Справа № 186/1054/20
Провадження номер № 2/0186/25/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року м. Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі

головуючої судді: Кривошеї С.С.

при секретарі: Кравченко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні з компенсацією вартості цієї частки та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні з компенсацією вартості цієї частки та визнання права власності.

З урахуванням уточнених позовних вимог прохав суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошову компенсацію його 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 в сумі 50820 грн., припинити його право власності на 1/3 частку даної квартири, визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку квартири та стягнути з ОСОБА_2 на його користь судові витрати по справі, зокрема витрати на правову допомогу 5000 грн., витрати на судовий збір 840,80 грн., витрати за проведення звіту про ринкову вартість частки квартири в розмірі 800 грн. та витрати на проведення судової експертизи в розмірі 3268,80 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , який проживав разом зі своєю другою жінкою ОСОБА_2 , у двокімнатній квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12.11.2008 року, визнано договір міни квартири АДРЕСА_3 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , дійсним; визнано за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 право власності на 1/3 за кожним квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 26.11.2007 року виданого Першотравенським міським житлово-комунальним підприємством та зареєстрованого в БТІ 07.02.2008 року; визнано за ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 право власності на 1/4 за кожним квартири АДРЕСА_3 , яка належала на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 09.06.2008 року, виданого Першотравенським міським житло-комунальним підприємством та зареєстрованого в БТІ 03.07.2008 року.

Після смерті його батька, відповідачка стала спадкоємицею його майна.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно 18.12.2008 року за ним було зареєстроване право приватної власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 на підставі вищевказаного рішення суду.

Однак, вже тривалий час між ним та ОСОБА_2 , яка користується цією квартирою, існує спір щодо володіння, розпоряджання та користування цією квартирою.

Вважає, що вказану квартиру неможливо поділити без втрати її цільового призначення, а саме неможливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири та які можна переобладнати в такі квартири.

Відповідачка фактично користується вказаною вище квартирою. Вона має достатній дохід, спроможна виплатити йому грошову компенсацію вартості його частки у вказаній вище квартирі. Однак, угоди про сплату грошової компенсації вартості його частки квартири в добровільному порядку між ними не досягнуто.

У ході розгляду справи позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Савченко С.А. заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та прохали суд їх задовольнити.

У судове засідання 10 червня 2021 року позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Савченко С.А. не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник за дорученням Сивокобильський С.М. не з`явились, представник відповідача ОСОБА_9 надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача ОСОБА_2 . Позовні вимоги в сумі 50580,00 грн. визнають у повному обсязі.

Суд вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом, сторони у справі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 .

Позивачу ОСОБА_1 належить 1/3 частина зазначеної квартири, згідно рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2008 року справа №2-1298/2008.

Власником інших 2/3 частини спірної квартири є ОСОБА_2 на підставі рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2008 року справа №2-1298/2008 та свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане після смерті ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , яке видане повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Петропавлівському району та місту Першотравенську Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

Тривалий час між сторонами у справі існує спір щодо володіння, розпоряджання та користування спірною квартирою.

Відповідно до матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1 , має загальну площу 45,40 кв.м., житлову 27,60 кв.м., та складається з двох житлових кімнат площею 13,00 кв.м. та 14,60 кв.м., передньої 5,90 кв.м., санвузлу 3,00 кв.м., кухні 5,60 кв.м., коридору 1,40 кв.м. та балкону 1,90 кв.м.

Ухвало суду від 19 січня 2021 року було задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 та у справі призначена судова будівельно-технічна експертиза, на вирішення якої експерту були поставлені наступні питання: яка ринкова вартість 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 ?; чи можливий виділ у натурі 1/3 частини із спільного майна, а саме квартири АДРЕСА_1 ? Проведення експертизи було доручено судовому експерту Копиловій Вірі Миколаївні.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №9, складеного судовим експертом фізичною особою підприємцем ОСОБА_10 22 березня 2021 року, вартість 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , становить 50580 (п`ятдесят тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень 00 копійок. Оскілький 1/3 частина двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , не відповідає вимогам ДБН В.2.2-15-2019 «Житлові будинки. Загальні положення», п.5.19, виділити в натурі 1/3 частину спірної квартири, відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, технічно неможливо.

Вищезазначена вартість 1/3 частини спірної квартири визнається відповідачем ОСОБА_2 .

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України, яка регулює правовідносини з виділу власником належної йому частки, що є у спільній частковій власності, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Отже за змістом ст.364 ЦК України власник, який бажає виділу своєї частки, може вимагати виділу такої частки в натурі, і лише у зв`язку з неможливістю такого виділу або заборони такого виділу відповідно до закону, він має право на компенсацію, яку може вимагати на підставі цієї норми.

Зазначена норма права регулює випадки, коли співвласник бажає позбутися належної йому частки у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників компенсації належної йому частки та визнання за ними права власності на все майно.

Однак за положеннями ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358 ЦК України усі громадяни є рівними у своїх правах, усім забезпечуються рівні умови здійснення своїх, у тому числі майнових прав, а відтак правовий режим спільної часткової власності визначається з урахуванням інтересів усіх співвласників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших.

Крім того відповідно до ст.1 Першого Протоколу до Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Таким чином з врахуванням закріплених в пункті 6 статті 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар.

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України при розгляді справи №6-2925 в постанові від 13.01.2016 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію вартості належної йому 1/3 частини спірної квартири в розмірі 50580 гривень, припинити право власності позивача на 1/3 частину спірної квартири та визнати за відповідачем право власності на 1/3 частину спірної квартири.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт та розрахунку послуг, квитанції до прибуткового касового ордеру серії ДП № від 07 серпня 2020 року, ОСОБА_1 за послуги адвоката було сплачено 5000,00 грн.

Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Крім того, у відповідність до ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача також підлягає сплачений позивачем судовий збір в розмірі 840,80 грн. та витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 3268,80 грн.

Стосовно витрат на складання звіту про ринкову вартість 1/3 частини спірної квартири від 07 серпня 2020 року в розмірі 800,00 грн., суд зазначає наступне.

Склад та розмір судових витрат, зокрема, пов`язаних із проведенням експертизи, входить до предмета доказування у справі. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). Відсутність документального підтвердження судових витрат, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, тощо.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Судом встановлюється розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Учасниками справи є, зокрема, сторони, треті особи. Сторонами в процесі є позивач та відповідач.

Таким чином ЦПК України встановлює порядок проведення експертизи на замовлення учасника справи та порядок відшкодування витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони. Це означає, що для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи як певної процесуальної дії, призначення та проведення експертизи має відбуватися в межах виключно судового процесу, оскільки статус учасника справи, зокрема сторони у справі, особа набуває після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі.

Оскільки в межах спірних правовідносин замовлення експертизи та отримання експертного висновку відбулося за ініціативою позивача до звернення до суду з позовом, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачу витрат на підготовку експертного висновку.

На користь такого висновку також свідчать норми частини сьомої статті 106 ЦПК України, які надають право учаснику справи подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи. Отже, здійснення учасником справи замовлення експертного дослідження в поза процесуальному порядку обмежує право іншої особи приймати участь у процесі проведення експертизи, зокрема подавати заяву про відвід експерта.

Дослідження експертом правопорушень зафіксованих в акті перевірки, які покладені в основу прийняття спірних актів індивідуальної дії, зазначення експертом про те, що висновок підготовлено для подання до суду, як і надання судом оцінки цьому висновку, не доводять того, що понесені позивачем витрати були необхідними (неминучими).

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року справа №824/647/19-а.

Крім того, позивачем для підтвердження його витрат на досудове проведення оцінки квартири, надано квитанцію про поповнення картки ОСОБА_11 ОСОБА_12 на 800 грн. 07 серпня 2020 року. Суд вважає даний доказ неналежним, так як даний документ не має зазначення за які послуги дані кошти були перераховані та ОСОБА_12 не є стороною по справі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача компенсації за складання звіту про ринкову вартість 1/3 частини спірної квартири в розмірі 800,00 грн. слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258, 263, 264-265 ЦПК України, - суддя

В И Р І Ш И Л А:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні з компенсацією вартості цієї частки та визнання права власності задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки села Письмечеве, Солонянського району, Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Першотравенська, Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , грошову компенсацію за 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві спільної часткової власності на підставі рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2008 року, в розмірі 50580 (п`ятдесят тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Припинити право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Першотравенська, Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві спільної часткової власності на підставі рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2008 року.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою села Письмечеве, Солонянського району, Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2008 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки села Письмечеве, Солонянського району, Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Першотравенська, Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок, витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок та витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 3268 (три тисячі двісті шістдесят вісім) гривень 80 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області, а з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: С.С.Кривошея