справа № 156/154/21
Провадження № 2/156/204/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
08 червня 2021 року смт Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області
в складі: головуючого - судді Федечко М. О.,
за участю: секретаря судового засідання Салатюк Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іваничі цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 законний представник неповнолітнього - ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 законний представник неповнолітньої - ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Павлівської сільської ради, -
ОСОБА_1 звернувся до Іваничівського районного суду Волинської області з позовною заявою до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.
Позивач в своїй позовній заяві посилається на те, що йому на праві власності належить житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 .
У вище зазначеному будинку за його згодою прописані відповідачі ОСОБА_6 та її дочка ОСОБА_7 . Однак вони з липня 2019 року у будинку не проживають, сімейних відносин із ОСОБА_6 він не підтримує. Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за згодою позивача лише прописались у його житловому будинку, однак ніколи у ньому не проживали. Реєстрація їм була необхідна для отримання закордонного паспорта. На даний час місцезнаходження відповідачів йому невідоме. Відповідачі догляду за будинком не здійснюють за комунальні послуги коштів не сплачують
Реєстрація відповідачів в його житловому будинку перешкоджає здійсненню ним права власності, користування та розпорядження належним йому майном, а також створює певні незручності матеріального характеру, в частині оплати за комунальні послуги.
Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, житловим будинком по АДРЕСА_1 .
02 березня 2021 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.
20 квітня 2021 року закрите підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.
В судове засідання позивач не з`явився, подав суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 законний представник неповнолітнього - ОСОБА_3 підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, розгляд справи проводити у його відсутність.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про дату та час розгляду справи повідомлялися своєчасно, шляхом направлення судових повісток. Також, відповідачі викликалися до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подали, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Органу опіки та піклування Павлівської сільської ради в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 167 ЖК України, у разі вибуття члена сім`ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, він втрачає право користування жилим приміщенням, з дня вибуття.
Відповідно до положень ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 належить позивачу. (а.с. 6 зворот).
Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 08 січня 2020 року у будинку позивача зареєстровані але не проживають від 06 січня 2020 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.7). Довідкою Центру надання адміністративних послуг відділу виконавчого комітету Павлівської сільської ради, ОСОБА_2 , місце реєстрації якого зареєстроване в АДРЕСА_1 за даною адресою не проживає. (а.с.9). Відповідно до акту обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_1 від 03 березня 2021 року, встановлено, що в АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 один, веде підсобне господарство. (а.с.21).
Копією будинкової книги серії НОМЕР_1 стверджується, що відповідачі на час звернення до суду із позовом, зареєстровані в будинку позивача, що за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.10-13).
Як стверджується матеріалами справи відповідачі в зазначеному будинку не проживають, будь-яких витрат по утриманню будинку не несуть та будь-яких зв`язків з позивачем не підтримують. Матеріалами справи підтверджено, що у будинку позивача, відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з січня 2020 року не проживають, а ОСОБА_2 із сім`єю ніколи не проживав у житловому будинку, а лише зареєстрований.
Ухвалою суду 08 червня 2021 року за заявою позивача закрите провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 законний представник неповнолітньої - ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Згідно статті 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Судом встановлено, що відповідачі перешкоджають позивачу у здійсненні права щодо розпорядження житлом, не сплачують комунальних послуг за жиле приміщення, не беруть участі в його утриманні.
Оскільки відповідачі в зазначеному будинку не проживають понад рік, за відсутності будь-яких домовленостей із власником та законних підстав на збереження за ними житла, ніяких обов`язків щодо утримання будинку не несуть, вони втратили право користування жилою площею в даному житловому будинку та, в порядку ст. 405 ч. 2 ЦК України, підлягають до визнання їх такими, що втратили право користування житлом в судовому порядку.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням), отже, відповідач підлягає зняттю з реєстраційного обліку.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 273, 280-284 ЦПК України, на підставі ст. ст. 319, 321, 405 ЦК України, ст.ст. 71,167, ЖК України, суд-
Позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , законний представник неповнолітнього - ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком - задоволити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме, житловим будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Згідно підп. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя М. О. Федечко