Справа № 204/8599/19
Провадження № 2/204/90/21 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю представника позивача за первісним

позовом і відповідача за зустрічним Зосименко С.Г.

за участю представника відповідачки за

первісним позовом і позивачки за зустрічним Нагорна Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: адміністрація Шевченківського району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини разом з батьком та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: адміністрація Шевченківського району Дніпровської міської ради, адміністрація Чечелівського району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання малолітніх дітей разом з матір`ю,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визначити місце проживання малолітньої дитини: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування позовної заяви вказав, що 10 квітня 2009 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , від якого народилися двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням суду від 05 вересня 2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу дочка залишилася проживати разом із матір`ю, а син - із ним. Разом із сином вони проживають у будинку АДРЕСА_1 . Даний будинок належить позивачу на праві власності. У будинку є окрема кімната для сина, де є спальне місце для відпочинку, місце для навчання, дитина забезпечена речами для розвитку та дозвілля. Позивач має достатній дохід та можливість забезпечити сина всім необхідним. Дитина знаходиться повністю на його утриманні. Син відвідує КЗО «СЗШ № 31, де зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний, добре навчається, має хороший загальний розвиток. Син відвідує секцію боксу, шахів, настільного тенісу, навчається в музичній школі № 12 грі на саксофоні. Мати дитини після розлучення майже не цікавиться сином, весь вільний час приділяє дочці. Позивач не чинить жодних перешкод для спілкування матері із сином. Таким чином, враховуючи, що проживання сина із ним відповідає інтересам дитини, просив визначити місце проживання сина разом із ним.

В березні 2020 року ОСОБА_4 звернулася до суду з зустрічно позовною заявою, в якій просила визначити місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із матір`ю - ОСОБА_4 . В обґрунтування позовної заяви вказала, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2017 року шлюб було розірвано. Після припинення фактичних шлюбних відносин в 2017 році їх спільні діти залишилися проживати з нею, проти чого батько дітей не заперечував. З деякого часу ОСОБА_5 став проживати із батьком та припинив спілкування із нею. Відповідач за зустрічним позовом постійно чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, син уникає її після того, як почав проживати із батьком, також син припинив спілкування зі своєю сестрою ОСОБА_7 та членами родини позивачки. Після розлучення з відповідачем позивачка з 2018 року офіційно працює та крім того отримує неофіційний дохід. Вона має власне житло: квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 59,8 кв. м. Квартира з сучасним ремонтом, де створені всі умови для проживання, виховання і утримання дітей. З 05.12.2017 року ОСОБА_5 та ОСОБА_7 зареєстровані у цій квартирі. 24.09.2018 року нею було підписано декларації про вибір лікаря за місцем мешкання дітей. Позивачка веде здоровий спосіб життя, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на диспансерних обліках не перебуває. Вважає, що батько дітей не може дати дітям належного виховання та розвитку, а визначення місця проживання малолітніх дітей із матір`ю максимально відповідатиме найкращим інтересам дітей.

Ухвалою суду від 21 квітня 2020 року первісний позов ОСОБА_3 та зустрічний позов ОСОБА_4 були об`єднані в одне провадження.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Зосименко С.Г. підтримала первісну позовну заяву та просила її задовольнити, посилаючись на обставини, які зазначені в позовній заяві, зустрічний позов ОСОБА_4 визнала частково, не заперечувала, щоб місце проживання ОСОБА_7 було з матір`ю.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Нагорна Н.О. просила відмовити в задоволенні первісної позовної заяви, а зустрічну позовну заяву задовольнити в повному обсязі, посилалися на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради в судове засідання з`явилася, надала суду висновок Шевченківської районної у місті Дніпрі ради № 13/15-19 від 12.02.2020 року щодо доцільності визначення місця проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з батьком ОСОБА_3 . В подальшому надала заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі.

Представник адміністрації Чечелівського району Дніпровської міської ради в судове засідання з`явилася, надала суду висновок Органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті ради № 701 від 23.10.2020 року щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з матір`ю ОСОБА_4 та доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із батьком ОСОБА_3 . В подальшому надала заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі.

Вислухавши сторони, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача за первісним позовом підлягають задоволенню в повному обсязі, а позовні вимоги позивачки за зустрічним позовом підлягають задоволенню частково по наступним підставам.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьками малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про його народження Серії НОМЕР_1 , виданим 25 квітня 2017 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис N 553 від 02 червня 2010 року (а.с. 11) та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про її народження Серії НОМЕР_2 , виданим 25 квітня 2017 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис N 974 від 24 вересня 2013 року (а.с. 10).

10 квітня 2009 року ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_4 (до шлюбу ОСОБА_10 ), що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії НОМЕР_3 , виданим 10 квітня 2009 року, актовий запис N 177(а.с.8).

В той же час, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2017 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано.(а.с.9)

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом встановлено, що сторони проживали разом до лютого 2017 року. З лютого 2017 року ОСОБА_4 разом із дітьми стала проживати окремо у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

Дана квартира є двох-кімнатною, що підтверджується технічним паспортом на квартиру (а.с.82-83) та належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 05.11.2016 року (а.с. 80).

У цій квартирі разом із матір`ю зареєстровані: з 05.12.2017 року малолітній ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 3666 від 27.02.2020 року (а.с.84 ) та малолітня ОСОБА_7 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 3667 від 27.02.2020 року (а.с.85). Весь час фактичного припинення шлюбних відносин та проживання дітей разом із матір`ю батько дітей приділяв їм увагу, приймав участь у їх вихованні та матеріальному забезпеченні. Крім того, батько дітей оплачував школу ОСОБА_5 та дитячий садочок ОСОБА_7 , сплачував за заняття сина футболом, шахами, надавав кошти на утримання дітей, що підтверджується копіями платіжних доручень за період з лютого 2017 року по грудень 2017 року (а.с.207-264 ). Мати дітей у цей період не працювала, що підтверджується довідкою (а.с. 92), відповідно до якої ОСОБА_4 працевлаштувалася у жовтні 2018 року.

В січні 2018 року через конфлікт між ОСОБА_5 та відповідачкою, коли вона сказала йому щоб він їхав жити до батька, батько забрав сина до себе. Це підтверджується поясненнями дитини у судовому засіданні, скірншотом смс переписки позивача за первісним позовом із відповідачкою за цей день (а.с.196-197). Суд не бере до уваги аудіо записи від 24.11.2016 року та 14.06.2017 року, так як представник відповідача голос відповідачки не впізнала.

Суд критично ставиться до твердження відповідачки про доцільність проживання обох дітей разом із нею, виходячи з наступного.

З січня 2018 року малолітній ОСОБА_5 проживає разом із батьком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 у двох-поверховому будинку загальною площею 370 кв. м., що підтверджується актом про проживання дитини разом із батьком від 13 листопада 2019 року (а.с.28), технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.20-24). Даний будинок належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 16.09.2019 року (а.с.12) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.19). В будинку облаштовано дві дитячі кімнати: одна для ОСОБА_5 , друга - для ОСОБА_7 , що підтверджується фотокартками на фото таблиці №4 та №3 (а.с.203-204). З фотокарток вбачається, що кімнати для дітей облаштовані всім необхідним: є спальне місце, письмовий стіл, є шафа, комод для зберігання особистих речей, одягу, взуття, шкільного приладдя, тобто умови для комфортного проживання дітей.

Діти мають добрі стосунки з батьком, що підтверджується фотокартками та малюнками дітей на фото таблиці № 2 (а.с.202).

Діти навчаються в одному навчальному закладі, а саме КЗО «СЗШ № 31» ДМР. Як вбачається з характеристики, ОСОБА_5 навчається у КЗО «СЗШ № 31» ДМР з другого класу, володіє навчальним матеріалом на достатньому рівні, має хороший загальний розвиток, веселий, товариський, розсудливий, має багато друзів, проживає разом із батьком, який впливає на виховання та розвиток сина позитивно, слідкує за його здоров`ям, зовнішнім виглядом, успіхами у навчанні. Позивач не змінює навчальний заклад для сина, оскільки це може мати негативні наслідки, бо ОСОБА_5 звик до вчителів, має шкільних друзів, йому подобається навчатися саме в цій школі, він має змогу щоденно зустрічатися із сестрою, і тому, виходячи із інтересів дитини позивач відвозить щоденно сина саме в цю школу. ОСОБА_5 має добрі успіхи у навчанні, про що свідчать табелі (а.с.286-287). Також ОСОБА_5 був учасником Міжнародного математичного конкурсу «Кенгуру», став лауреатом Міжнародного природничого інтерактивного конкурсу «Колосок весняний - 2018» 26.04.2018 року, став призером Міжнародного природничого інтерактивного конкурсу «Колосок весняний - 2019» ІНФОРМАЦІЯ_7 .(а.с.289-292)

Згідно характеристики учениці ОСОБА_7 , вона навчається в КЗО «СЗШ № 31» ДМР з першого класу, в який поступила у 2019 році. У неї високий рівень розвитку загального інтелекту, великий словниковий запас, за характером спокійна, врівноважена, стосунки з однокласниками, матір дитини цікавиться навчанням доньки, бере участь у справах класу.

ОСОБА_7 займається в спортивній школі в ДЮСШ № 9 в секції шахів з вересні 2019 року, що підтверджується характеристикою від 02.03.2020 року та довідкою № 49 від 02.03.2020 року, хореографічному колективі «Танг-Арт» з січня 2019 року, що підтверджується характеристикою від 07.02.2020 року, в МКЗК «Дніпровська дитяча музична школа № 11» з вересня 2018 року , що підтверджується довідкою № 25 від 26.02.2020 року. ОСОБА_7 має успіхи у заняттях, що підтверджується дипломами та грамотами.(а.с.96-103)

ОСОБА_5 у період з 2015 року по 2017 рік займався в секції карате, шахів та футболу. З січня 2018 року хлопчик продовжив заняття в ДЮШ № 9 в секції шахів, з грудня 2018 року почав відвідувати секцію боксу, з березня 2018 року відвідує секцію настільного тенісу, та з вересня 2019 року займається у МКЗК «Дніпровська дитяча музична шкода № 12» за класом саксофон, що підтверджується матеріалами справи. Всі додаткові заняття сина та його секції позивач оплачує самостійно, на підтвердження чого ним надано платіжні доручення.

Позивач постійно піклується про розвиток дитини, а саме разом із сином багато подорожує. За період з 2018 року по 2020 рік вони відвідали Київ, Львів, Одесу, що літку відпочивали на морі, що підтверджується залізничними квитками та фотокартками на фото таблиці № 1 (а.с.198) ОСОБА_5 став наймолодшим туристом, який у 10-ти річному віці разом із батьком підкорив 6 двохтисячних вершин Чорногорського хребта України)

Позивач намагається бути для сина прикладом, займається спортом, захоплюється альпінізмом, гірськими подорожами. Він є куратором Львівської міської молодіжної громадської організації «К-2» в Дніпропетровській, Запорізькій та Харківській областях, що підтверджується довідкою цієї організації № 12/2 від 24.04.2020 року (а. с.278), здійснив сходження на Гімалаї, Альпи, Центральну Африку, на Кавказ, що підтверджується цією ж довідкою.

ОСОБА_4 за час роботи в ТОВ ФІРМА «Метал-кур`єр» зарекомендувала себе дисциплінованим, ініціативним і старанним працівником. Бере активну участь у громадському житті колективу.

Але відповідачка не має достатнього доходу для утримання двох дітей. Згідно довідки ТОВ Фірма «Метал - Кур`єр» вих. 715 від 28.02.2020 року (а.с. 92) , ОСОБА_4 працює з 01.10.2018 року в ТОВ - фірма «Метал-кур`єр» на посаді фахівець-аналітик з дослідження товарного ринку добрив і неорганіки і її середньомісячний заробіток складає приблизно 3675 грн.(а.с.92). Щодо отримання нею неофіційного доходу від виконання робіт на замовлення та за цивільно-правовими договорами, то відповідачкою не надано жодного доказу на підтвердження наявності такого доходу та його розміру.

Позивач є засновником ТОВ «Дніпро», що підтверджується довідкою від 23.04.2020 року (а.с. 316), витягом з Єдиного реєстру юридичних осіб (а.с.317-321) та копіює Статуту ТОВ «Дніпро» (а.с.322-324), власником нерухомості, що підтверджується витягами з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та договорами купівлі-продажу квартири (а.с.310), яку здає в оренду згідно договору оренди від 20.10.2019 року, від 17.01.2020 року (а.с.311).

Відповідачка проживає разом із дочкою у квартирі, яка згідно технічного паспорту, складається з 2 кімнат площею 12,9 кв. м. та 16,3 кв. м. Діти є різностатевими і тому вони не можуть поживати в одній кімнаті.

На підтвердження вимог первісного та зустрічного позовів, в судовому засіданні були допитані наступні свідки.

Свідок ОСОБА_14 - подруга відповідачки у судовому засіданні показала, що вона взагалі не знайома ні з позивачем, ні з сином сторін. Сина бачила тільки на фото. Знає зі слів відповідачки, що син живе у батька і це бажання дитини. Підтвердила, що в дитячій кімнаті у квартирі, де живе відповідачка, тільки одне спальне місце.

Свідок ОСОБА_15 - мати відповідачки, показала, що у неї був конфлікт з позивачем, однак вона підтвердила, що ОСОБА_3 утримував сім`ю, а ОСОБА_4 займалася вихованням дітей. Свого онука ОСОБА_5 вона бачила останній раз 3 роки потому.

Свідок ОСОБА_18 - сусідка відповідачки, яка підписувала характеристику з місця проживання на ОСОБА_4 . Кімнату, де живуть діти, вона не бачила. Їй відомо про виховання дітей, це те, що дівчинка ходить зі скрипкою та катається у дворі на велосипеді.

Свідок ОСОБА_20 - друг відповідачки , познайомився з нею всередині 2018 року, коли син вже проживав разом із батьком. Про ОСОБА_3 знає тільки зі слів відповідачки. Крім того, відповідачка розповідала йому про рух даної цивільної справи та знайомила його з матеріалами справи, а саме з відзивом на зустрічну позовну заяву.

Свідок ОСОБА_21 - рідний брат відповідачки, особисто нічого не бачив. Знає все тільки зі слів відповідачки. Однак відповідачку характеризує як гарну матір. Вважає, що відповідачка сина не виганяла, а надала йому право вибору.

Свідок ОСОБА_22 - хрещений батько ОСОБА_7 , знає позивача з 9-го класу. З ОСОБА_4 знайомий з весілля. Зустрічалися періодично на свята. Після їх розлучення ОСОБА_4 бачить тільки в музичній школі, з ОСОБА_3 бачиться періодично. ОСОБА_5 почувається з ОСОБА_3 добре.

Свідок ОСОБА_25 - хрещений батько ОСОБА_5 , повідомив, що знає позивача більш ніж 20 років. Був у гостях, коли сторони ще жили разом і були подружжям. Після їх розлучення більше спілкується з ОСОБА_3 . ОСОБА_5 добре знає. Охарактеризував його як спокійну дитину. Батько хлопчиком займається. Стосунки між батьком та сином теплі.

Свідок ОСОБА_26 - друг позивача, знайомий із ним близько 6 років. Бачиться 2-3 рази на місяць. Приходив до нього неодноразово у гості. Знає що ОСОБА_3 живе із сином. ОСОБА_5 спокійний, завжди охайний, розвинений добре і розумово і фізично і у цьому велика заслуга батька.

Свідок ОСОБА_27 - двоюрідний брат позивача, показав, що син живе з ОСОБА_3 з січня 2018 року, до того він жив із ОСОБА_4 . У гостях був багато разів. Бачив, як допомагає ОСОБА_3ого мати. Коли ОСОБА_3 їде кудись, з сином залишається бабуся. Часто ОСОБА_5 їздить разом із батьком. На день народження ОСОБА_5 приїздив у гості, ОСОБА_4 там не було.

Свідок ОСОБА_29 - знайома позивача, суду показала, що знає його з 2008 року. ОСОБА_4 бачила декілька разів. З ОСОБА_5 знайома також. Охарактеризувала його як відкритого, вихованого хлопчика, у якого із батьком дружні стосунки.

Свідок ОСОБА_30 знайома з позивачем з 1996 року. Їй відомо, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розлучилися. Знає, що ОСОБА_3 проживає разом із сином, а ОСОБА_4 з дочкою. У сина та батька дружні стосунки, хлопчик завжди охайно одягнений, вихований, гарно навчається.

Свідок ОСОБА_31 - мати позивача, показала, що 06 січня 2018року їй зателефонував ОСОБА_3 та сказав, що ОСОБА_4 вигнала ОСОБА_5 і він його забирає до себе. ОСОБА_5 чекав батька у під`їзді в піжамі, кросівках, куртці і з портфелем. Вона намагалася всіляко допомагати як бабуся. ОСОБА_3 робить все, що від нього залежить. Доглядає за сином, прибирає у будинку, готує їжу. ОСОБА_3 ні з ким не живе, він не шукає заміну матері та хоче, щоб син спілкувався із ОСОБА_4 , однак у хлопчика є велика образа на матір. Неодноразово свідок просила ОСОБА_5 поговорити з мамою, він категорично відмовляється. ОСОБА_5 пам`ятає, що мати його вигнала та те, що вона намагалася стрибнути з вікна. ОСОБА_3 після розірвання шлюбу захопився альпінізмом. На час його поїздок, вона залишається із онуком. На роботі у ОСОБА_3 вільний графік, тому він може багато часу проводити із сином.

Суд критично ставиться до показань свідків ОСОБА_32 , ОСОБА_33 та ОСОБА_34 , оскільки особисто вони не були свідками подій, а знають все тільки зі слів відповідачки.

Так, свідок ОСОБА_32 - подруга відповідачки, у судовому засіданні показала, що зі слів ОСОБА_4 знаю, що батько забрав сина. Після зустрічі сина із батьком у нього змінювалася поведінка. З ОСОБА_3 близько не знайома. ОСОБА_4 розповідала, що ОСОБА_5 відмовлявся спілкуватися з її тіткою.

Свідок ОСОБА_33 - колега відповідачки, показала, що з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не знайома. В гостях у ОСОБА_4 ніколи не була. Чому син живе з батьком, їй не відомо. Зі слів ОСОБА_4 вона знає, що остання намагалася налагодити стосунки із сином.

Свідок ОСОБА_34 - двоюрідна сестра ОСОБА_4 , суду показала, що знає ОСОБА_4 як люблячу матір. Коли діти жили із нею, вона була у гарному настрої. Після того, як ОСОБА_5 їздив до батька, він повертався агресивний та часто хворів. Останні раз бачила ОСОБА_5 3 роки потому

Інтереси дітей захищаються передусім і не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року (ратифікована Україною 27.02.91 року, дата набуття чинності для України 27.09.91 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

За правилами ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. ч. 4-5 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

При цьому, висновок в даному випадку не є рішенням суб`єкта владних повноважень у сфері управлінської діяльності, а носить рекомендаційний характер для прийняття судового рішення у спорі, який виник між сторонами та є одними із доказів у цивільній справі, оцінка якому має бути надана під час розгляду цивільної справи про позбавлення батьківських прав.

Так, згідно висновку Шевченківської районної у місті Дніпрі ради № 13/15-19 від 12.02.2020 року, діючи в інтересах дитини, керуючись ст. 161 СК України, ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 30.22.2989 року на Генеральній Асамблеї ООН, Шевченківська районна у місті Дніпрі рада, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_3 (т.1 а.с.139-140).

Згідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті ради № 701 від 23.10.2020 року, діючи в інтересах дітей, керуючись рішенням комісії з питань захисту прав дитини, ст. ст. 19, 161 СК України, п. 74 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.09.2008 року № 866, орган опіки та піклування виконкому Чечелівської районної у місті ради вважає за доцільне визначити місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з матір`ю ОСОБА_4 та вважає за доцільне визначити місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із батьком ОСОБА_3 (т.2 а.с.53 ).

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Тому, суд враховує вказані висновки при ухваленні рішення, але вони не є визначальними для визначення місця проживання малолітніх дітей.

В судовому засіданні було опитано саму дитину - ОСОБА_5 в присутності педагога, який вказав, що хотів б проживати з батьком. З січня 2018 року вони живуть разом у великому будинку, де у нього є власна кімната та є окрема кімната для його сестри ОСОБА_7 . З батьком у нього добрі стосунки. Батько приділяє йому багато уваги, відвозить до шкоди та забирає зі школи, відвозить на тренування, на заняття. Він займається шахами, музикою, тенісом, до карантину займався боксом. Хлопчик сказав, що він хоче жити із сестрою, але не хоче жити із мамою. На маму він ображений після того, як вона його вигнала.

Опитаний судом педагог ОСОБА_36 підтвердив, що дитина розвинена на свій вік. Розповідаючи у суді про своє ставлення до матері, дитина не хвилювалася та розуміла сутність питань. У дитини насьогодні сформована стійка негативна позиція щодо матері.

Згідно довідки КЗ «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» Дніпропетровської обласної ради № 35 від 19.05.2020 року про надання соціально-психологічної допомоги в умовах денного стаціонару ОСОБА_5 поруч із батьком ОСОБА_3 почуває себе захищено та розкуто, встановлені довірливі відносини між ними, мають місце емоційно теплі стосунки. Батько не має ніяких перешкод психологічного характеру для вільного спілкування з дитиною чи сумісного проживання із ним. Присутність батька у виховному процесі є необхідністю для всебічного розвитку дитини.

Згідно висновку, зробленого практичним психологом Зезюлінською Т.А. та соціальним педагогом Лемяшонок В.О. , який викладений у довідці № 61 від 09.07.2020 року, на даний час існують розірвані та деформовані стосунки ОСОБА_5 із матір`ю. На даний час ОСОБА_5 психологічно комфортніше проживати разом із батьком, а матері необхідно намагатися встановлювати довірливі відносини з сином.

Інтереси дітей захищаються передусім і не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

З матеріалів справи вбачається, що батьки дитини позитивно характеризуються, психічних чи наркологічних захворювань не мають, а іншого суду не доведено. При цьому, між ними наявні неприязні стосунки на ґрунті взаємних непорозумінь та неможливості вирішення питання щодо проживання дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Пунктом 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага й, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13) у справі «М.С. проти України» стверджується, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, в найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки з сім`єю, окрім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або явно дисфункціональна; і по-друге, в найкращих інтересах дитини забезпечити її розвиток в безпечному, надійному і стабільному середовищі та в середовищі, що не є дисфункціональним.

Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах.

20 листопада 1959 року була прийнята Декларація прав дитини резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН.

Декларація визнається універсальним і ефективним механізмом та інструментом захисту прав дитини в світовому масштабі і діє з дати прийняття Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. На суспільство та органи публічної влади має бути покладений обов`язок щодо здійснення особливого піклування про дітей, які не мають сім`ї, та про дітей, які не мають достатніх засобів існування. Бажано, щоб багатодітним сім`ям надавалася державна або інша допомога на утримання дітей.

Втім, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18) вказано, що: «У зв`язку з наведеним Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України, висловлених у постановах від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2445цс16 та від 12 липня 2017 року у справі № 6-564цс17, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме статті 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, про обов`язковість брати до уваги принцип 6 Декларації прав дитини стосовно того, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини бути розлучена зі своєю матір`ю. Велика Палата Верховного Суду вважає, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року» (з повним текстом постанови можливо ознайомитись за посиланням: https://reyestr.court.gov.ua/Review/77361954.

Таким чином, враховуючи всі зібрані у справі докази, виходячи із необхідності забезпечення якнайкраще інтересів дітей, суд вважає доцільним визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 разом із батьком, а малолітньої ОСОБА_7 разом із матір`ю.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 19, 141, 160, 161 СК України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), Декларацією прав дитини резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН, ст. ст. 3, 12, 13, 77, 81-82, 89, 229, 258-259, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Первісний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: адміністрація Шевченківського району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини разом з батьком - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: адміністрація Шевченківського району Дніпровської міської ради, адміністрація Чечелівського району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання малолітніх дітей разом з матір`ю - задовольнити частково.

Визначити місце проживання малолітньої дитини: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В частині інших позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 .

Адміністрація Шевченківського району Дніпровської міської ради, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 44017322, місцезнаходження: 49069, м. Дніпро, вул. М. Грушевського, 70.

Адміністрація Чечелівського району Дніпровської міської ради, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 44049270, місцезнаходження: 49006, м. Дніпро, пр. Пушкіна, буд. 65.

Суддя В.В. Самсонова