Справа № 309/3079/20
Провадження № 2/309/1609/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі: головуючого-судді Довжанин М.М.

за участю секретаря судового засідання Томищ Б.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в Хустський районний суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 61541,55 гривень. Позов обґрунтовує тим, що рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 31 травня 2017 року у справі № 309/711/17 шлюб між нею на ОСОБА_2 розірвано. У шлюбі в них народилася одна дитина: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вищевказаним рішенням суду після розірвання шлюбу залишений на її вихованні. Також за рішенням суду від 31.05.2017 року з ОСОБА_2 стягнуто на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. 08 листопада 2017 року Хустським РВ ДВС було відкрито виконавче провадження № 54625941 на підставі виконавчого листа № 309/711/17, виданого 06.07.2017 року Хустським райсудом.

Відповідач належної матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина матері дитини не надає. Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду стосовно сплати аліментів за ним утворилася значна заборгованість в сумі 64161,29 гривень. Позивачка вважає, що має право на стягнення неустойки з відповідача за несвоєчасну сплату останнім аліментів у період з березня 2017 року по листопад 2020 року і згідно наданого нею розрахунку загальна сума пені складає 61541,55 гривень.

Позивачка в судове засідання не з`явилася. До суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки відповідача невідомі. До суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечив проти задоволення позову, посилався на те, що згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачкою до матеріалів справи, ним частково проводились платежі по аліментам і за вказаний позивачкою період ним сплачено 49990 гривень, натомість позивачка у позові не посилалася на вказані обставини і відповідно наданий нею розрахунок є невірним. Вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, а тому просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст.ст. 211, 223 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Інших заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони проживали разом у шлюбі, який розірвали за рішенням Хустського районного суду від 31 травня 2017 року. За час спільного проживання у шлюбі в них народилася одна дитина: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 31 травня 2017 року з відповідача стягуються на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.02.2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Постановою головного державного виконавця Хустського РВ ДВС Юришинець В.М. від 08.11.2017 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 309/711/17, виданого 06.07.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

Відповідно до розрахунку головного державного виконавця Хустського районного відділу державної виконавчої служби Юришинця В.М. від 03.11.2020 року № 18-11-38/30376 заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01.11.2020 року склала 64161,29 гривень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 196 СК України: 1. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Згідно зі ст.ст. 77-80 ЦПК України, належними, допустимими та достатніми є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, на підставі них можна встановити дійсні обставини справи, у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до вимог ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме розрахунку заборгованості, здійсненого позивачкою, пеня по несплачених аліментах ОСОБА_2 за період з березня 2017 року по листопад 2020 року становить 61541,55 гривень. Суд не бере до уваги зазначений розрахунок, здійснений позивачкою та обґрунтовує таку позицію наступним.

Як зазначено у ч. 1 ст. 196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) лише у разі виникнення заборгованості по сплаті аліментів у особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти.

Сума заборгованість по сплаті аліментів у відповідача ОСОБА_2 , згідно розрахунку заборгованості, визначена станом на день видачі такого розрахунку, тобто на 01.11.2020 року. Позивачка ОСОБА_1 звертається до суду 23.11.2020 року, однак не надає суду доказів, які б підтверджували, що відповідачем ОСОБА_2 не здійснювалося погашення заборгованості у період між видачею державним виконавцем розрахунку заборгованості та днем звернення позивачки з позовом до суду, оскільки у разі погашення відповідачем у цей період заборгованості по сплаті аліментів, коригуванню підлягає і розмір неустойки (пені) відповідно до суми заборгованості.

Крім того, позивачкою не надано суду доказів щодо застосування чи не застосування до відповідача ОСОБА_2 , якого зобов`язано сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», якою визначено наступне:

«За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.»

У разі застосування заходів примусового виконання, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів.

Разом з тим, суд враховує правову позицію Верховного Суду щодо порядку обчислення пені у разі виникнення заборгованості зі сплати аліментів, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16, згідно якої Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Таким чином, за приписами ст.196 СК України, при стягненні неустойки враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Відповідно до п.4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.

Наданий позивачкою розрахунок заборгованості по сплаті аліментів не відповідає вимогам вказаної норми закону, тому він не може бути належним доказом.

У розрахунку заборгованості, наданому державним виконавцем, відсутні дані щодо заборгованості відповідача зі сплати аліментів за кожний місяць, а зазначені лише загальні суми заборгованості за кожен рік. Разом з тим, у розрахунку не вказано помісячно суму сплачених відповідачем аліментів, а тільки зазначено загальну суму сплачених аліментів - 49990,00 гривень.

Враховуючи, що розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів наданий позивачкою на основі розрахунку заборгованості, який не відповідає вимогам п.4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», то суд позбавлений можливості перевірити правильність нарахування пені.

Іншого розрахунку, в якому були б враховані вищезазначені судом зауваження, позивачкою не надано, а у повноваження суду не входить з власної ініціативи витребовування відповідних доказів та обчислення на підставі цих доказів неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів.

Отже, суд констатує, що позов ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 61541,55 гривень є недоведеним, а відтак задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 141, 258-268 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 184, 192, 196 СК України суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 61541,55 гривень - відмовити за недоведеністю.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Хустського

районного суду: Довжанин М.М.