Справа № 585/780/21
Номер провадження 2/585/497/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді В.О. Шульги, з участю секретаря Ю.В. Кириленко, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 до Роменської міської ради Сумської області, третя особа: приватний нотаріус Ільченко Лариса Ігорівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 , звернувся в суд з позовом до Роменської міської ради, третя особа приватний нотаріус Ільченко Л.І., і просить постановити рішення, яким встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_2 із спадкодавцем, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 , понад п`ять років з початку 2007 року по 11 травня 2012 року включно. В обґрунтування позову вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у Рогинці помер її дядько ОСОБА_4 і після його смерті відкрилася спадщина. Оскільки вона фактично проживала із спадкодавцем та його співмешканкою, ОСОБА_3 , та доглядала за ними, ОСОБА_4 склав на її користь заповіт. На підставі вказаного заповіту вона звернулася до нотаріуса, прийняла спадщину, а згодом отримала свідоцтво про право на спадщину від 27.12.2016 року на вказану вище землю. ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Рогинці померла ОСОБА_3 і після її смерті відкрилася спадщина яку вона знову ж таки вирішила успадкувати, оскільки родичів у неї, навіть далеких не було. Звернувшись до нотаріальної контори, їй пояснили, вона не є спадкоємицею померлої. Однак нещодавно до неї звернулися представники Рогинського старостинського округу та повідомили, що земельна ділянка, яка належала ОСОБА_3 станом на сьогодні ніким не успадкована, а відтак, оскільки вона багато років за нею доглядала і фактично проживала однією сім`єю, порекомендували звернутися до нотаріуса. 9 лютого 2021 року вона звернулася до нотаріуса Ільченко І.В. з заявою про прийняття спадщини, проте отримала відмову в якій зазначено, що оскільки місце її реєстрації не співпадає із місцем реєстрації та поживання померлої, вона не вважається спадкоємцем. В кінці лютого 2020 року вона звернулася до суду (в порядку окремого провадження) із заявою про встановлення факту що має юридичне значення та визнання її спадкоємцем четвертої черги. Ухвалою суду у відкритті провадження відмовлено. Вона проживала з дядьком та його «громадянською» дружиною, з початку 2007 року до 11 травня 2012 року в одному будинку однією сім`єю, оскільки самі за собою вони не могли належним чином доглядати. Вона займалася домашнім господарством, обробляла присадибну ділянку, проводила поточні ремонти, готувала їжу, прала та робила іншу повсякденну роботу. В знак вдячності ОСОБА_4 склав на її користь заповіт, однак оскільки вона не обізнана в юридичних тонкощах оформлення спадщини, як і не були обізнані дядько з тіткою, то вони вважали, що цим заповітом, до неї, як до їхньої спадкоємиці, перейде все майно, яке їм належало, у тому числі земельна ділянка ОСОБА_3 . Проте, як було встановлено потім, згідно чинного законодавства, не те що вона, навіть ОСОБА_3 не являється спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , хоча вони прожили разом близько 40 років. Таким чином вона вимушена в судовому порядку доводити, що вони проживали однією сім`єю більше п`яти років.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та їх обґрунтування і просив задоволити. Суду пояснив, що позивач вважає, що вона є спадкоємцем ОСОБА_3 , так як коли померла ОСОБА_3 позивач зверталася до нотаріуса, але при зверненні до нотаріуса з`ясувалося, що ОСОБА_5 не є дружиною покійного ОСОБА_4 тому спадщину оформити не змогла. Чому не взяла письмового роз`яснення коли зверталася вперше до нотаріуса, пояснити не може. Раніше до суду не зверталася тому що, лише нещодавно до ОСОБА_2 звернулися представники Рогинського старостинського округу, які повідомили про можливість оформлення спадщини шляхом встановлення факту спільного проживання. Відсутність інших спадкоємців підтверджена довідкою органу місцевого самоврядування, а звідки в них ця інформація, йому не відомо.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги і просила задоволити. Суду пояснила, що вона стала жити у дядька з тіткою. Вона робила у них ремонт, обробляла город, вони жили родиною, вели хазяйство все разом робили. Дядько з тіткою були старенькі тому вона постійно проживала з ними з 2006 року і до смерті ОСОБА_3 . Похованням покійних займалася вона і в неї всі документи. Інших спадкоємців у ОСОБА_3 не було. В неї була квартира і вона там в квартирі не жила, а лише навідувалася. Гроші у них були спільні, вони разом купували речі необхідні для проживання. Будинок у них був старенький, він зараз використовується як дача, номер належав ОСОБА_5 , а коли вони зійшлися ОСОБА_6 переписала на ОСОБА_7 , так вони їй розповідали. Вона будинок як спадщину не оформляла.

Відповідач - Роменська міська рада явку представника в судове засідання не забезпечила. Представник надала суду клопотання в якому вказала, що відповідач позов визнає і просить розглядати справу за відсутності представника.

Третя особа - приватний нотаріус Ільченко Лариса Ігорівна до суду не прибула, причини неявки не повідомила, про відкладення розгляду справи не клопотала.

Допитана як свідок ОСОБА_8 дала суду свідчення, що проживає в АДРЕСА_2 , з ОСОБА_9 вони друзі. ОСОБА_3 вона знала, та жила від неї далеченько, але вона її знала. Через Тоню вона дізналася що в неї є дядя який живе з жінкою. Коли ці люди стали старі, ОСОБА_10 стала проживати з ними десь з 2006 року. Тоня тоді робила, вона жила у дядька і вона кілька разів була у них в гостях. Колись було що вона сама приходила до них і допомагала кропити огород. З початку помер дядя, тітка була лежача і ОСОБА_10 постійно її доглядала. Тоня поховала їх, і доглядає за могилками. Дядька ОСОБА_11 ховала ОСОБА_10 . ОСОБА_12 теж хоронила ОСОБА_10 і ніяких родичів на похоронах вона не бачила. В цьому селі вона проживає 36 років. Вона не бачила щоб до ОСОБА_5 якісь родичі навідувалися. Будинок ОСОБА_13 поряд з її будинком. ОСОБА_14 була в шлюбі розвелася і більше ні з ким не проживала. В ОСОБА_15 є донька з 1982 р.н., в той час донька вчилася і де саме була донька ОСОБА_13 їй не відомо.

Допитана в якості свідка ОСОБА_16 , дала суду свідчення, що ОСОБА_9 вона знає, ОСОБА_6 була її сусідка, з ОСОБА_11 і ОСОБА_5 стосунки були хороші, вони товаришували. Вона з 1964 року проживає в АДРЕСА_3 . По сусідству з ОСОБА_4 вона стала жити десь з 1968 року. ОСОБА_4 став жити там десь через кілька років після неї. В тому будинку жила тоді ОСОБА_17 , у неї був чоловік ОСОБА_18 , який помер і після цього вона стала жити з ОСОБА_4 . Сусіди - ОСОБА_19 і ОСОБА_20 жили разом, він працював бригадиром. Родичів вона у них ніяких не бачила. Вони поки були молодші тримали корову, а згодом, як стали пожилі, потребували допомоги, опікуном у них була ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_4 році померли вони, ОСОБА_19 перший, а ОСОБА_20 померла за ним через 4 чи 5 місяців. Останні роки за ними доглядала ОСОБА_2 і ніяких родичів вона у них не бачила. Чи були у ОСОБА_22 та ОСОБА_18 діти вона не знає, вона їх не знає і не бачила. Може діти і були. Здається колись бабуся ОСОБА_20 говорила що син начебто помер у молодому віці. Вона не знає щоб у ОСОБА_23 були в селі ще якісь родичі. У ОСОБА_24 сім`я була, вона розійшлася з чоловіком, у неї є дочка. Антоніна родичка з ОСОБА_25 .

Згідно паспорта позивача, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована в кв. АДРЕСА_4 з 23 квітня 1985 року.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Рогинці Роменського р., що підтверджено свідоцтвом про смерть.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рогинці Роменського р., що підтверджено свідоцтвом про смерть.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке видане приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Ільченко Л.І. 27 грудня 2016 року, ОСОБА_2 є спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_4 . Спадщина на яку видано це свідоцтво складається з земельної ділянки площею 2,1671 га.

В довідці для оформлення спадкових прав, від 3 лютого 2021 року, яка підписана старостою, ОСОБА_3 до дня своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована і проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємицею на все майно після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_2 , яка з 2007 року до дня смерті спадкодавці проживала разом зі спадкодавицею та вели спільне підсобне господарство за адресою АДРЕСА_1 . Інші спадкоємці, крім указаних, в тому числі неповнолітні і непрацездатні, невідомі. Заповіт від імені ОСОБА_3 не посвідчувався. На день смерті ОСОБА_3 в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 ніхто не був зареєстрований.

В роз`ясненні приватного нотаріуса з питань спадкового права, що складене 9 лютого 2021 року, вказано, що за даними паспорта реєстрація місця проживання відмінна від реєстрації місця проживання спадкодавці. Враховуючи вказане нотаріус роз`яснив необхідність звернення до суду для встановлення факту.

З облікової картки об`єкта погосподарського обліку за 2011-2015 року, та за 2006-2010 роки, вбачається що в кв. АДРЕСА_4 проживала ОСОБА_2 , місце роботи вказано - магазин, продавець.

З облікової картки об`єкта погосподарського обліку за 2011-2015 року, та за 2006-2010 роки, вбачається що в б. АДРЕСА_1 , до 2012 року проживали ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . При цьому в розділі ІІІ «Худоба та птиця в приватній власності домогосподарства на 1 січня», вказано, що в 2006 році в господарстві була 1 корова, 2 свині та 20 голів птиці, в 2007 році - дві свині і 25 голів птиці, 2008 рік - одна свиня і 20 голів птиці, 2009 рік - 1 свиня і 10 голів птиці, 2010 рік - одна свиня і 15 голів птиці. Загальна площа будинку вказана 52 м.кв, а житлова - 40 кв.м, при цьому кількість кімнат вказана - 2.

Відповідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч.2 та ч.4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Частина 1 статті 29 ЦК України, в редакції чинній на час смерті ОСОБА_3 передбачає, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Частина 1 статті 29 ЦК України, в редакції чинній на час розгляду справи, передбачає, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

В п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено що, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» наведено значення наступних термінів: місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

В пункті 45) ст. 4 Митного кодексу України визначено поняття терміну «постійне місце проживання» - місце проживання на території будь-якої держави не менше одного року громадянина, який не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом будь-якого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цим громадянином службових обов`язків або зобов`язань за договором (контрактом).

Відповідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» члени сім`ї - це особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання

Згідно визначення термінів, закріпленого в ст.1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», члени сім`ї - це особи, які перебувають у шлюбі, а також їхні діти, в тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою і піклуванням, інші особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі

Узагальнюючі наведені визначення слід відзначити, що до членів сім`ї (у сімейно-правовому аспекті), слід відносити осіб, які мають тісний правовий зв`язок із сім`єю, що ґрунтується на шлюбі, спорідненні, усиновленні, інших формах влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, характеризується спільністю життя та інтересів, наявністю взаємних прав і обов`язків, передбачених сімейним законодавством.

За таких обставин, вислухавши пояснення заявника та його представника, покази свідків, дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає заяву не обґрунтованою і доходить висновку про відсутність підстав для її задоволення.

При цьому суд виходить з тих міркувань, що позивачем не доведено тієї обставини, що вона постійно проживала за адресою б. АДРЕСА_1 , оскільки відсутні дані про її реєстрацію в даному будинку. Крім цього слід відзначити, що позивач не пояснила в якій саме кімнаті вона проживала, за умови що в будинку взагалі дві кімнати.

Також суд вважає доцільним відмітити ту обставину що в 2006 році ОСОБА_4 і ОСОБА_3 ще утримували корову та двох свиней та птицю, а в 2007 році двох свиней та птицю, що свідчить про відсутність обставини, на яку посилається позивач, а саме - що вони потребували стороннього догляду, у зв`язку з чим вона з початку 2007 року стала з ними проживати.

Крім цього надані позивачем докази щодо проживання позивача однією сім`єю разом з ОСОБА_3 з початку 2007 року по 11 травня 2012 року включно, суд не вважає належними, достатніми і допустимими для задоволення позову. Таке переконання суду склалося на тій підставі, що з точки зору закону, сім`я ґрунтується на шлюбі, або кровному спорідненні, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. СК України до підстав, які не заборонені законом відносить цивільний шлюб, але перебування двох осіб однієї статі у шлюбі, чинним СК України не передбачено. Сам по собі факт проживання осіб за однією адресою не може бути беззаперечним доказом того, що ці особи становлять сім`ю. Крім вказаного, для вирішення питання про наявність сімейних стосунків необхідно, крім спільного проживання, встановити наявність інших зв`язків, зокрема - спільний побут, наявність взаємних прав та обов`язків. При цьому права та обов`язки мають виникати саме з підстав проживання сім`єю, а не інших, як то - домовленість про надання допомоги за отримання майна у спадщину, договір довічного утримання і таке інше. Допитані в судовому засіданні свідки підтвердили лише факт спільного проживання позивача з ОСОБА_3 але не вказали жодних обставин на підтвердження того що між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 існували взаємні права та обов`язки, які виникли і існують саме на підставі сімейних відносин.

Даючи оцінку показанням свідків суд не може взяти їх до уваги, оскільки їх пояснення носять узагальнений характер та стосуються здебільшого констатації факту сумісного проживання сторін.

Довідку старости Лариси Проценко, виконкому Роменської міської ради, про те, що ОСОБА_2 до дня смерті ОСОБА_3 проживала зі спадкодавицею та вела спільне підсобне господарство, суд оцінює критично і до уваги не бере, оскільки в довідці відсутнє посилання на першоджерело такої інформації, а апеляційним судом, протягом останніх декількох років, неодноразово скасовувалися рішення суду першої інстанції про визнання спадщини відумерлою, які постановлені саме на підставі довідок органу місцевого самоврядування про відсутність осіб які проживали зі спадкодавцем та відсутністю спадкоємців, що свідчить про те, що сама по собі довідка не є достатнім доказом для беззаперечного встановлення такої обставини.

Доводи заявника що ОСОБА_4 і ОСОБА_3 не були обізнані з юридичними тонкощами оформлення спадщини, як підставу вважати що ОСОБА_3 теж виявляла бажання щоб після її смерті все її майно залишилося ОСОБА_2 не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_4 склав заповіт на ОСОБА_2 а отже усвідомлював що він розпорядився лише своїм майном, а не майном ОСОБА_3 . При цьому з матеріалів слідує що ОСОБА_2 є спадкоємцем лише на майно, яке вказане у заповіті ОСОБА_4 , а не на все належне йому майно.

Керуючись ст. ст. 10, 12-13, 18, 258-259, 263-265, 293-294, 315, 319, 352, 354 - 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 до Роменскьої міської ради Сумської області, третя особа: приватний нотаріус Ільченко Лариса Ігорівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п. 15.5.) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду буде складено 25 червня 2021 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга