№566/365/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року смт. Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі: головуючої судді Бандури А.П.

при секретарі судового засідання Братащук М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в Млинівський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свій позов обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . В його будинку зареєстровано відповідачку ОСОБА_2 . З 2019 року відповідачка в будинку не проживає, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, особистих речей в будинку немає і даним житловим приміщенням не цікавиться. Просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .

В судове засідання, позивач ОСОБА_1 не з`явився, 16 червня 2021 року до суду надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити.

(а.с.31)

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання, 16 червня 2021 року, не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином на офіційному сайті судової влади України.

(а.с.29)

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов підставним та підлягаючим до задоволення, так як він підтверджується зібраними та перевіреними в ході судового засідання доказами, а саме: копією договору дарування від 13 жовтня 2003 року підтверджується, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подарували ОСОБА_1 житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

(а.с.6)

Копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2584379 від 16 січня 2004 року підтверджується, що власником домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 на підставі договору дарування №1431 від 13 жовтня 2003 року.

(а.с.10)

З акту обстеження матеріально-побутових умов №92 від 11 лютого 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою в АДРЕСА_1 зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_2 . Колишня дружина заявника ОСОБА_2 , не проживає за вказаною адресою протягом двох років.

(а.с.7)

З копії довідки-характеристики №997 виданої Ярославицькою сільською радою Млинівського району Рівненської області від 03 листопада 2020 року вбачається, що на даний час ОСОБА_2 на території сільської ради не проживає.

(а.с.8)

Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 ст. 109 ЖК України виселення із займаного приміщення допускається з підстав, встановлених законом.

У відповідності до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Статтею 380 ЦК України передбачено, що житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Права власника житлового будинку, квартири визначені статями 317, 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише на підставах, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим будинком внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно п. 33 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого2014 р. «Про судову практику про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи все вищенаведене, суд вважає, що відповідач, без поважних причин, не проживає в спірному житловому будинку понад встановлений законом строк, витрати по комунальних послугах не несе, а тому позовні вимоги позивачки є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, в зв`язку з чим підлягають задоволенню.

На підставі наведеного,

керуючись ст.ст.12,80,81,82, 128, 263-265,280-283 ЦПК України,

с у д , -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задоволити.

Визнати відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційну скаргу може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду до Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А.П. Бандура