Справа № 343/140/21
Провадження № 22-ц/4808/739/21
Головуючий у 1 інстанції Керніцький І. І.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Василишин Л.В., Горейко М.Д.,

секретаря Петріва Д.Б.,

з участю представника апелянта ОСОБА_1 адвоката Петраша Ю.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Петраша Юрія Любомировича на ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області, постановлену суддею Керніцьким І.І. 11 березня 2021 року у м. Долина Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в :

У лютому 2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Петраш Ю.Л. звернувся із заявою про визнання виконавчого листа № 2-П-7/2010, виданого Долинським районним судом 20 січня 2010 року у справі за позовом ТзОВ «Український промисловий банк» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача ТзОВ «Софія Іф» про звернення стягнення на предмет застави таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви зазначає, що додатковим рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2010 року у справі №2-П-7/2010 звернуто стягнення на пердмет застави за кредитним договором №122/КВ-07 від 21.11.2007 року готель « ІНФОРМАЦІЯ_1 », належний ОСОБА_1 , який розташований по АДРЕСА_1 та який переданий у заставу ТзОВ «Український промисловий банк» згідно іпотечного договору №122квіп-07 від 27.11.2007р. для задоволення вимог банку на суму 3 575 584,33 грн. На виконання даного рішення суду Долинським районним судом 30.03.2010р. видано виконавчий лист. В подальшому між ТзОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір про передачу активів банку в рахунок погашення заборгованості, за яким ПАТ «Дельта Банк» набуло всі права вимоги та інші права за кредитним договором «122/КВ-07 з додаткми до нього та укладеними договорами забезпечення в межах даної угоди. 31.08.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого право вимоги за невиконане зобов`язання , існуюче між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста». Ухвалою Долинського районного суду 09.10.2020р. замінено у виконавчому листі №2-п-7/2010 стягувача ПАТ «Дельта Банк» його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста». В подальшому, право вимоги перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Українська фінансова об`єднана група». Рішенням приватного нотаріуса право власності на готель «Карпати» зареєстровано за ТОВ ФК Українська фінансова об`єднана група». Таким чином, останнє здійснило позасудове задоволення своїх вимог шляхом реєстрації за собою права власності на готель « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Вважав, що у зв`язку з цим його обов`язки, як іпотеколдавця нерухомого майна є припиненими. Просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист № 2-П-7/2010, виданий Долинським районним судом 20 січня 2010 року у справі за позовом ТзОВ «Український промисловий банк» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача ТзОВ «Софія Іф» про звернення стягнення на предмет застави (а.с.1-2).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 11 березня 2021 року в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Петраша Ю.Л. про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено (а.с.26-29).

Не погодившись з ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Петраш Ю.Л. подав апеляційну скаргу, у якій посилається на її незаконність та необґрунтованість.

Апелянт вважає помилковим твердження суду, що сама наявність рішення, яке набрало законної сили, про стягнення боргу є перешкодою у вирішенні питання заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку та подальшому визнанню виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскілки це суперечить змісту статті 432 ЦПК України, ЗУ «Про іпотеку» та ЦК України. Звернення стягнення на предмет іпотеки з метою забезпечення вимог кредитора іпотекодержателя є позасудовим врегулюванням спору. У разі завершення такого позасудового врегулювання, тобто звернення стягнення на предмет іпотеки у способи, визначені статтею 37 Закону України «Про іпотеку», зобов`язання припиняється, оскільки за положеннями Закону усі наступні вимоги є недійсними. Таким чином, обов`язки ОСОБА_1 , як іпотекодержателя нерухомого майна, є припиненими.

На думку апелянта, відповідно до частин 1,2 статті 432 ЦПК України, іншою причиною для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню повністю, і є набуття ТОВ ФК «Українська фінансова об`єднана група» права власності на об`єкт нерухомості, що є наслідком припинення зобов`язання апелянта перед зазначеним кредитором.

З цих підстав просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення, яким визнати таким, що виконавчий лист №2-П-7/2010 від 30.03.2010р., виданий Долинським районним судом Івано-Франківської області (а.с.37-41).

Відзив на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

У судове засідання не з`явився представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому апеляційний суд розглянув справу за їх відсутності.

Вислухавши пояснення представника апелянта ОСОБА_1 адвоката Петраша Ю.Л., доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з положень ст.432 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження» встановивши, що між Банком та заявником мали місце кредитні правовідносини, спір між сторонами вирішено в судовому порядку, рішення набрало законної сили, відтак за наявності судового рішення про стягнення боргу не можна вважати, що сторони шляхом перереєстрації права власності на іпотечне майно, вирішили питання заборгованості боржника за кредитним договором у позасудовому порядку, дійшов висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону з огляду на таке.

Судом встановлено, що в провадженні Долинського районного суду Івано-Франківської області перебувала цивільна справа № 2-п-7/2010 за позовом ТзОВ «Український промисловий банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави відповідно до іпотечного договору №122/КВ-07 від 21.11.2007 року (а.с.4 зворот-6).

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20.01.2010 року позов задоволено та видано виконавчий лист №2-п-7/2010 від 30.03.2010р. про звернення стягнення на предмет застави за кредитним договором №122/КВ-07 від 22.11.2007 готель « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований по АДРЕСА_1 , згідно іпотечного договору №122/Zквіп-07 від 27.11.2007 року, для задоволення вимог ТзОВ «Український промисловий банк» на суму 3 575 584,33 грн.

На виконання цього рішення суду видано виконавчий лист,про звернення стягнення на предмет застави за кредитним договором №122/КВ-07 від 21.11.2007 року готель « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташований по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 та який переданий у заставу ТзОВ «Український промисловий банк» згідно іпотечного договору №122/Zквіп-07 від 27.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Долинського міського нотаріального округу Іваночко О.М. за реєстровим номером 4604 від 27.11.2007р., для задоволення вимог ТзОВ «Український промисловий банк» за кредитним договором №122/КВ-07 від 21.11.2007 року на суму 3 575 584,33 грн. (а.с.3).

В подальшому між ТзОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір про передачу активів банку в рахунок погашення заборгованості, за яким ПАТ «Дельта Банк» набуло всі права вимоги та інші права за кредитним договором «122/КВ-07 з додатками до нього та укладеними договорами забезпечення в межах даної угоди.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27.05.2011 року замінено сторону виконавчого провадження ТзОВ «Український промисловий банк» на ПАТ «Дельта Банк» (а.с.14 зворот 15).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Безруким О.В. від 20.02.2020 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-П/7/2010, виданого 30.03.2010 року Долинським районним судом Івано-Франківської області про звернення стягнення на предмет застави за кредитним договором №122/КВ-07 від 21.11.2007 року готель « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 (а.с.3 зворот-4).

31.08.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого право вимоги за невиконане зобов`язання, існуюче між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста».

Ухвалою Долинського районного суду 09.10.2020р. замінено у виконавчому листі №2-п-7/2010 вибулого стягувача ПАТ «Дельта Банк» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (а.с.4,зворот 6).

В подальшому, право вимоги перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Українська фінансова об`єднана група».

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №238035399 від 21.12.2020 року, готель « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований по АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Українська фінансова об`єднана група» (а.с.7).

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до приписів ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У пункті 40 рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» (заява №18357/91) Європейський суд з прав людини зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. … Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

Згідно частин 1 та 2 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За змістом даної нормипідстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо (правова позиція Верховного Суду у постановах від 16 січня 2018 року у справі № 755/15479/14-ц та від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11).

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», є закінчення виконавчого провадження у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

В силу положень частини 3 статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Обґрунтовуючи заяву, боржник, як на підставу для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, посилався на те, що його обов`язок як іпотекодавця нерухомого майна готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є припиненим у зв`язку з набуттям ТОВ «Фінансова компанія «Українська фінансова об`єднана група» права власності на цей об`єкт нерухомості.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Матеріали справи свідчать про те, що між ТзОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 мали місце кредитні правовідносини, з яких виникли у ОСОБА_1 певні зобов`язання перед ТзОВ «Український промисловий банк». Спір між сторонами вирішено в судовому порядку, а рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20.01.2010 року набрало законної сили 26.03.2010 року.

Завершальною стадією цивільного процесу є стадія виконання судового рішення в добровільному чи примусовому порядку.

У разі наявності відкритого виконавчого провадження на виконання рішення суду має значення факт виконання рішення суду у процедурі виконавчого провадження і згідно частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» підставами закінчення виконавчого провадження можуть бути як визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (п.5 Закону), так і визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення (п.1), затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання судового рішення (п.2) повне виконання виконавчого документа (п.7 ). Крім того, стягувачу належить право на подання письмової заяви про повернення виконавчого документа (п.1 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Докази виконання ОСОБА_1 у добровільному порядку рішення суду від 20 січня 2010 року про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) або погашення боргу у розмірі 3 575 584,33 грн відсутні, виконавчий лист перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Безрукого О.В., виконавче провадження ВП № 61347559 (а.с.3-4).

Згідно інформації із Автоматизованої системи виконавчого провадження виконавче провадження № 61347559, відкрите 20.02.2020 року приватним виконавцем, стягувачем у якому є ПАТ «Дельта Банк», а боржником ОСОБА_1 , станом на час розгляду питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зупинено.

Тобто виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні.

За таких обставин з урахуванням відсутності доказів виконання ОСОБА_1 судового рішення в повному обсязі або припинення його обов`язку щодо виконання рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2010 року, суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні заяви.

Доводи апеляційної скарги про те, що новий кредитор ТОВ ФК «Українська фінансова об`єднана група» в позасудовий спосіб звернув стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на готель « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований по АДРЕСА_1 , а тому зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором №122/КВ-07 від 21.11.2007 року припинилися на підставі ч.4 ст.36 Закону України «Про іпотеку», ч.1 ст.598 ЦК України і будь-які вимоги кредитора є недійсними, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що положення ч.4 ст.36 Закону України «Про іпотеку» щодо недійсності будь-яких наступних вимог іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання після завершення позасудового врегулювання в даній справі не можуть бути застосовані, оскільки набуття права власності на предмет іпотеки відбулося після вирішення судом спору шляхом звернення стягнення на предмет застави за кредитним договором на суму 3 575 584,33 грн і не доводить повного виконання судового рішення і припинення обов`язку боржника погасити борг.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 2-986/10, де, залишаючи без змін судові рішення про відмову у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у зв`язку із позасудовим зверненням стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за іпотекодержателем, Верховний Суд вказав, що оскільки боржниками ухвалене раніше рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі не виконане, то відсутні підстави для визнання виконавчих листів такими, шо не підлягають виконанню.

Схожа правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі № 334/7136/17, де Верховний Суд вказав, що доводи касаційної скарги про те, що позасудове врегулювання спору завершено, внаслідок чого, відповідно до ч.4 ст.36 Закону України «Про іпотеку», будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними, не заслуговують на увагу, оскільки дійсність вимог до боржника підтверджено рішенням суду, яке набрало законної сили, а положення ст.36 Закону України «Про іпотеку» не підлягають застосуванню до спірних правовідносин з огляду на встановлені обставини.

При цьому колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що у випадку звернення стягнення на предмет іпотеки і повного чи часткового погашення боргу боржник вправі звернутися до виконавця із відповідною заявою щодо повного чи часткового погашення боргу і відповідного зменшення розміру боргу або закриття виконавчого провадження у зв`язку із його повним погашенням.

З огляду на викладене, суд першої інстанції по суті дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Петраша Юрія Любомировича залишити без задоволення, а ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 11 березня 2021 року - без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: І.О. Максюта

Судді: Л.В.Василишин

М.Д. Горейко

Повний текст постанови складено 17 червня 2021 року.