Провадження № 22-ц/801/208/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сичук М. М.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю. Б.,

суддів Міхасішина І. В., Матківської М. В.,

з участю секретаря судового засідання: Безрученко Н. Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Вінницький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 лютого 2017 року, ухвалене під головуванням судді Сичука М. М. у залі суду в м. Вінниці,

у цивільній справі № 127/18036/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Служби автомобільних доріг у Вінницькій області, Дочірнього підприємства «Вінницький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про відшкодування майнової і моральної шкоди,

встановив:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Служби автомобільних доріг у Вінницькій області, Дочірнього підприємства «Вінницький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі ДП «Вінницький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України»), ТОВ «Автосаміт ЛТД» про відшкодування майнової і моральної шкоди, в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 11 січня 2015 року близько 09 год. 00 хв. він керував автомобілем «Toyota Yaris», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Вінниця-Житомир в Калинівському районі Вінницької області в напрямку м. Житомира із середньою швидкістю 70 км/год, та потрапив в ДТП, зіткнувшись із автомобілем «ГАЗ 3302», д.н.з. НОМЕР_2 , що стояв на узбіччі.

У результаті скоєного ДТП загинула мати позивача ОСОБА_2 , а також пошкоджено автомобіль «Toyota Yaris», д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіль «ГАЗ 3302», д.н.з. НОМЕР_2 .

Причиною скоєння ДТП стала бездіяльність відповідачів, яка призвела до поганого стану автодороги, а саме - невжиття відповідних заходів щодо усунення ожеледиці та неправильна вигнутість автодороги, яка сприяла виїзду автомобіля позивача на узбіччя.

Крім того, позивач зазначає, що з вини відповідачів йому завдано моральної шкоди, яка полягає в душевних хвилюваннях, пов`язаних із втратою матері.

З огляду на викладене, позивач з урахуванням змін та уточнень до позовної заяви остаточно просив суд: стягнути з Служби автомобільних доріг у Вінницькій області та ДП «Вінницький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на його користь 345 616,50 грн майнової шкоди та 200 000,00 грн моральної шкоди (том 1, а.с.212).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 січня 2017 року позов в частині позовних вимог до ТОВ «Автосаміт ЛТД» залишено без розгляду (том 1, а.с.214).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15 лютого 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ДП «Вінницький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в сумі 345 616,50 грн та моральну шкоду в розмірі 30 000,00 грн. В задоволенні решти вимог позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ДП «Вінницький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 14 серпня 2018 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 лютого 2017 року скасовано та постановлено нове, яким позов ОСОБА_1 до Служби автомобільних доріг у Вінницькій області, ДП «Вінницький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про відшкодування майнової і моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто зі Служби автомобільних доріг у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в сумі 345 616,50 грн та моральну шкоду в розмірі 30 000,00 грн. У задоволенні решти вимог позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 03 вересня 2018 року ухвалено додаткове рішення про розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 11 листопада 2020 року касаційну скаргу Служби автомобільних доріг у Вінницькій області задоволено частково.

Постанову Апеляційного суду Вінницької області від 14 серпня 2018 року та додаткову постанову Апеляційного суду Вінницької області від 03 вересня 2018 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, судом не враховано, що реконструкція та ремонт вказаного відрізку дороги проводились у 1984-1988 роках Трестом «Вінницяшляхбуд», ДП «Вінницький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на той час не існувало, в матеріалах справи відсутні докази незадовільного утримання автодороги, судом було відмовлено у задоволенні клопотання ДП про проведення авто технічної експертизи, крім того, суд не взяв до уваги, що ДТП сталось з вини відповідача.

Представники апелянта підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити. Представник відповідача не заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Позивач та його представник заперечували проти задоволення апеляційної скарги. Адвокат Мельниченко М. С. зазначив, що висновок комплексної судової дорожньо-технічної та автотехнічної експертизи, оформлені висновком за № 2742/4553, не є допустимим доказом. В ході експертного дослідження ОСОБА_3 з власної ініціативи, вибірково взявши до уваги документи матеріалів справи та кримінального провадження здійснив неповне дослідження обставин та механізму ДТП.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 11 січня 2015 року близько 09 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Toyota Yaris», д.н.з. НОМЕР_1 , який йому належав на підставі свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 , рухаючись по автодорозі Житомир - Могилів Подільський, у напрямку м. Калинівка, в районі кілометрової позначки 105 км. + 400 м., виїхав на ділянку дороги з нашаруванням криги, внаслідок чого втратив змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, виїхав на узбіччя де відбулося зіткнення зі стоячим автомобілем «ГАЗ 3302», д.н.з. « НОМЕР_4 », під керуванням водія ОСОБА_4 .

Внаслідок зіткнення пасажир автомобіля «Toyota Yaris» - ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла, які призвели до настання смерті.

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 31 березня 2015 року кримінальне провадження № 0000007, внесене до ЄРДР на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, закрито за відсутністю в діях водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (том 2, а.с.20-23).

До адміністративної відповідальності з приводу вказаної ДТП позивач не притягувався.

Ділянка автомобільної дороги, на якій сталась ДТП, відповідно до Переліку автомобільних доріг загального користування державного значення, який затверджено Постановою КМУ від 18 квітня 2012 року № 301, є автомобільною дорогою міжнародного значення та перебуває у загальнодержавній власності.

Держава уповноважила Державну службу автомобільних доріг України в особі Служби автомобільних доріг у Вінницькій області здійснювати управління нею.

Між Службою автомобільних доріг у Вінницькій області та ДП «Вінницький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» було укладено договір № 19/14 про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти на виконання послуг з експлуатаційного утримання та поточного ремонту автомобільних доріг загального користування у Вінницькій області від 19 серпня 2014 року, і з урахуванням додаткової угоди № 2-1, строк дії вказаного договору встановлено до 31 березня 2015 року (том 1, а.с.35-44).

Відповідно до п.п. 1.4, 1.5 договору № 19/14 від 19 серпня 2014 року ДП «Вінницький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» прийняла від Служби автомобільних доріг у Вінницькій області право на експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування у Вінницькій області, технічних засобів організації дорожнього руху, об`єктів дорожнього сервісу, інженерних споруд та придорожніх насаджень на них, що знаходяться на балансі Служби автомобільних доріг відповідно до вимог ст. 9 ЗУ «Про дорожній рух».

Відповідно до висновку експерта від 28 січня 2015 року № 36а на момент огляду автомобіля «Toyota Yaris», д.н.з. НОМЕР_1 , встановлено, що робоча гальмівна система та рульове керування знаходилися в працездатному стані. До пригоди робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «Toyota Yaris», д.н.з. НОМЕР_1 , знаходилися у робочому стані, при якому були відсутні які-небудь несправності, що могли б впливати на їх вихідні параметри.

Згідно з висновком експерта від 24 березня 2015 року № 124а при потраплянні автомобіля на ділянку дороги з наявною ожеледдю, нашарування льоду та калюжі можливий занос автомобіля. З технічної точки зору, що водій автомобіля «Toyota Yaris», д.н.з. НОМЕР_1 міг не мати технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем «ГАЗ 3302» терміновим гальмуванням з зупинкою автомобіля до місця знаходження автомобіля ГАЗ, відповідно показів ОСОБА_1 (том 2, а.с.14-19).

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення комплексної судової дорожньо-технічної та автотехнічної експертизи № 21314/15-42/21315/15-52 від 30 червня 2016 року геометричні елементи горизонтальної кривої автомобільної дороги Житомир - Могилів-Подільський, розташованої між 106 км. та 105 км., не відповідають чинним ДБН, зокрема п.п. 5.1.3, 5.1.10 ДБН В.2.3-4 відповідно до яких на кривих в плані з радіусом меншим за 3000 м., на дорогах І-ї категорії передбачено влаштування односхилого поперечного профілю (віражу). Влаштування двусхилого профілю на ділянці горизонтальної кривої автомобільної дороги Житомир - Могилів-Подільський, розташованої між 106 км. та 105 км. (на ділянці скоєння вказаної ДТП), не відповідає вимогам п.п. 5.1.3, 5.1.10 ДБН В. 2.3-4 та п.п. 3.1.3 3.2 ДСТУ 3587. Встановлена за результатами проведеного ДТП дослідження невідповідність геометричних елементів горизонтальної кривої автомобільної дороги Житомир - Могилів-Подільський на ділянці скоєння даної ДТП вимогам ДБН і ДСТУ - у дійсній дорожній обстановці могла стати причиною самовільної зміни напрямку руху автомобіля «Toyota Yaris», д.н.з. НОМЕР_1 , з відхиленням його траєкторії руху праворуч, що призвело до його виїзду за межі проїзної частини автодороги та подальшого зіткнення з автомобілем ГАЗ-3302, д.н.з. НОМЕР_2 (том 1, а.с.144-150).

Відповідно до висновку експертів від 13 грудня 2016 року пошкодження автомобіля Toyota є такими, що не підлягають відновленню. Розмір пошкоджень автомобіля складає 345 616,50 грн (том 1, а.с.187-192).

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що в діях позивача відсутня вина у вчиненні ДТП, а невиконання ДП «Вінницький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» своїх обов`язків перебуває у причинному зв`язку з настанням вказаного пошкодження автомобіля позивачем внаслідок його виїзду на узбіччя, тому вказані збитки, з огляду на вказані положення Закону України «Про дорожній рух» та умови договору, мають бути відшкодовані саме цією юридичною особою. Моральну шкоду суд оцінив у 30 000 грн.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до частин першої-третьої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частини перша та друга статті 1166 ЦК України).

З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 14, частини першої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» у редакції Закону, чинній на час дорожньо-транспортної пригоди, учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Так, судом встановлено, що 11 січня 2015 року сталась ДТП, в результаті якої відбулося зіткнення автомобіля «Toyota Yaris» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 зі стоячим автомобілем «ГАЗ 3302» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 .

Внаслідок зіткнення пасажир автомобіля «Toyota Yaris», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження, які призвели до настання смерті.

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 31 березня 2015 року кримінальне провадження № 0000007, внесене до ЄРДР на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрито, за відсутністю в діях водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно з вищезазначеної постанови проїзна частина автодороги, де сталося ДТП, перебувала у мокрому стані, краї якої та узбіччя були покриті кригою. Факт перевищення водієм ОСОБА_1 максимально допустимої швидкості руху керованого ним транспортного засобу не було встановлено, разом з тим, та обставина, що на даній ділянці, в тому ж місці стався занос автомобіля «Мерседес Спринтер», під керуванням ОСОБА_5 , свідчить про те, що причиною заносу дійсно могла стати наявність ожеледі на смузі руху у обох автомобілів.

Відповідно до висновку експертів комплексної судової дорожньо-технічної та автотехнічної експертизи № 21314/15-42/21315/15-52 від 30 червня 2016 року встановлена за результатами проведеного ДТП дослідження невідповідність геометричних елементів горизонтальної кривої автомобільної дороги Житомир - Могилів-Подільський на ділянці скоєння даної ДТП вимогам ДБН і ДСТУ - у дійсній дорожній обстановці могла стати причиною самовільної зміни напрямку руху автомобіля «Toyota Yaris» д.н.з. НОМЕР_1 , з відхиленням його траєкторії руху праворуч, що призвело до його виїзду за межі проїзної частини автодороги та подальшого зіткнення з автомобілем ГАЗ-3302, д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до ухвали Апеляційного суду Вінницької області 22 травня 2017 року, за клопотанням ДП «Вінницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», призначено комплексну судову дорожньо-технічну та авто-технічну експертизи.

За результатами проведеної експертизи, відповідно до висновку експерта встановлено, що в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Тойота ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху. Технічна можливість уникнення даної ДТП для водія автомобіля Тойота ОСОБА_1 визначалася виконанням ним вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

Однак суд апеляційної інстанції не прийняв до уваги вказаний висновок експерта № 9504 від 22 травня 2017 року, з тих підстав, що ухвалою суду була призначена комплексна експертиза, яка відповідно до статті 112 ЦПК України, проводиться не менше як двома експертами різних галузей знань або різних напрямків у межах однієї галузі знань.

В постанові Верховного Суду від 11.11.2020 у даній справі касаційна інстанція вказує на те, що ухвала Апеляційного суду Вінницької області 22 травня 2017 року щодо признання комплексної судової дорожньо-технічної та автотехнічної експертизи залишилась невиконаною, відповідно не було з`ясовано чи відповідали дії водія автомобіля «Toyota Yaris», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 вимогам Правил дорожнього руху та чи знаходилися у причинному зв`язку з виникненням вказаної ДТП.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 січня 2021 року задоволено клопотання Дочірнього підприємства «Вінницький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» та направлено експертам Харківського НДІ судових експертиз ім. Заслуженого професора Бокаріуса М. С. для належного виконання ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 22 травня 2017 року про призначення комплексної судової дорожньо-технічної та автотехнічної експертизу у цій справі.

19 квітня 2021 року на адресу суду надійшов висновок експертів за результатами проведення судової комплексної дорожньо-технічної та автотехнічної експертизи № 2742/4553 від 19.03.2021.

За результатами проведеної експертизи, відповідно до висновку експертів встановлено, що улаштування поперечного профілю автомобільної дороги М-21 «Житомир Могилів-Подільський», у напрямку м. Калинівка, в районі кілометрової позначки км 105 + 400 на момент ДТП, не відповідав вимогам ДСТУ 3587-97 та СНиП 2.05.02 (ДБН В.2.3-4).

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Тойота ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

Технічна можливість уникнення даної ДТП для водія автомобіля Тойота ОСОБА_1 визначалася виконанням ним вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля Тойота ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України та, з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

В даному випадку стан дорожнього покриття в місці, де сталася ДТП на ділянці автомобільної дороги М-21 «Житомир Могилів-Подільський», у напрямку м. Калинівка, в районі кілометрової позначки км 105 + 400, не відповідав загальним вимогам ДСТУ 3587-97 та СНиП 2.05.02 (ДБН В.2.3-4), однак дані невідповідності, з технічної точки зору, не знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, з причин вказаних у дослідницькій частині висновку.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою-третьою статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Отже, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами.

При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. У випадку, коли протиправна поведінка, яка створила конкретну можливість завдання шкоди, перетворює її у дійсність тільки в разі приєднання до неї протиправної дії третіх осіб, має встановлюватися юридично значимий причинний зв`язок як з поведінкою, яка створила конкретну можливість (умови для завдання шкоди), так і з діями, які перетворили її у дійсність (фактичне завдання шкоди).

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 грудня 2020 року у справі № 686/25718/19 (провадження № 61-7697св20), від 30 грудня 2020 року у справі № 482/48/19 (провадження № 61-11020св20).

При вирішенні вимог про відшкодування моральної шкоди суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачу моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд вважає, що позивач не довів, що саме внаслідок протиправних дій відповідачів йому було завдано майнову шкоду, оскільки саме дії водія автомобіля «Toyota Yaris», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не відповідали вимогам Правил дорожнього руху та знаходились у причинному зв`язку з виникненням вказаної ДТП.

Аналогічно не підлягають задоволенню вимоги позивача на відшкодування моральної шкоди, оскільки він не довів належними та достатніми доказами факт заподіяння йому моральної шкоди, оскільки відсутній причинний зв`язок між станом дорожнього покриття в місці, де сталася ДТП та настанням тих негативних наслідків, про які він вказує.

Доводи представника позивача про те, що в ході експертного дослідження ОСОБА_3 з власної ініціативи, вибірково взявши до уваги документи матеріалів справи та кримінального провадження здійснив неповне дослідження обставин та механізму ДТП не змінюють такі висновки суду. Колегія суддів вважає, що висновком комплексної дорожньо-технічної та автотехнічної експертизи № 2742/4553 від 19.03.2021 надані обґрунтовані відповіді на поставлені експертам питання та усунуті розбіжності, що виникли при проведені попередніх експертиз.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 лютого 2017 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, в силу ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь Дочірнього підприємства «Вінницький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» судові витрати, а саме: сплачений судовий збір при подачі апеляційної скарги та вартість проведеної комплексної судової дорожньо-технічної та автотехнічної експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Вінницький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Служби автомобільних доріг у Вінницькій області, Дочірнього підприємства «Вінницький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про відшкодування майнової і моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Дочірнього підприємства «Вінницький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» () судові витрати, а саме: 6000 (шість тисяч) грн. 83 коп. - сплачений судовий збір при подачі апеляційної скарги та 22 320 (двадцять дві тисячі триста двадцять) грн. 00 коп. - вартість проведеної комплексної судової дорожньо-технічної та автотехнічної експертизи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 червня 2021 року.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді: І. В. Міхасішин

М. В. Матківська