ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4637/21 Справа № 205/4126/20 Суддя у 1-й інстанції - Приходченко О. С. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря - Солодової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 січня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Царейкін Михайло Самуілович про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Царейкін М.С., про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.1-8).

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_5 ..

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер рідний брат його батька - ОСОБА_6 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із квартири АДРЕСА_1 .

Спадкоємці першої черги у ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутні.

Оскільки батько позивача, який мав право на отримання спадщини після смерті свого брата ОСОБА_6 , помер раніше спадкодавця, позивач має право на спадкування частини спадщини, яка б належала його батькові, якби він був живим на час відкриття спадщини.

20 травня 2020 року позивач дізнався, що ОСОБА_4 і ОСОБА_3 звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини та також звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті свого дядька, проте постановою від 23 травня 2020 року нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва у зв`язку із пропуском строку про прийняття спадщини.

Зазначає, що у шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки постановою КМУ № 211 від 11 березня 2020 року було встановлено карантинні обмеження з метою протидії поширення гострої респіраторної хвороби, викликаної коронавірусною інфекцією та було встановлено обмеження пересування громадян. Останнім днем для звернення до нотаріальної контори було 14 травня 2020 року, тоді як із заявою він звернувся 23 травня 2020 року.

У зв`язку з викладеним, просив суд визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини на 1 місяць.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 січня 2021 року у задоволенні позову відмовлено (а.с.117-118).

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду та посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи (а.с.123-132).

ОСОБА_3 , відповідно до ст. 360 ЦПК України, надала відзив, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на незаконність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги (а.с.145-148).

Інші учасники процесу своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360ЦПК України щодо подачі відзиву на апеляційну скаргу, не скористались.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду - скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_2 є рідними братами (а.с. 40, 40 оберт, 45, 48, 50).

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_5 (а.с. 50).

ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_7 (а.с. 39 оберт).

ОСОБА_4 є сином ОСОБА_2 (а.с. 47 оберт).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер (а.с. 49 оберт).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер (а.с. 47).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 (а.с. 37 оберт). Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 та гараж АДРЕСА_2 (а.с. 48 оберт).

04 грудня 2019 року ОСОБА_3 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 37).

21 січня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 43 оберт).

20 лютого 2020 року із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернувся ОСОБА_4 (а.с. 45 оберт).

22 травня 2020 року позивач звернувся до суду із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 49).

Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Царейкіна М.С. від 23 травня 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті дядька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з пропуском строку на подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 52).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції посилався на те, що позивач мав достатньо часу для особистого звернення до нотаріальної контори із письмовою заявою чи направлення поштою такої заяви чи виклик нотаріуса до місця свого проживання, тому вказані позивачем обставини не є поважними, вони не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення таких дій.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219ЦК України (статті 1218,1231 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною першою статті 1268ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною першою статті 1269ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у Постанові від 23 серпня 2017року, справа №6-1320цс17, а також у Постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, провадження № 61-38298 св 18, Постанові від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, провадження № 61-6700св19, Постанові від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, провадження № 61-10136св19, Постанові від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, провадження № 61-21447св19.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково не взяв до уваги доводи позивача про те, що протягом останніх двох місяців, коли позивач ще мав право звернутися з заявою до нотаріальної контори, у зв`язку з карантинними обмеженнями було встановлено обмеження щодо пересування громадян, що перешкоджало звернутися до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Царейкіна М.С., де відкрита спадкова справа після смерті ОСОБА_6 .

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у своїй постанові від 16.07.2020 року по справі № 924/369/19 зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої аспіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» у чинній редакції, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19 з 12.03.2020 по 31.07.2020 (в редакції останніх змін) на всій території України встановлено карантин.

Постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; від 20.05.2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; та від 22.07.2020 року № «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 року до 31.08.2020 року в Україні запроваджено карантин. Внаслідок карантинних обмежень зупинився рух громадського транспорту, обмежувалось пересування громадян та вводилось ряд інших обмежень.

Так, з 12.03.2020 року по 03.04.2020 року заборонено: відвідування закладів освіти її здобувачами до 03 квітня 2020 р.; 2) з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 03 квітня 2020 р. проведення всіх масових (культурних, розважальних, спортивних, соціальних, релігійних, рекламних та інших) заходів, у яких бере участь понад 10 осіб, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування; 3) з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 03 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема, закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту; 4) з 12 год. 00 хв. 18 березня 2020 р. до 03 квітня 2020 р.: регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні (крім перевезення легковими автомобілями); перевезення понад 10 пасажирів одночасно в одному транспортному засобі у міському електричному (трамвай, тролейбус) та автомобільному транспорті, що здійснює регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах у звичайному режимі руху; перевезення понад 10 пасажирів одночасно в автобусах, які виконують регулярні пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах в режимі маршрутного таксі; заїзд на територію автостанцій автобусів, які здійснюють перевезення пасажирів у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні, та реалізацію власниками автостанцій квитків автомобільним перевізникам, які виконують такі перевезення; 5) з 17 березня 2020 р. до 03 квітня 2020 р. перевезення пасажирів метрополітенами мм. Києва, Харкова і Дніпра відповідно до рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 16 березня 2020 р.; 6) з 12 год. 00 хв. 18 березня 2020 р. до 03 квітня 2020 р. перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення (приміському, міському, регіональному та дальньому). Дозволяється здійснення акціонерним товариством Українська залізниця окремих пасажирських рейсів у внутрішньому залізничному сполученні, рішення щодо яких приймається в кожному окремому випадку за погодженням з Міністерством інфраструктури та Міністерством охорони здоров`я, а також окремих пасажирських рейсів у міжнародному залізничному сполученні, рішення щодо яких приймається в кожному окремому випадку за погодженням з Міністерством інфраструктури, Міністерством закордонних справ та Адміністрацією Державної прикордонної служби.

Таким чином, постановою введена заборона залізничного, авіа- та автобусного міжміських та міжобласних пасажирських перевезень, а також робота метрополітенів з 18 березня 2020 року. Відновлення міжміського сполучення відбулося лише з липня 2020 року.

Суд першої інстанції помилково посилається, як на підставу відмови у позові, на те, що у позивача була можливість протягом чотирьох місяців до введення карантинних обмежень звернутися особисто до будь-якого приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак такою можливістю він не скористався.

Так, заява про прийняття спадщини спадкоємцем подається особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За загальним правилом, відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця; частина друга цієї ж статті передбачає те, що якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. А в особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом.

Таким чином, будь-яких інших способів подачі заяви пряма норма ЦК України не передбачає.

Апелянт в своїй скарзі вказує, що 20 травня 2020 року йому стало відомо про те, що ОСОБА_4 і ОСОБА_3 звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини та приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Царейкіним М.С. відкрита спадкова справа після смерті ОСОБА_6 , куди він 22 травня 2020 року особисто звернувся з заявою про прийняття спадщини та отримав відмову у зв`язку з пропуском строку.

Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Отже, колегія суддів, враховуючи незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, вважає доводи апелянта обгрунтованими, оскільки пропуск строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 пов`язаний з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на час вчинення цих дій у зв`язку з оголошенням з 12 березня 2020 року карантину на території України.

На викладене вище суд першої інстанції уваги не звернув, у повному обсязі обставини справи не встановив, що призвело до ухвалення рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Водночас, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі по 701 грн. 00 коп. з кожного.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 січня 2021 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Царейкін Михайло Самуілович про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) додатковий строк, тривалістю один місяць з дня набрання судовим рішенням законної сили, для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) судові витрати в сумі по 701 грн. 00 коп. з кожного.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

М.Ю. Петешенкова