КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/3628/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 760/20768/19

15 червня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Желепи О.В.

- Олійника В.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Комунальник-15» на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 28 вересня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Оксюти Т.Г., у цивільній справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Комунальник-15» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Комунальник-15» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Комунальник-15» суму заборгованості за фактично спожиті житлово-комунальні послуги станом на 11 липня 2019 року в розмірі 49 622,12 грн., три проценти річних у сумі 1 189,59 грн. та інфляційну складову боргу в розмірі 8 601,64 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначало, що відповідач є власником квартири

АДРЕСА_3. АДРЕСА_2 відповідно до ст.ст. 328, 329, ч. 2 ст. 331, ч. 1 ст. 384 ЦК України, ст. 19 Закону України «Про кооперацію» є власністю Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Комунальник - 15».

Оплата за спожиті житлово-комунальні послуги споживачами будинку АДРЕСА_2 щомісячно перераховується на рахунок ОК «ЖБК «Комунальник-15» через рахунок комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр» м. Києва відповідно до договору № 841-16 від 14 січня 2016 року, укладеного між КП «ГІОЦ» та ОК «ЖБК «Комунальник-15».

Оплата за спожиті житлово-комунальні послуги відповідачем до 17 червня 2018 року здійснювалась частково, а в подальшому не здійснювалась взагалі. Тобто, починаючи з липня 2018 року до даного моменту за фактично спожиті житлово-комунальні послуги грошові кошти в погашення заборгованості відповідачем не сплачувались.

Станом на 02 липня 2019 року заборгованість за особовим рахунком відповідача складає 49 622,12 грн.

У зв`язку з тим, що відповідач не виконує свої зобов`язання перед позивачем належним чином, позивач просив стягнути вказану заборгованість.

Крім того,вказував на те, що відповідно до ст. 625 ЦК України, стягненню підлягає 3% річних в сумі 1 189,59 грн. та 8 601,64 грн. інфляційна складова боргу за період з 01.06.2017 року по 10.07.2019 року.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 28 вересня 2020 року в задоволенні позову Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Комунальник-15» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Комунальник-15» звернувся з апеляційної скаргою, в якій просив скасувати рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 28 вересня 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що будинок АДРЕСА_2 'янському районі міста Києва у період з липня 2018 року по червень 2019 року не перебував на балансі позивача й позивачем не надавалися відповідачу послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Звертав увагу на те, що створення в будинку ОСББ «Липківського 15» не є підставою автоматичної передачі будинку на його баланс й не може братися до уваги як беззаперечний факт передачі будинку ОСББ, враховуючи що позивач й досі відповідальний перед постачальниками житлово-комунальних послуг, у тому числі й за послуги, які споживалися безпосередньо відповідачем з червня 2017 року.

Також вказував на те, що в період за який позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за фактично спожиті житлово-комунальні послуги, перебував й перебуває на балансі позивача, що підтверджується рішеннями Господарського суду міста Києва у справі № 910/2405/20, № 910/10218/20.

Крім того, суд не урахував, що заявлені у позові вимоги випливають із заборгованості відповідача за період з червня 2017 року по липень 2019 року.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на те, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими, рішення суду першої інстанції не допущено порушення норм матеріального та процесуального права, тому є законним та обґрунтованим.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволеннюз наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №152460769 від 12.01.2019 року.

Згідно з довідкою про нарахування та сплату по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.06.2017 року по 01.07.2019 року борг ОСОБА_1 у рахунках на сплату становить 49622,12 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено обставин на які він посилався як на підставу для задоволення позовних вимог, а самепозивачем не доведено перебування на його балансі та утриманні будинку, в якому знаходиться належна відповідачу квартира, а тому немає підстав для стягнення з ОСОБА_1 заявленої до стягнення суми боргу та відповідно відсутні підстави для застосування ст. 625 ЦК України.

Такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відповідно до ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» співвласники багатоквартирних будинків, утримання яких до дня набрання чинності цим Законом здійснювали житлово-будівельні (житлові) кооперативи, продовжують відшкодовувати витрати на утримання відповідних будинків і споруд та прибудинкових територій таким кооперативам до моменту створення в багатоквартирному будинку об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (у тому числі шляхом реорганізації кооперативу) або прийняття співвласниками рішення про форму управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, у тримісячний строк з дня державної реєстрації об`єднання забезпечує передачу йому примірника технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, а також документа, на підставі якого багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічного паспорта і планів інженерних мереж.

Згідно з ч.ч.1, 2, 4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Заявляючи позовні вимоги про стягнення заборгованості, позивач не надав суду належних та достатніх доказів, які у своїй сукупності дали б підстави вважати, що будинок АДРЕСА_2 у період з січня 2018 року по червень 2019 року перебував на його балансі і позивачем надавалися відповідачу послуги з утримання будинку та прибудинкової території, які, на думку позивача, не оплачувалися.

Судом встановлено, що 14 жовтня 2017 року було створено ОСББ «Липківського 15» та з 01 липня 2018 року воно є фактичним балансоутримувачем будинку АДРЕСА_2 . Відповідач належним чином виконує обов`язки співвласника ОСББ, своєчасно та в повному обсязі сплачує встановлений зборами розмір внесків та платежі, що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями квитанцій.

У наданій суду довідці про нарахування та сплату по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з червня 2017 року до 01 липня 2019 року не зазначено вид житлово-комунальних послуг, які надавалися відповідачу, а також виходячи з якого розрахунку утворилася заборгованість.

Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

З моменту створення у багатоквартирному будинку об`єднання відповідач сплачує витрати за утримання будинку та житлово-комунальні послуги ОСББ «Липківського 15».

Відповідно до пункту 1.6 Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послу, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України № 60 від 25 квітня 2005 року, виконавець житлово-комунальних послуг визначається органами місцевого самоврядування, крім випадків коли власник (власники) житлових будинків бажає (бажають) визначити виконавця житлово-комунальних послуг самостійно.

Будь-яких доказів, що позивач, у відповідності до п. 1.6. Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг був визначений виконавцем будь-яких житлово-комунальних послуг у зазначеному будинку матеріали справи не містять.

Власники квартир будинку АДРЕСА_2 , серед яких є ОСОБА_1 , створили ОСББ « Липківського 15 », тобто, самостійно визначили виконавця житлово-комунальних послуг, надання яких оплачується відповідачем, що відповідає вимогам ч.5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» та наказу Держжитлокомунгоспу України № 60 від 25 квітня 2005 року.

ОСОБА_1 є індивідуальним споживачем послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води на підставі договору від 08 листопада 2018 року, укладеного з КП ВО Київради (Київської МДА) «Київтеплоенерго» (а.с.195).

Крім того, 25 лютого 2019 року між ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» та відповідачем було укладено договір № 1114230 про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем).

Згідно листа від 03.12.2018 року № 30/вих./1-3512 Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», між КП «Київтеплоенерго» та ОСББ «Липківського 15» укладено договір на співпрацю від 12.11.2018 № 0920025, який набрав чинності з 01.11.2018 року, у будинку АДРЕСА_2 послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснюється безперебійно.

Згідно листа від 14.01.2019 року № 30/вих./1-645 КП «Київтеплоенерго», мешканці багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 прийняли рішення та уклали з КП «Київтеплоенерго» договори, предметом яких є надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в квартирах починаючи з 01.11.2018 року. З зазначеної дати у житловому будинку за вказаною адресою КП «Київтеплоенерго» було припинено дію договору з постачання теплової енергії, укладеного з ОК «ЖБК «Комунальник-15» та заключено договір про співпрацю під час надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання гарячої води і розмежування відповідальності з ОСББ «Липківського-15».

Згідно листа від 10.12.2019 № 01/3/01/4/27346 ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» у період з 10.12.1991 року по 09.11.2018 року електрозабезпечення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 здійснювалося на підставі договору про постачання еклектричної енергії від 10.12.1991 № 5132, укладеного між ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» та ОК «ЖБК «Комунальник-15». 14.11.2018 року укладено Угоду № 110-18-е про реструктуризацію заборгованості між ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» та ОСББ «Липківського 15» на суму 114 723,84 грн. (відпуск товарної продукції за період 01.08.2018 року по дату укладення угоди) терміном на 6 місяців, умови якої виконані у повному обсязі.

Враховуючи вищезазначене, суд обґрунтовано вважав, що твердження позивача про те, що відповідачу надаються послуги за колективним договором не ґрунтується на наявних у справі доказах.

З огляду на встановлені обставини та враховуючи наявні у справі докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з відповідача заявленої до стягнення суми боргу.

Правильним є висновок суду і про відсутність підстав для стягнення індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, у зв`язку з відсутністю правових підстав для стягнення суми заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про помилковість висновку суду, що будинок АДРЕСА_2 'янському районі міста Києва у період з липня 2018 року по червень 2019 року не перебував на балансі позивача й позивачем не надавалися відповідачу послуги з утримання будинку та прибудинкової території, оскільки такі доводи спростовуються наявними у справі доказами, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку під час розгляду справи.

Не знайшли свого підтвердження і доводи апеляційної скарги про те, що в період за який позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за фактично спожиті житлово-комунальні послуги, будинок перебував й перебуває на балансі позивача, тому колегія суддів їх відхиляє.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 28 вересня 2020 року ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Комунальник-15» залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 28 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: