Провадження № 22-ц/811/1011/21 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

за участі секретаря: Сеньків Х.І.,

з участю представника Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради Винницького В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 01 березня 2021 року у справі за позовом Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа Львівська міська рада про виселення із самовільно зайнятого житлового приміщення,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2019 року Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради звернулася з позовом до ОСОБА_1 про виселення із самовільно зайнятого жилого приміщення - квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 01 березня 2021 року провадження у справі закрито, у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Ухвалу суду оскаржила Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради.

В апеляційній скарзі посилається на те, що на час розгляду справи предмет спору мав місце.

Зазначає, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом не досліджено факту звільнення самовільно зайнятої квартири, а лише встановлено, що особа не проживає у квартирі станом на 25 лютого 2021 року.

Посилається на те, що судом не враховано, що факт не проживання у квартирі не свідчить про те, що власник майна зможе в подальшому ним розпоряджатися на свій розсуд, не досліджено чи здійснено всі заходи щодо передачі майна та остаточного вивільнення квартири.

Звертає увагу на те, що сам факт, що відповідачка не проживає у спірній квартирі не дає підстав стверджувати про відсутність предмета спору у справі.

Просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

23 червня 2021 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки з 01 червня 2021 року по 19 червня 2021 року вона перебувала на лікуванні у Львівській обласній клінічній лікарні і не встигла подати відзив на апеляційну скаргу.

Крім того їй необхідна правнича допомога та необхідність укладення відповідного договору з адвокатом.

Зазначене клопотання колегією суддів відхилено із наступних підстав.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи складність справи та необхідність дотримання розумних строків її розгляду, колегія суддів вважає за необхідне відхилити вказане клопотання.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції закрито провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради просила виселити ОСОБА_1 із самовільно зайнятого жилого приміщення - квартири АДРЕСА_1 .

Згідно акту складеного комісією ЛКП «Господар» від 25 лютого 2021 року вбачається, що відповідач ОСОБА_1 не проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов висновку, що у зв`язку із тим, що відповідач ОСОБА_1 не проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у даній справі відсутній предмет спору.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обгрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Із доводів апеляційної скарги вбачається, що залишається частина неврегульованих питань між сторонами, які не вирішені по суті в судовому процесі.

Тому, передчасним є висновок суду першої інстанції про відсутність предмету спору.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання чи оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс/18).

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» ЄСПЛ прописав, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 379 ЦПК підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а судове рішення скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради задовольнити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 01 березня 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 05 липня 2021 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.