Провадження № 22-ц/801/1722/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бессараб Н. М.
Доповідач :Медвецький С. К.
УХВАЛА

12 липня 2021 рокуСправа № 127/23946/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Медвецького С. К., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення сервітуту, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 квітня 2021 року,

в с т а н о в и в :

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 квітня 2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що повний текст оскаржуваного рішення складено 12 травня 2021 року, а копію судового рішення отримав лише 04 червня 2021 року, однак скаржник в апеляційній скарзі не порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 квітня 2021 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Разом з тим, подана апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

У апеляційній скарзі скаржник зазначає, що він звільнений від сплати судового збору, посилаючись те, що він є учасником бойових дій, у підтвердження чого долучив копію посвідчення серії НОМЕР_1 .

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року N 3674-VI (із змінами і доповненнями).

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

При цьому пункт 13 статті 5 Закону України «Про судовий збір» кореспондується із положеннями статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», якою передбачено, що ветерани війни, до яких належать учасники бойових дій, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від усіх судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Зміст пункту 13 статті 5 Закону України «Про судовий збір», в якому йдеться про «справи, пов`язані з порушенням їхніх прав», вказує на категорію справ, в яких учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору. Якби лише наявність в особи такого статусу надавала у цій частині пільгу, то відпадала б необхідність у формулюванні другої частини зазначеної норми закону про уточнення характеру порушених прав.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що хоча вказана норма не містить вичерпного переліку порушених прав, однак порушені права нерозривно пов`язані саме із статусом учасник бойових дій, який, як і права такої особи, визначається спеціальним законом, а не усіх прав людини і громадянина, які в свою чергу встановлені Конституцією України та іншими законами.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення та даної апеляційної скарги слідує, що вимоги ОСОБА_2 не пов`язані з порушенням його права на соціальний захист, саме, як учасника бойових дій чи військовозобов`язаного, призваного на військову службу, а пов`язані з приватно-правовими відносинами, а саме встановлення земельного сервітуту.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Зазначена правова позиція узгоджується з висновком, який викладено в ухвалах Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 826/17175/18 та в ухвалі Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі №300/2796/20.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, заявником не надано доказів, які свідчать про наявність пільг зі сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У даній справі предметом позову є позовна вимоги немайнового характеру встановлення сервітуту.

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою встановлюється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт другий пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»)

Згідно із статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2019 року для працездатних осіб встановлено у розмірі 1 921 гривень.

Згідно з п. п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, сплаті заявником підлягає сума судового збору в розмірі 1 152,6 грн (768, 40 грн х 150%).

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникові строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги, а саме для надання доказу про сплату судового збору в оригіналі платіжного документа та подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 квітня 2021 року.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів ГУК у Вінницькій області/м.Вінниця/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37979858, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0002856, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Керуючись ст. ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 квітня 2021 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання зазначених вимог, апеляційна скарга буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду С. К. Медвецький