Дата документу 16.06.2021 Справа № 554/899/21
Провадження №2-з/554/107/21
У Х В А Л А

Іменем України

16 червня 2021 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Гольник Л.В., при секретарі - Плаксюк І.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

03.02.2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову. Просить забезпечити позов про визнання рішення протиправним, скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі шляхом заборонити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області приймати на роботу особу/осіб на посаду начальника відділу якості правової допомоги та підвищення кваліфікації її надавачів Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що директор листом від 21.01.2021 року просив Координаційний центр з надання правової допомоги (м. Київ) погодити звільнення ОСОБА_1 з займаної посади, в тому числі з підстав, викладених у наказі від 11.01.2021 року, який остання оскаржує до Октябрського районного суду м. Полтави (справа № 554/160/21). Судовий розгляд вказаної справи призначено на 05.02.2021 року. Незважаючи на те, що вказаний наказ оскаржується, директор Регіонального центру листом від 21.01.2021 року просив Координаційний центр з надання безоплатної правової допомоги (м. Київ) погодити її звільнення з займаної посади, в томі числі і з підстав зазначених в наказі від 11.01.2021 року. Погодження відбулося 29.01.2021 року в незаконний спосіб шляхом засідання нелегітимної комісії з перевищенням посадовими особами Координаційного центру посадових повноважень. ОСОБА_1 зазначила, що про засідання комісії її не попереджено, лист від 21.01.2021 року вручено лише на вимогу з неповним пакетом документів. Приймаючи до уваги обґрунтованість позову, а також можливість прийняття на посаду начальника відділу якості Регіонального центру особи за час судового розгляду справи, що ускладнить виконання судового рішення та може негативно вплинути на інтереси особи, прийнятої на посаду, а також можливість тимчасово покласти виконання обов`язків начальника відділу якості для забезпечення роботи відділу, звернулася до суду із вказаною заявою.

08.02.2021 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави заяву позивача ОСОБА_1 повернуто заявнику.

20.05.2021 року постановою Полтавського апеляційного суду м.Полтави ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 08.02.2021 скасовано, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову з додатками направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Розгляд заяви здійснюється без виклику сторін в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Дослідивши заяву та додані до неї докази, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Згідно із ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України Постанова № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З представлених суду матеріалів вбачається, що позивач до пред`явлення позову звернулася до суду з заяву про забезпечення позову шляхом заборонити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області приймати на роботу особу/осіб на посаду начальника відділу якості правової допомоги та підвищення кваліфікації її надавачів Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області.

З поданої заяви про забезпечення позову, а також додаткового клопотання, поданого до суду 31.05.2021 року вбачається, що обґрунтування утруднення виконання рішення суду про поновлення порушених прав ОСОБА_1 мотивує тим, що відповідач Регіональних центра з надання безоплатної вторинної допомоги у Полтавській області у інших справа не виконував судові рішення, зокрема у справі № 554/7957/15-ц за позовом ОСОБА_2 про скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. На думку заявниці працедавець не завжди дотримується вимог виконання п. 6 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Проаналізувавши доводи заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що вказана заява про забезпечення позову не містить належного обґрунтування стосовно того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим захист прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в даній справі без вжиття таких заходів, або необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому.

Крім того, суд вважає, що забезпечення такого позову шляхом заборони Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області приймати на роботу особу/осіб на посаду начальника відділу якості правової допомоги та підвищення кваліфікації її надавачів Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області, суд фактично ухвалює рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову та є передчасним.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Крім того, слід зазначити, що ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 30.04.2021 року (справа 554/1380/21, 2-з/554/30/2021) цьому ж заявнику вже було відмовлено в задоволенні аналогічної заяви. Вказана заява розглянута судом у справі, в якій подано позовну заяву. Проте заявниця жодним чином не повідомляє даний склад суду про подачу нею в іншій судовій справі позовної заяви та заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149-153, 157 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний термін.

Суддя Л.В.Гольник