КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/2201/21 Головуючий у І інстанції Комаревцева Л.В.
Провадження №22-ц/824/7114/2021 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 червня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Ігнатченко Н.В.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до Державного навчального закладу «Київське обласне вище професійне училище харчових технологій та ресторанного сервісу» про зобов`язання нарахувати та виплатити компенсації,

УСТАНОВИВ:

у лютому 2021 року до Дарницького районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Посилаючись на положення Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», пп. 5 п. 13 постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.1994 року «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», просив суд зобов`язати Державний навчальний заклад «Київське обласне вище професійне училище харчових технологій та ресторанного сервісу» нараховувати та виплачувати компенсацію витрат на харчування ОСОБА_3 , який має статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києвавід 01 березня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Страшок О.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення заявленого позову.

В доводах апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права у зв`язку із позбавленням позивача та його представника права на отримання відзиву на позовну заяву та, відповідно, подання відповіді на відзив.

Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на ту обставину, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має право на нарахування та отримання компенсації витрат на харчування у навчальному закладі, а відповідач, відмовляючи йому, користувався підзаконним нормативно - правовим актом. В той же час, дане питання регулюється Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», який є вищім за юридичною силою, ніж той на якій посилався відповідач, та дає право ОСОБА_3 на отримання відповідної компенсації.

Разом з тим, при прийняті оскаржуваного рішення судом першої інстанції не наведено аргументів, які б спростовували доводи позивача, визначені на підставі норм Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», а відтак вважає оскаржуване рішення необґрунтованим.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції не надходило.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник адвокат Страшок О.В. підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, посилаючись на викладені в її змісті доводи.

Відповідач свого представника для участі у судовому засіданні не направив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Керуючись положеннями ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про можливість перегляду рішення суду першої інстанції за відсутності представника відповідача, який належним чином повідомлений про судове засідання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та її представника, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_3 не досяг 18-річного віку, одноразову допомогу отримує опікун ОСОБА_2 , компенсація витрат на харчування відповідно до п.5 п.п.13 Постанови КМУ від 05.07.1994 №226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» не передбачена. Так, у разі коли такий учень або студент є прийомною дитиною чи дитиною-вихованцем дитячого будинку сімейного типу, він за вибором може бути зарахований на повне державне утримання або йому продовжується виплата соціальної допомоги як дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування, тобто за місцем фактичного перебування, тому позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають, оскільки не надано доказів перебування ОСОБА_3 під час карантину на дистанційному навчанні на утриманні ОСОБА_2 чи інших підстав, які стали б підставою для компенсації нею вартості харчування, а також витрат, понесених на харчування.

Колегія суддів апеляційного суду із такими висновками не погоджується, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Так, по справі встановлено, що 23.08.2010 відповідно до розпорядження голови Ямпільської районної державної адміністрації №478 передано на виховання та спільне проживання до прийомної сім`ї ОСОБА_5 та ОСОБА_2 дитину, позбавлену батьківського піклування, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться у Конотопському притулку для дітей та перебуває на первинному обліку служби у справах дітей Конотопської районної державної адміністрації Сумської області, з 17.08.2010 (а.с. 11).

Відповідно до довідки №171 від 09.09.2020 року, ОСОБА_3 , 2003 року народження, навчається за регіональним замовленням на І курсі ДНЗ «Київське обласне вище професійне училище харчових технологій та ресторанного сервісу» (рівень атестації ІІІ).(а.с. 14)

22.10.2020 ОСОБА_2 звернулась до державного навчального закладу «Київське обласне вище професійне училище харчових технологій та ресторанного сервісу» із заявою на підставі ст. 4 ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» щодо нарахування та виплати прийомній дитині, ОСОБА_3 , компенсації витрат на харчування ( а.с. 9).

04.11.2020 за вих. №92 Державний навчальний заклад «Київське обласне вище професійне училище харчових технологій та ресторанного сервісу» надано відповідь на звернення ОСОБА_2 та зазначено про те, що при вступі до ДНЗ «Київське ОВПУХТРС» учень ОСОБА_3 зарахований на неповне державне забезпечення, оскільки він є прийомною дитиною. Одночасно позивачу роз`яснено про те, що п.п. 1 п.13 постанови №226 встановлено, що у разі коли такий учень або студент є прийомною дитиною він за вибором може бути зарахований на повне державне утримання у закладі професійно-технічної та вищої освіти або йому продовжується виплата соціальної допомоги як дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування. При зарахуванні на повне державне утримання в закладі освіти учням та студентам, які є прийомними дітьми здійснюється матеріальне та фінансове забезпечення відповідно до законодавства ( а.с. 7).

19.01.2021 за вих. №193 Управлінням соціального захисту населення Ямпільської районної державної адміністрації Черниш Н.М. надано довідку про отримання соціальної допомоги дітям-сиротам за період з вересня по грудень 2020 року в розмірі 19832 грн. 50 коп. ( а.с. 18).

Згідно зі статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 52 Конституції України утримання та виховання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, покладається на державу.

Правові, організаційні, соціальні засади та гарантії державної підтримки дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа визначаються Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 13 січня 2005 року № 2342-IV (далі - Закон № 2342-IV).

Статтями 3, 4 Закону № 2342-IV визначено, що основними засадами державної політики щодо соціального захисту осіб з числа дітей, позбавлених батьківського піклування є, зокрема захист їх майнових, житлових та інших прав та інтересів, належне матеріально-технічне забезпечення незалежно від форми влаштування та утримання такої категорії дітей на рівні, не меншому за встановлений прожитковий мінімум для осіб відповідного віку. Заходи соціального захисту осіб з числа дітей, позбавлених батьківського піклування, гарантуються, забезпечуються та охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону № 2342-IVвстановлено, що держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа. Державні соціальні стандарти, нормативи споживання, нормативи забезпечення є однаковими для всіх дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, незалежно від форми їх влаштування та утримання, і затверджуються відповідно до законодавства.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2342-IV, витрати на фінансування заходів щодо соціального забезпечення дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб із їх числа передбачаються в Державному бюджеті України окремим рядком.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , 2003 року народження, який навчається у Державному навчальному закладі «Київське обласне вище професійне училище харчових технологій та ресторанного сервісу», має статус дитини позбавленої батьківського піклування.

Матеріальне забезпечення та зокрема, виплата грошової допомоги регламентується постановою Кабінету Міністрів України від 05 квітня 1994 року № 226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» (далі - Постанова КМУ № 226).

Разом з тим, відповідно до підпункту 1 пункту 13 Постанови КМУ № 226 дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування, особам з їх числа, а також учням та студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишилися без батьків і перебували на повному державному утриманні в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, при вступі на навчання до закладів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти видається безоплатно за рахунок коштів тих закладів, які вони закінчили, комплект нового одягу і взуття на суму не менш як 12 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також грошова допомога в розмірі не менш як 2,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Учні та студенти зазначеної категорії зараховуються на повне державне утримання в навчальних закладах, до яких вони вступили, і в період навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів забезпечуються безоплатно продуктами харчування, одягом, взуттям і м`яким інвентарем за нормами, встановленими для вихованців шкільного віку шкіл-інтернатів.

У разі коли такий учень або студент є прийомною дитиною чи дитиною-вихованцем дитячого будинку сімейного типу, він за вибором може бути зарахований на повне державне утримання або йому продовжується виплата соціальної допомоги як дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування.

Відмовляючи в задоволенні заяви щодо нарахування та виплати компенсації витрат на харчування, відповідач посилався саме на вказані вище положення Постанови КМУ № 226.

Проте, відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 2342-IV, закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, ОСОБА_3 , 2003 року народження, має право на нарахування та отримання компенсації витрат на харчування в навчальному закладі, оскільки такі гарантії державної підтримки дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування визначені безпосередньо Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, та оскільки норми Постанови КМУ № 226 прийняті до набрання чинності Законом № 2342-IV та не приведені у його відповідність, при вирішенні спірного питання підлягають застосуванню норми Закону № 2342-IV, згідно з якими держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, незалежно від форми їх влаштування чи утримання.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду ухвалено судом першої інстанції за неправильного застосування норм матеріального права, що є підставою для його скасування та ухвалення у справі нового рішення про задоволення заявленого позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києвавід 01 березня 2021 року - скасувати.

Ухвалити по справі нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , задовольнити.

Зобов`язати Державний навчальний заклад «Києвське обласне вище професійне училище харчових технологій та ресторанного сервісу» нараховувати та виплачувати компенсацію витрат на харчування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та який навчається на денній формі навчання в зазначеному навчальному закладі, починаючи з вересня 2020 року щомісяця до закінчення навчання.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 23 червня 2021 року.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді: С.А. Голуб

Н.В. Ігнатченко