печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2021 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Бусик О.Л.

при секретарі судових засідань Шевчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу ,-

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2021 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, 27 квітня 2021 року визначено суддю для розгляду справи та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі судді згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

14 травня 2021 року на судовий запит від 07 травня 2021 року надійшли відомості про те, що ОСОБА_3 зареєстрованою не значиться, а останьою відомою адресою є: АДРЕСА_1 .

Разом із позовною заявою надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Представник позивача зазначає, що відповідно до розписки відповідач повинна була повернути кошти, отримані у борг до 31 січня 2021 року, однак у зв`язку з тим, що жодних дій з її боку не вчинялося та на неодноразові вимоги повернути кошти, відповідач кошти не повернув. Представник позивача звернувся до суду із позовною заявою та із заявою про забезпечення позову, в якій просить стягнути борг та забезпечити позов шляхом накладення арешту на рахунок відповідача ОСОБА_3 , оскільки невжиття вказаного заходу забезпечення позову зможе утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у майбутньому.

Суд розглянув заяву у відсутність сторін в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Окрім того, згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 02.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяви про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із вимогою позову, суд приходить до висновку, що заява не достатньо обґрунтована, підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду не вбачається.

Доводи представника позивача в обґрунтування забезпечення позову ґрунтуються лише на його припущеннях, до вказаної заяви не додано жодних документів на підтвердження або звернення до відповідача з вимогою про повернення коштів, або зверненнями про отримання інформації щодо наявних рахунків та коштів на рахунках, не доведено співмірність заходу забезпечення позову пред`явленим позовним вимогам.

Ураховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя О.Л. Бусик