судді колегії суддів судової палати у цивільних справах
Кропивницького апеляційного суду Голованя А.М.
03 червня 2021 року м. Кропивницький
справа № 386/868/20
провадження № 22-ц/4809/576/21
Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 102 грн покладено на АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Рішення суду мотивоване тим, що в частині стягнення простроченого тіла кредиту не підлягає задоволенню за відсутності в цілому заборгованості за поточним тілом кредиту.

Вказані анкета-заява та довідка взагалі не містять ніяких даних щодо обрання відповідачем банківських послуг, крім особистих даних та підпису відповідача, а також бажаного розміру кредиту.

Також, довідка про умови кредитування підписана без зазначення прізвища особи та стосується договору № SAMDN7946 тоді як мають місце правовідносини за договором № б/н від 11.08.2011.

Суд не взяв до уваги витяг з Умов та Правил та витяг з Тарифів, оскільки відсутні підстави вважати що саме надані банком документи розумів відповідач підписуючи анкету-заяву.

Вказує, що заборгованість відповідача за відсотками нарахованими на прострочений кредит можливо лише за наявності основної заборгованості за поточним кредитом, яка згідно з позовною заявою складає 0,00 грн.

Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції погодився з його висновками.

Вважаю таке рішення суду хибним внаслідок неправильної оцінки доказів, а доводи апеляційної скарги такими, що заслуговують на увагу, тому на підставі частини третьої статті 35 ЦПК України вважаю за необхідне зазначити таке.

Цивільне судочинство ґрунтується, зокрема, на принципі змагальності сторін відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини,які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій .

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (п. 4 ч. 3 ст. 2, ст. 12, ст. 81 ЦПК України).

На підтвердження обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, позивач надав до суду першої інстанції такі письмові докази, зокрема:

1) анкету-заву ОСОБА_1 від 11.08.2011 про його згоду на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанк в якій він вказав, що ця заява разом з іншими пойменованими в ній документами становить зміст укладеного між ним і банком договору, ця анкета-заява містить підпис заявника та відмітку банку про її прийняття та опрацювання (а.с.16);

2)довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», до договору SAMDN7946, підписана відповідачем 11.08.2011 (а. с. 17);

3) витяг з Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.18-42) без зазначення будь-якої дати, реєстраційного індексу, грифу його затвердження, відсутні будь-які підписи чи відомості про їх наявність на оригіналі;

4) розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за договором від 11.08.2011 (а.с.5-13);

5) довідку про надані банком ОСОБА_1 кредитні картки (а.с.15);

6) довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 (а. с. 14);

7) виписку з рахунку за договором на ім`я ОСОБА_1 станом на 24.09.2020 (а. с. 51-71).

Матеріали справи (провадження в суді першої інстанції) не містять заперечень відповідача проти позову, в тому числі невизнання нею обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги.

Не висловив відповідач своїх заперечень проти вимог банку і в суді апеляційної інстанції.

З наданих позивачем доказів вбачається, що ОСОБА_1 висовив бажання скористатися запропонованими АТ КБ «ПРИВАТБАНК» банківськими послугами щодо відкриття карткового рахунку, що слідує з його анкети-заяви.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04липня 2018року №75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц.

З наданого банком розрахунку заборгованості та виписки по рахунку вбачається, що ОСОБА_1 здійснював витратні операції за рахунок коштів банку, а також частково сплачував заборгованість шляхом внесення коштів на банківську картку.

Зокрема, станом на 22.09.2020 ОСОБА_1 має заборгованість за кредитом (коштами які йому надав банк - ст. 1054 ЦК України).

Та обставина, що позивач не надав достовірних та достатніх доказів погодження відповідачем запропонованих йому банком Умов та Правил надання банківських послуг не дає достатньо підстав для висновку про повну безпідставність пред`явленого позову.

Крім того, в матеріалах справи наявна довідка про умови користування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» яка підписана в день підписання анкети-зави та разом складають єдиний кредитний договір.

Суд першої інстанції у своєму рішенні не навів достатніх аргументів відхилення доказів, які надав позивач і які підтверджують надання банком коштів відповідачу та їх використання останнім.

При цьому, суд першої інстанції не встановив, що відповідач не отримував кредитні кошти.

Також, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, що він повністю повернув кредитні кошти позивачу.

Виходячи з наведеного вважаю, що суд апеляційної інстанції мав би взяти до уваги надані банком докази, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду А.М. Головань