УХВАЛА

іменем України

15.06.2021 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Спаї В.В.

секретар судового засідання: Перетятько А.В.,

за участі:

боржника ОСОБА_1 , представника боржника адвоката Жежель С.С.,

стягувача ОСОБА_2 , представника стягувача адвоката Дударенко А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання стягувача ОСОБА_2 про залишення без розгляду скарги ОСОБА_1 постанову державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) Курила Володимира Володимировича від 05.03.2021 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України у виконавчому провадженні №60014712, де заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться скарга ОСОБА_1 постанову державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) Курила Володимира Володимировича від 05.03.2021 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України у виконавчому провадженні №60014712, де заінтересована особа: ОСОБА_2 , згідно з якою в останній заявлені вимоги про поновлення строку звернення до суду із вказаною скаргою та про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби А.В/ від 10 вересня 2019 року відкрите виконавче провадження № 60014712 на підставі виконавчого листа № 199/10013/18, виданого 05.09.2019 р. Амур-нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, згідно з яким ОСОБА_1 зобов`язано усунути перешкоди у вихованні і спілкуванні ОСОБА_2 з дітьми донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом надання ОСОБА_2 систематичних побачень з дітьми без присутності відповідача без обмеження місця прогулянок та з можливістю поїздок шляхом встановлення графіку зустрічей.

Від стягувача надійшло клопотання про залишення вказаної скарги без розгляду, яке обґрунтовується тим, що з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що оскаржувана постанова була направлена боржнику 06.03.2021 р., а отримана останньою 09.03.2021 р., що вбачається з трекінгу відправлення 947, отже, скарга на постанову могла бути подана боржником до 19.03.2021 р. включно. Разом з тим, як видно із офіційного сайту Судової влади України, скаргу боржником до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська подано 23.04.2021 р., тобто, з пропуском визначеного процесуального строку, та 23.04.2021 р. боржником було подано клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Стягувач просить суд не приймати до уваги доводи боржника щодо випадкового ознайомлення останньої зі змістом оскаржуваної постанови лише 29.03.2021 р., оскільки, по-перше, вказані обставини не підтверджуються жодними доказами, спростовуються долученим в якості додатку до даного клопотання поштовим чеком та трекінгом відправлення, а, по-друге, така позиція скаржника суперечить основоположним принципам цивільного процесуального судочинства, що підтверджується наступним.

Так, боржник у скарзі повідомляє про обізнаність стосовно наявності виконавчого провадження, що перебуває на виконанні у державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янске Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Курила В.В. Зокрема, боржник повідомляє у власній скарзі та клопотанні про поновлення строку про отримання 03.03.2021 р. іншої постанови виконавця в рамках даного виконавчого провадження.

Таким чином, станом на дату винесення оскаржуваної постанови - 05.03.2021 р. боржник володіла, як інформацією про номер виконавчого провадження, так і про ідентифікатор доступу до матеріалів виконавчого провадження, що містяться в автоматизованій системі, і не мала жодних перешкод для ознайомлення зі змістом оскаржуваної ухвали в автоматизованій системі. Більше того, навіть беручи до уваги безпідставні та необґрунтовані доводи боржника щодо початку відліку строку на оскарження з 29.03.2021 р., такий строк було пропущено останньою 08.04.2021 р.

В клопотанні про поновлення пропущеного процесуального строку боржник зазначає однією з причин пропуску процесуального строку той факт, що 02.04.2021 р. нею було подано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративний позов на постанову ОСОБА_5 від 05.03.2021 р. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, проте, 20.04.2021 р. суд відмовив боржниці у відкритті провадження у адміністративній справі за даним позовом та роз`яснив, що розгляд цієї справи підлягає в порядку цивільного судочинства.

Однак, стягувач зазначає, що процесуальна неосвіченість боржника не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку, оскільки помилкове подання скарги до суду адміністративної юрисдикції залежало виключно від волі боржниці та виникло внаслідок її усвідомлених дій.

На переконання стягувача, обставини, на які покликається боржник, не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду, оскільки не перешкоджали зверненню до суду у встановлений строк. Строк звернення до суду пропущено з причин, які виникли з волі боржника, а, отже, не є поважними. Жодних належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі боржника своєчасно звернутися за судовим захистом, останньою не надано. Боржник пропустила процесуальний строк для подачі скарги, а причини пропуску процесуального строку, наведені у клопотанні про його поновлення, на думку стягувача, не можуть бути визнані судом поважними, оскільки на їх підтвердження не надано належних доказів, тому відповідно до ч. 2 ст. 126 ЦПКУ скаргу слід залишити без розгляду.

Боржник та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання та вказали, що про наявність оскаржуваної постанови від 05.03.2021 р. боржник дізналася випадково із сайту автоматизованої системи виконавчих проваджень 29.03.2021 р., з невідомих для неї причин їй копію вказаної постанови так і не було надано та навіть не було сповіщено про її наявність.

04.02.2021 р. скаржником було подано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду позов на постанову від 05.03.2021 р. та у відкритті провадження було відмовлено у зв`язку з тим, що розгляд скарги підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. 21.04.2021 р. скаржник звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на постанову від 05.03.2021 р. та ухвалою від 22.04.2021 скаргу було повернуто без розгляду. Скаржник усунула недоліки скарги і знову звернулася до суду, тому, на її переконання, наявні підстави для поновлення строку для подання вказаної скарги.

З метою перевірки вказаних доводів клопотання стягувача, ухвалою суду від 17.05.2021 р. було витребувано від державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) Курила В.В. (51937, м. Кам`янське, пр. Перемоги, 63) матеріали виконавчого провадження №60014712 (в завіреній копії) в частині винесення постанови від 05.03.2021 р. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України та направлення її копії боржнику ОСОБА_1 та одержання вказаної постанови боржником.

На виконання ухвали суду державним виконавцем було надано до суду копію постанови від 05.03.2021 р., копію розрахункового документа від 06.03.2021 та копію трекінгу відправлення, що на його переконання є підтвердженням отримання боржником копії оскаржуваної постанови.

Разом з тим, суд не може погодитися з такою позицією виконавця та стягувача, оскільки встановити, що за наданим виконавцем розрахунковим документом від 06.03.2021 р. здійснено відправлення вказаному одержувачу (боржнику) саме копії оскаржуваної постанови від 05.03.2021 р. не представляється можливим (відсутній опис вкладень відправлення відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ від 05.03.2009 №270); основною метою використання опису вкладення є одержання офіційних доказів направлення адресату конкретного переліку документів.

Відсутність можливості підтвердити точний перелік надісланих документів свідчить про неможливість встановлення виконання обов`язку щодо направлення оскаржуваної постанови на адресу боржника та встановлення факту отримання саме оскаржуваної постанови боржником.

Крім того, щодо посилання стягувача у заявленому клопотанні щодо того, що процесуальна неосвіченість боржника не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку, оскільки помилкове подання скарги до суду адміністративної юрисдикції залежало виключно від волі боржниці та виникло внаслідок її усвідомлених дій, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до вимог частини 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Як встановлено судом, боржник скористалася своїм процесуальним правом на оскарження рішення державного виконавця щодо прийняття постанови від 05.03.2021 р. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, та у відкритті провадження було відмовлено, оскільки скарга не підлягала розгляду в порядку адміністративного судочинства, після чого боржник звернулася до суду в передбачений статтею 447 ЦПК України строк.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

При цьому, виходячи з принципу верховенства права, положень статтей 21, 22 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи, положень статті 15 ЦК України та положень статтей 2, 4, 10, 447 ЦПК України щодо права особи на судовий захист цивільного права та інтересу, очевидним стає висновок про пріоритетність права особи на судовий захист цивільних прав та свобод, у тому числі шляхом оскарження рішення державного виконавця.

За таких обставин для суду наявні підстави для висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання стягувача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 10, п. 1 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 259-261, ст. 447 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання стягувача ОСОБА_2 про залишення без розгляду скарги ОСОБА_1 постанову державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) Курила Володимира Володимировича від 05.03.2021 р. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України у виконавчому провадженні №60014712, де заінтересована особа: ОСОБА_2 , відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Спаї