Справа № 522/3498/20
Провадження № 2/522/6155/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

18 травня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі :

головуючого - судді Науменко А.В.,

за участю секретаря судового засідання - Звонецької І.М.,

розглянувши у спрощеному позовному порядку цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 02.03.2020 року звернувся позивач з позовом до ОСОБА_1 та просив: стягнути з відповідача на користь позивача завдану майнову шкоду в розмірі 49500,00 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» і ОСОБА_2 було укладено договір комплексного добровільного страхування приватного майна, загальної цивільно-правової відповідальності перед третіми особами, транспортного засобу та багажу, що ним перевозиться №RZ.011495 від 28.11.2016 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля Nissan 350 Z, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

15.09.2017 року в місті Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого автомобіля під управлінням водія ОСОБА_2 та автомобіля Nissan Teana, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під управлінням водія ОСОБА_1 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» автомобіль Nissan 350 Z, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно з постановою Приморського районного суду міста Одеси від 07.11.2017 року особою винною в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що призвело до настання ДТП є водій ОСОБА_1 .

Відповідно до звіту № PZU 186185 від 13.10.2017 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить - 416 522 грн. 48 коп.

ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було визнано вищевказане ДТП страховим випадком та сплатило Страхувальник суму страхового відшкодування в розмірі 49 500 грн. 00 коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ СК «ПЗУ Україна» у відповідності до статті 25 Закону України «Про страхування» на підставі заяви Страхувальника про настання страхового випадку від 19.09.2017 року та страхового акту № UА038/L01/01 від 13.11.2017 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 8111 від 13.11.2017 року.

Заочним рішенням від 14 квітня 2020 року позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» задоволено.

14.01.2021 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення від 14 квітня 2020 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 березня 2021 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення від 14 квітня 2020 року задоволено та скасовано заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2020 року та призначено справу до судового розгляду на 18 травня 2021 року.

У судове засідання призначене на 18 травня 2021 року сторони не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином. Від сторін в матеріалах цивільної справи наявні заяви про розгляд справи за їх відсутності за наявними матеріалами справи.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов не підлягає задоволенню, на підставі наступного.

Судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» і ОСОБА_2 було укладено договір комплексного добровільного страхування приватного майна, загальної цивільно-правової відповідальності перед третіми особами, транспортного засобу та багажу, що ним перевозиться №RZ.011495 від 28.11.2016 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля Nissan 350 Z, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

15.09.2017 року в місті Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого автомобіля під управлінням водія ОСОБА_2 та автомобіля Nissan Teana, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під управлінням водія ОСОБА_1 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» автомобіль Nissan 350 Z, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно з постановою Приморського районного суду міста Одеси від 07.11.2017 року особою винною в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що призвело до настання ДТП є водій ОСОБА_1 .

Відповідно до звіту № PZU 186185 від 13.10.2017 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить - 416 522 грн. 48 коп.

ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було визнано вищевказане ДТП страховим випадком та сплатило Страхувальник суму страхового відшкодування в розмірі 49 500 грн. 00 коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ СК «ПЗУ Україна» у відповідності до статті 25 Закону України «Про страхування» на підставі заяви Страхувальника про настання страхового випадку від 19.09.2017 року та страхового акту № UА038/L01/01 від 13.11.2017 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 8111 від 13.11.2017 року.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент настання страхової події була забезпечена в Приватному акціонерному товаристві «Київський страховий дім» за договором обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК 006859062.

18.09.2017 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «Київський страховий дім» з повідомленням про подію, що може бути визнана страховою, що підтверджується копією відповідного повідомлення.

Позивач в свою чергу не надав жодного доказу про звернення за відшкодуванням завданої майнової шкоди до ПрАТ «СК «Київський страховий дім» та підтвердження відмови останньої в виплаті страхового відшкодування.

Норми частини 1 ст. 1188 ЦК України передбачають відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. Така шкода відшкодовується на загальних підставах, а саме 1.) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2.) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3.) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно зі ст.ст. 979, 980 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Так, постановою Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-17цс18) зроблено правовий висновок, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.

Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він сплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону та ст. 1191 ЦК України, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно із ч.ч. 5, 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Суд вважає, що при вирішенні спірних прав та обов`язків слід застосувати саме наведену правову позицію Великої Палати Верховного Суду, оскільки дія цієї постанови спрямована на приведення судової практики у подібних правовідносинах до її однаковості та єдності цілому.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач з відповідними вимогами має звертатися до страхової компанії відповідача - ПрАТ «СК «Київський страховий дім», тому приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги до ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, тому як позов заявлений до неналежного відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 258-259, 263-265, 268, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволені позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Суддя А.В. Науменко

Повний текст рішення буде виготовлений протягом п`яти днів.

Суддя А.В. Науменко

18.05.21