ПОСТАНОВА

іменем України

01 червня 2021 року м. Кропивницький

справа № 405/7518/20

провадження № 22-ц/4809/761/21

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Черненка В.В.

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 лютого 2021 року у складі судді Шевченко І.М.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заявленого позову посилалася на те, що з 19 грудня 2018 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося і вони перестали вести спільне господарство і проживати однією сім`єю. Примирення вважає не можливим, спори вирішеними, просить шлюб розірвати.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 лютого 2021 року позов задоволено. Розірвано шлюб, зареєстрований Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 19 грудня 2018 року, актовий запис №193, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по справі у сумі 840,80 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення суду в частині стягнення з нього на користь позивача судового збору в сумі 840,80 грн.

Вказує, що є інвалідом другої групи, а тому відповідно до Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору, що не було враховано судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги обмежуються незгодою скаржника із рішенням суду першої інстанції в частині покладеного на нього судового збору, а тому суд апеляційної інстанції, діючи в межах повноважень, визначених ст.367 ЦПК України, не перевіряє рішення суду першої інстанції поза межами оскарження.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Сторони у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.

Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності сторін на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що відповідно до посвідчення Серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 є інвалідом І групи (а.с.5).

Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача судового збору на користь держави суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, оскільки позивач є інвалідом І групи та була звільнена від сплати судових витрат.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого суду.

Відповідачем подано до суду апеляційної інстанції докази того, що він є інвалідом ІІ групи.

Згідно з п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.ч.6, 7 ст.141 ЦПК України у разі, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року №590 у разі, коли обидві сторони у цивільній або адміністративній справі звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави в їх фактичному розмірі, але не більше граничних розмірів компенсації таких витрат згідно з додатком.

Отже, оскаржуване рішення в частині розподілу судових витрат слід скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про віднесення судових витрат за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 лютого 2021 рокускасувати в частині розподілу судових витрат та ухвалити в цій частині нове.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 червня 2021 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

В.В. Черненко