Провадження № 2/752/380/21
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
16 квітня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання Шрамко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, -
22.12.2017 року позивач МТСБУ звернулось до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 51 055, 00 грн., судовий збір у розмірі 1 600, 00 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 15 травня 2015 року о 10 год. 30 хв. на регульованому перехресті автодоріг «Васильків - Київ» і «Глеваха - Крушинка» у Васильківському районі Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу марки «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу-відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним та зважаючи на те, що постанова судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л. у справі про адміністративне правопорушення № 362/5470/15-п, за якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, набрала законної сили і позивачем МТСБУ потерпілому відшкодована матеріальна шкода, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до ОСОБА_1 , як до винної особи в розмірі понесених витрат у сумі 51 055, 00 грн.
25.07.2020 року позивач звернувся до суду з заявою про те, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних доказів.
05.01.2018 року Ухвалою судді Шкірая М.І. відкрито провадження у цій справі, прийняту справу до свого провадження, вирішено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження.
11.01.2021 року ухвалою судді Плахотнюк К.Г. прийнято до свого провадження цю справу, вирішено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, судовий розгляд справи по суті призначено на 16.04.2021 року (а.с. 88).
Позовна заява подана до Голосіївського районного суду м Києва за останнім відомим місцем реєстрації Відповідача. Судом встановлено, що Відповідач на момент подання позову до суду, по м. Києву та Київській області не зареєстрований, а тому провадження відкрито на підставі ч .3 ст. 122 ЦПК України, з подальшим викликом Відповідача через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, шляхом розміщення відповідної повістки про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, у судове засідання не з`явився, явку представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, з будь-якими клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звертався, відзив на позов не подав.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280-281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 15 травня 2015 року о 10 год. 30 хв. на регульованому перехресті автодоріг «Васильків - Київ» і «Глеваха - Крушинка» у Васильківському районі Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу марки «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л. від 31 липня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення № 362/5470/15-п, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення (а.с. 6).
Транспортний засіб марки «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_3 на праві власності зареєстровано за потерпілим ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 (а.с. 7).
За даними звіту № 1032 від 29.06.2015 року про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ від 29.06.2015 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_5 , з урахуванням зносу, становить 76 380, 23 грн. (а.с. 10-22).
16.06.2015 року позивач був повідомлений про настання дорожньо-транспортної пригоди, та 18.08.2015 року позивачу було подано заяву про виплату суми страхового відшкодування. (а.с. 8-9, а.с. 23).
Відповідно до правил ч. 6 ст. 82 ЦПК України наявність винних дій ОСОБА_1 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 15.05.2015 року, є доведеною, та не підлягає доказуванню.
Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним та зважаючи на те, що постанова судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л. у справі про адміністративне правопорушення № 362/5470/15-п, за якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, набрала законної сили і на підставі цього рішення потерпілому відшкодована матеріальна шкода, в МТСБУ виникло право зворотної вимоги до ОСОБА_1 , як до винної особи в розмірі понесених витрат, що складає 51 055, 00 грн.
Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.
В тім, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу-відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується довідкою з централізованої бази даних МТСБУ.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 3 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон) МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.
Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
Відповідно до п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Статтею 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до п. 41.4 ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди.
Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Відповідно до п. 38.2 ст. 38 Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Відповідно до ч. 6 ст. 261 ЦК України за регресними зобов`язаннями позовна давність для звернення до суду встановлюється тривалістю в три роки та починається від дня виконання основного зобов`язання (в даному випадку з моменту виплати суми страхового відшкодування).
За інформацією позивача, на день звернення до суду з позовом про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, відповідачем відшкодування не сплачено.
Позивач просить суд стягнути з відповідача відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 51 055, 00 грн., судовий збір у розмірі 1 600, 00 грн.
Суд погоджується з наведеним позивачем розрахунком, вважає його правильним та обґрунтованим.
Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню.
З огляду на висновки суду про задоволення заявлених позивачем позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача ОСОБА_1 у порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України у розмірі, який передбачений Законом України «Про судовий збір» за вимоги, що були предметом вирішення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 82, 133, 141, 258, 259, 263-265, 266, 280, 281 ЦПК України, суд -
позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя К.Г. Плахотнюк