Справа № 211/3866/21
Провадження № 2-о/211/59/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 липня 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Середньої Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Бехало В.В.,

у відсутність учасників процесу,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

встановив:

заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з відповідною заявою та просить суд видати обмежувальний припис про заборону ОСОБА_2 наближатись на відстань 500 метрів до її та дітей місця проживання (перебування, роботи, інших місць частого відвідування її та дітей, обмеживши його спілкування з дітьми та забороною розшукувати їх, вести спілкування та телефонні переговори, строком на 6 місяців, посилаючись на вчинення заінтересованою особою у відношенні неї та їх спільних дітей психологічного насильства. В обґрунтування вимог зазначила, що вона є внутрішньо переміщеною особою та багатодітною матір`ю, проживає разом з п`ятьма дітьми за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане житло їй було надано містом для проживання разом з дітьми, однак до них без реєстрації самовільно приходив та проживав її колишній чоловік ОСОБА_2 , шлюб з яким вони розірвали рішенням суду від 18.01.2018. Однак він з ними не зареєстрований, не проживає та не приймає жодної участі у житті та забезпеченні дітей, неодноразово, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, приходить до них додому та без жодного на те дозволу від неї, харчується продуктами та стравами, які вона купує та готує для малолітніх дітей, виносить з її помешкання продукти харчування, на її намаганні припинити це свавілля та вимоги покинути їх помешкання, вона отримує від нього погрози, залякування, що супроводжуються вимогами грошових коштів з неї для придбання алкогольних напоїв. Вона побоюється свого колишнього чоловіка, оскільки він погрожує її вбити, а дітей забрати собі, а після шлюбу вона також дізналась, що він був засуджений , проте за який злочин, їй не відомо. Більше всього вона хвилюється за психологічний стан своїх дітей, які неодноразово ставали свідками їх сварок та погроз зі сторони їх батька. Її старша донька має статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, бо під час воєнних дій в 2014 році вони проживали на території, на якій велися ці дії, свідком яких була її дитина. При цьому вона зверталась до правоохоронних органів, які винесли терміновий припис відносно ОСОБА_2 ; постановами судів його притягували до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 173-2 КУпАП. Тому враховуючи викладене, оскільки дії ОСОБА_2 підпадають під ознаки психологічного та економічного домашнього насилля відносно неї та їх малолітніх дітей, просить винести обмежувальний припис.

Ухвалою суду від 25 червня 2021 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження за участю заявника та заінтересованої особи.

В судовому засіданні 29.06.2021 заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримали з підстав, викладених в заяві.

Заінтересована особа ОСОБА_2 29.06.2021 заявлені вимоги не визнав, пояснив, що після переїзду до м. Кривого Рогу вони спільно з ОСОБА_1 та дітьми переїхали винаймали житло за адресою: АДРЕСА_2 . Потім заявнця та діти отримали житло по АДРЕСА_3 . На прохання заявниці він не реєструвався у цьому помешканні, так як у такий спосіб вона отримує допомогу на дітей. Однак весь цей час вони проживали спільно, підтримували подружні стосунки, він приносив продукти харчування, купував дітям одяг, взуття і т.ін. Зараз він не проживає з сім"єю тижнів з два, так як вони з ОСОБА_1 посварились. Таке траплялось і раніше, він змушений був на кілька днів йти від них, жити у знайомих, потім повертався до колишньої дружини та дітей.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд дійшов до наступних висновків.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 03 січня 2012 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 січня 2018 року між ними розірвано (а.с. 22 - копія рішення).

Сторони є батьками малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 15-19 - копії свідоцтв), які зареєстровані та проживають разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11 - копія довідки).

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII (далі - Закон № 2229-VIII) домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або неможливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці , заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону № 2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 1 Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (частина 4 статті 26 Закону № 2229-VIII ).

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону № 2229-VIII рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Частиною 2 ст. 26 даного Закону № 2229-VIII також передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків. До таких обмежень, зокрема, законодавець відніс заборону наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування) постраждалої особи; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи. тощо.

За своєю правовою природою обмежувальний припис не є заходом покарання особи, а є тимчасовим заходом, який виконує захисну та запобіжну функцію та направлений на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків такого насильств

У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону № 2229-VIII оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Зважаючи на наведені правил Закону № 2229-VIII, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суд під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів сторін, тощо.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суд має встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Протидія насильству у сім`ї є одним із важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а, насамперед, як проблема захисту прав людини і, перш за все, прав жінок. При здійсненні насильства у сім`ї відбувається порушенням прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства.

Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї.

У той же час згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису, ОСОБА_1 посилалася на вчинення ОСОБА_2 психологічного та економічного насильства щодо неї та їх дітей за місцем їх реєстрації та фактичного проживання, що підтвердила в судовому засіданні.

В якості доказів заявником додано до матеріалів заяви постанови Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 листопада 2019 року, 02 грудня 2019 року, 21 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої частинами 1,2 статті 173-2 КУПАП; копію термінового заборонного припису від 13 травня 2020 року відносно ОСОБА_2 та зверненням ОСОБА_1 до правоохоронних органів в квітні 2021 року щодо поведінки ОСОБА_2 , так як колишній чоловік виражався нецензурною лайкою на її адресу, тощо.

Враховуючи викладене, а також надані в судовому засіданні пояснення сторін, суд погоджується щодо доведеності підстав для застосування тимчасових обмежувальних заходів щодо кривдника, враховуючи наявність триваючого конфлікту між колишнім подружжям, доведення фактів вчинення психологічного насильства в сім`ї, що підтверджується вищезазначеними письмовими доказами. Тому встановивши, що ОСОБА_2 чинить психологічне насильство відносно ОСОБА_1 , суд вважає необхідним видати обмежувальний припис щодо зобов`язання ОСОБА_2 усунути такі перешкоди, оскільки зазначені порушення з боку кривдника мають всі ознаки такого насильства.

Разом з тим, в частині заборон наближатися на відстань 500 метрів від місця проживання (перебування), чи інших місць частого відвідування дітей та спілкуватися з малолітніми дітьми, суд вважає необхідним відмовити, оскільки судом не встановлено випадків домашнього насильства відносно малолітніх дітей, а також ризиків настання насильства у майбутньому: матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в цій частині (постанова Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18). Вказані заборони можуть надмірно обмежувати права ОСОБА_7 на свободу пересування, перебування в місцях загального користування, навчальних закладах, впливати на спілкування батька з дітьми, тощо, а отже обмеження щодо дітей не можна визнати пропорційними меті застосування щодо нього обмежувального припису (постанова Верховного Суду від 26 лютого 2020 року по справі № 154/1692/19 (провадження № 61-17191св19).

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для видання обмежувального припису в частині заборон відносно ОСОБА_1 строком на 3 місяці, який вважає достатнім з урахуванням обставин справи, роз`яснивши заявнику, що обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу.

Крім того, на виконання вимог частини 2 статті 3508 ЦПК України, суд вважає необхідним повідомити про видачу обмежувального припису уповноважений підрозділ органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий орган районної у місті ради за місцем проживання (перебування) заявника.

Судові витрати, відповідно до частини 3 статті 3505 ЦПК України, відносяться за рахунок держави. Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 3501-3508 ЦПК України,суд

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Встановити наступні заходи обмеження прав ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП суду невідомий, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 ), відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ), та покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки:

- заборонити наближатися на відстань 500 метрів до місця проживання (перебування), роботи чи інших місць частого відвідування ОСОБА_1 ;

- заборонити особисто та через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-яких спосіб спілкуватися з нею;

- заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб.

Видати обмежувальний припис строком на 3(три) місяці.

В іншій частині заяви - відмовити.

Повідомити Відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про видачу обмежувального припису для взяття ОСОБА_2 на профілактичний облік.

Повідомити про видачу обмежувального припису Виконавчий комітет Довгинцівської районної у місті ради.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12 липня 2021 р.

Суддя Н.Г.Середня