Справа № 184/322/21
Номер провадження 2/184/288/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - Малашиної Ю.Б.,

за участю секретаря судового засідання - Попівніч Н.І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, утриманих з ОСОБА_1 за рішенням Орджонікідзевського міського суду від 10.1.2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 з 1/4 до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), так як його матеріальне становище значно змінилося.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10.01.2020 року (справа №184/2451/19, 2/184/70/20) з позивача на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму щомісячно до повноліття дитини. Позивач вважає, що в порядку ст. 192 СК України, розмір аліментів у вище вказаному судовому рішенні підлягає зменшенню, оскільки рішенням Орджонікідзевського міського суду від 03.12.2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), та рішенням Орджонікідзевського міського суду від 10.02.2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини, яка здійснює догляд за дитиною до трьох років, стягнуто аліменти на користь та утримання ОСОБА_3 у розмір ј частки з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьох років.

В свою чергу відповідач надала відзив на позов, згідно якого відповідач вважає його незаконним, необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Виходячи зі змісту позовних вимог, позивач просить значно погіршити матеріальне положення доньки ОСОБА_4 , посилаючись на свої зміни в сімейному стані, наявність у нього іншої сім`ї у складі дружини та малолітньої дитини. Позивач голослівно посилається на погіршення свого матеріального стану. Позивачем відповідно до вимог закону не надано жодного доказу на підтвердження нібито погіршення його матеріального стану. Його позовні вимоги в цей частині не доведені. Позивач приховує обставини, що мають суттєве значення по справі, і перш за все свій заробіток (дохід) з метою погіршення матеріального положення їхньої спільної з ним доньки та поліпшення свого матеріального стану за рахунок дитини, щоб його нова дружина, інша його дитина та він сам знаходилися в кращому положенні, ніж донька ОСОБА_4 .

Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, пояснивши, що після вирахування аліментів у нього залишається 5 тис. грн.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з підстав, наведених у відзиві, наголосивши, що у дитини є проблеми із здоров`ям і остання потребує проведення операції у м. Дніпро.

Третя особа у судовому засіданні поклалась на розсуд суду, пояснивши, що на даний час із позивачем не проживає, останній їй та дитині на підставі судових рішень сплачує аліменти.

Відповідно до ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст.ст.77, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10.01.2020 року по справі №184/2451/19, 2/184/70/20 з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду - з 19.11.2019 року і до досягнення донькою повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6-7).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 у ВП №61286897 за період з 19.11.2019 р. по 21.02.2021 р., остання становить 11286,54 грн. (а.с. 22-23).

Згідно судового наказу, виданого 03.12.2020 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання заяви про видачу судового наказу до суду, тобто з 13.11.2020р. і до досягнення ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.5).

Крім того, в матеріалах справи наявний виконавчий лист, виданий Орджонікідзевським міським судом 10.02.2021 р. за наслідком розгляду цивільної справи №184/2065/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, відповідно до якого суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 щомісячно на її матеріальне утримання аліменти у розмірі ј частин з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 , починаючи з 18.11.2020 р і до досягнення сином ОСОБА_5 трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.4).

Довідкою, виданою ТОВ «Максіпром Груп» від 12.04.2021 р. №169 підтверджується те, що позивач ОСОБА_1 з 29.10.2020 р. працює на вказаному підприємстві електрогазозварювальником (а.с. 32).

Із довідки про доходи, виданою ТОВ «Максіпром Груп» від 08.04.2021 р. вбачається, що загальна сума доходу за період з жовтня 2020 р. по березень 2021 р. становить 49267,85 грн., із яких в березні 2021 р. утримано аліменти на суму 7733,17 грн. (а.с. 33).

Згідно довідки про суму заробітної плати, виданою ТОВ «Гран» від 09.06.2020 р. позивач працював у вказаному товаристві протягом наступних періодів: з 13.06.2017р. по 06.11.2017 р.; з 04.06.2018 р. по 29.10.2018 р., з 29.05.2019 р. по 01.11.2019 р.; з 02.04.2020 р. по 10.06.2020 р. (а.с. 46).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Дніпро), ОСОБА_1 та ОСОБА_6 03.07.2020 р. зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис №56; після реєстрації шлюбу подружжя отримало спільне прізвище « ОСОБА_7 » (а.с. 47).

Згідно довідки лікаря ОСОБА_8 , ОСОБА_9 потребує лікування відповідними апаратами у зв`язку із репозицією нижньої щелепи (а.с. 48)

Заслухавши позивача, відповідача та третю особу, дослідивши подані учасниками провадження докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, за загальним правилом, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічне роз`яснення надане і Пленумом Верховного Суду України в п. 23 Постанови «Про застосування судами окремим норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3.

При вирішенні вказаного спору, з урахуванням предмету та підстави позовних вимог, суд враховує правову позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові від 16.09.2020 р. у справі №565/2071/19, де Суд прийшов до висновку про те, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Водночас, зміна сімейного стану позивача не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. За результатами розгляду справи судом касаційної інстанції зроблено висновок про не підтвердження погіршення майнового стану позивача, у тому числі у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу, оскільки навпаки було встановлено збільшення доходів останнього, у зв`язку із чим позивачу було відмовлено у задоволенні позовних вимог про зменшення розміру аліментів.

При цьому, з аналізу ст. 192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову.

Суд вважає, що батьки дитини повинні виконувати свої батьківські обов`язки сумлінно, дбати про здоров`я та матеріальний добробут дитини виходячи тільки з найкращих інтересів дитини.

Найкращі інтереси дитини - це принцип зі сфери захисту прав дитини, що стосується прийняття рішень.

В статті 3 Конвенції ООН про права дитини говориться: «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». В оцінці найкращих інтересів дитини необхідно дотримуватись балансу «всіх елементів, необхідних для прийняття рішення в конкретній ситуації для конкретної дитини або групи дітей».

Крім того, згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Так, позивачем доведено суду те, що сімейний стан позивача змінився, він одружився та у нього народилась дитина. Крім того, він є працездатною особою із задовільним станом здоров`я (доказів протилежного суду не було надано).

Разом з тим позивачем, всупереч вимог чинного законодавства не доведено належними та допустимими доказами того, що його матеріальне становище значно погіршилось у порівнянні з тим, яке було на час ухвалення рішення суду про присудження аліментів.

Зокрема, станом на день постановлення та набрання законної сили рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10.01.2020 року по справі №184/2451/19, 2/184/70/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходів), позивач не працював, що не заперечувалася останнім у судовому засіданні.

29.10.2020 р. позивач працевлаштувався на ТОВ «Максіпром Груп», де на час розгляду справи працює електрогазозварювальником та отримує заробітну плату, розмір якої за період з жовтня 2020 р. по березень 2021 р. становив 49267,85 грн. Таким чином, судом встановлено збільшення доходів останнього.

Водночас, зміна сімейного стану позивача не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Натомість суд враховує, що зменшення розміру аліментів на утримання ОСОБА_9 з 1/4 до 1/6 частини з усіх видів заробітку позивача, з урахуванням матеріального стану відповідача, яка офіційно не працює, призведе до суттєвого погіршення рівня життя малолітньої дитини, враховуючи її потребу у лікуванні, та вказаний розмір аліментів не забезпечить її нормального фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, що є прямим обов`язком батьків дитини.

Крім того, враховуючи склад сім`ї позивача (3 особи), визначений рішенням суду розмір аліментів - 1/4 на утримання ОСОБА_9 є достатнім та обґрунтованим, оскільки за таких умов на позивача та кожного члена його сім`ї також припадатиме по 1/4 частині від його доходів, що у свою чергу сприятиме однаковому матеріальному забезпеченню дітей позивача.

Суд звертає увагу і на те, що стягнення аліментів на матеріальне утримання дружини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) позивача, носить тимчасовий характер, а саме, до 28.07.2023 р.; ОСОБА_1 при розгляді справи №184/2065/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, зі слів останнього, не скористався надати до суду свої заперечення чи оскаржити зазначене рішення, фактично погодившись з стягненням із нього аліментів у зазначеному розмірі, а значить виходив із можливості надавати дружині матеріальну допомогу.

Разом з тим доводи позивача щодо наявності підстав для зменшення розміру аліментів, які з нього стягуються, оскільки у нього після сплати аліментів залишається недостатньо коштів для існування, суд оцінює критично, з огляду на неприпустимість покращення матеріального становища будь-яких осіб за рахунок погіршення матеріального становища малолітньої дитини. Крім того, ОСОБА_1 не надано до суду доказів, що після утримання із його заробітної плати аліментів, йому залишається на проживання грошові кошті у розмірі нижчому, ніж прожитковий мінімум для працездатної особи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, судові витрати позивачу ОСОБА_1 у справі відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 141, 182, 192 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 77, 81, 141, 263-265, 268, 272, 274-279, 352 ЦПК України, суд -,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 21.05.2021 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Ю. Б. Малашина