Справа № 404/3334/21
Номер провадження 2-з/404/84/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Пилипенгко Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без повідомлення учасників справи та фіксування судового засідання технічними засобами, в місті Кропивницькому заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Вишні-Чижової Г.В. про забезпечення позову №404/3334/21, № провадження 2-з/404/84/21, у цивільній справі № 404/3334/21, номер провадження 2/404/931/21, за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), про визнання спільним майна подружжя, визнання права власності та усунення перешкод в користуванні майном,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом про визнання спільним майном подружжя сідельний тягач ЗІЛ, модель 4401, загально вантажний бортовий, номер кузова НОМЕР_1 , повна маса 13500, маса без навантеження 7200, об`єм двигуна 6000, категорія С, тип пального S, колір зелений, державний номерний знак НОМЕР_2 . Визнання за ОСОБА_1 право власності на сідельний тягач ЗІЛ, модель 4401, загально вантажний бортовий, номер кузова НОМЕР_1 , повна маса 13500, маса без навантеження 7200, об`єм двигуна 6000, категорія С, тип пального S, колір зелений, державний номерний знак НОМЕР_2 , та припинення права власності ОСОБА_2 ; усунення перешкод ОСОБА_1 в користуванні власністю, а саме: сідельний тягач ЗІЛ, модель 4401, загально вантажний бортовий, номер кузова НОМЕР_1 , повна маса 13500, маса без навантеження 7200, об`єм двигуна 6000, категорія С, тип пального S, колір зелений, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 28 травня 2021 року ОСОБА_3 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

До початку підготовчого засідання представником позивачем, адвокатом Вишнею-Чижовою Г.В подано заяву про забезпечення позову (№ 20893 від 01.06.2021 року) шляхом накладення арешту на автомобіль, сідельний тягач ЗІЛ, модель 4401, загально вантажний бортовий, номер кузова НОМЕР_1 , повна маса 13500, маса без навантеження 7200, об`єм двигуна 6000, категорія С, тип пального S, колір зелений, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Заява мотивована тим, що за період спільного проживання позивача з ОСОБА_4 ними за кошти одружжя в сумі 17878,00 грн., було придбано сідельний тягач ЗІЛ, модедь 4401, загально вантажний бортовий, номер кузова НОМЕР_1 , повна маса 13500, маса без навантаження 7200, об`єм двигуна 6000, категорія С, тип пального S, колір зелений, державний номерний знак НОМЕР_2 , право власності було зареєстровано на відповідача. Згідно акту приймання передачі майна, зазначено, що уповноважений представник Дрежавного підприємства "Рівненський АРЗ" місто Рівне зав. Складом ГП і РФ ОСОБА_5 , на підставі наряду МО України №181/2/93 АГ від 28.02.2013р., передав, а представник Концерну "Техвоєнсервіс" Мазур Марія Олександрівна на підставі довіреності №ТВС 3360093 від 28.02.2013 року прийняла сідельний тягач ЗІЛ-4401, ш.886797. За даний транспортний засіб ЗІЛ-4401 оплата проводилась в сумі 7578,00 грн., що підтверджується наряд №181/2/93 АГ від 28.02.2013 року. Згідно акту приймання передачі майна, зазначено, що уповноважений представник Концерну "Техносервіс" Дубенко Василь Петрович передав, а фізична особа ОСОБА_4 на підставі Рахунку- фактури №58 від 17.01.2013 року прийняла нижчезазначене майно, а саме Сідельний тягач ЗІЛ- 4401, ш. НОМЕР_1 . На даний транспортний засіб ЗІЛ-4401 оплата була здійснена в сумі 10300,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №213 від 01.03.2013 року. Згідно страхового полісу №А 2863008 про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який укладено з 22.02.2017 по 21.02.2018 року, страхувальником є ОСОБА_1 . За даний транспортний засіб ЗІЛ-4401 оплата проводилась двома частинами, що підтверджується наряд №181/2/93 АГ в сумі 7578 грн. Даний транспортний засіб купувався, для використання в лісівництві, оскільки ОСОБА_1 , є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Позивач вважає це майно спільною сумісною власністю. Враховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову при визнанні спільним майном подружжя, порушує права позивача та виставлений на продаж, що підтверджується роздруківкою із сайту про продаж автомобіля, просить вжити відповідні заходи забезпечення позову та накласти арешт на вищевказаний транспортний засіб, оскільки судове засідання по даній справі призначено на 31.08.2021 року, а відповідач має намір продати даний транспортний засіб, що підтверджується роздруківкою РСТ із сайту про продаж автомобіля та не вжиття заходів щодо забезпечення позову може призвести до неможливості виконання рішення суду в подальшому.

Згідно частин першої та другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову передбачені у статті 150 Цивільного процесуального кодексу України. Зокрема, за пунктом 1 частини першої статті 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду) (частина перша статті 153 Цивільного процесуального кодексу України).

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що предметом спору є визнання спільним майном подружжя, визнання права власності за позивачем, припинення права власності відповідача та усунення перешкод в користуванні майном, а саме сідельним тягачем ЗІЛ, модель 4401, загально вантажний бортовий, номер кузова НОМЕР_1 , повна маса 13500, маса без навантеження 7200, об`єм двигуна 6000, категорія С, тип пального S, колір зелений, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Представник позивача, адвокат Вишня-Чижова Г.В. в заяві про забезпечення позову зазначає, про те що сторони перебували у шлюбі, однак в матеріалах справи наявне заочне рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 14 квітня 2016 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6 ). Відповідачем в даній справі є ОСОБА_2 . Докази зміни прізвища відповідача з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 відсутні, а тому пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір щодо поділу майна подружжя не можливо.

В поданій заяві представник позивача просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно: сідельний тягач ЗІЛ, модель 4401, загально вантажний бортовий, номер кузова НОМЕР_1 , повна маса 13500, маса без навантеження 7200, об`єм двигуна 6000, категорія С, тип пального S, колір зелений, державний номерний знак НОМЕР_2 право власності якого було зареєстровано 28.02.2013 року за ОСОБА_9 в департаменті Територіального сервісного центру № 3541, водночас доказів належності права власності на спірне майно відповідачеві суду не надано.

Наявний в матеріалах справи акт прийому передачі майна, в якому зазначено, що уповноважений представник Дрежавного підприємства " Рівненський АРЗ" місто Рівне зав. Складом ГП і РФ ОСОБА_5 , на підставі наряду МО України №181/2/93 АГ від 28.02.2013р., передав, а представник Концерну " Техвоєнсервіс" Мазур Марія Олександрівна на підставі довіреності №ТВС 3360093 від 28.02.2013 року прийняла нижчезазначене майно: Сідельний тягач ЗІЛ-4401, ш. НОМЕР_1 , суд сприймає критично, так як акт складено 28 лютого 2013 року, а заява про забезпечення позову подана позивачем 01 червня 2021 року. Отже відсутні докази того, хто станом на дату подання зазначеної заяви є власником майна, при цьому акт не є правовстановлюючим документом.

Статтею 77 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Разом з тим, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а представником позивача не надано суду будь-яких доказів на підтвердження обставин, викладених у заяві. Належність права власності відповідача на спірне майно суду не надано, відомості про наявність спору щодо поділу майна подружжя представником не підтверджено, дані про особу відповідача не з`ясовані, відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам не обгрунтована, що унеможливлює з`ясування співмірності обраного позивачем заходу забезпечення позову пред`явленим позовним вимогам, забезпечення збалансованості інтересів сторін.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів представника позивача, адвоката Вишні-Чижової Г.В. судом не встановлено розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно за відсутності даних щодо його належності відповідачеві і даних про знаходженння цього майна у відповідача та особи відповідача, а тому суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149, 150, 151, 153, 154 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви №404/3334/21, № провадження 2-з/404/84/21 (вх. №20893 від 01.06.2021 року), позивача, ОСОБА_1 та його представника, адвоката Вишні-Чижової Г.В у цивільній справі № 404/3334/21, номер провадження 2/404/931/21, про забезпечення позову, відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст судового рішення складено 03.06.2021 року.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Л. Д. Кулінка