Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
"10" червня 2021 р. Справа153/1544/20
Провадження2-др/153/1/21
Ямпільський районний суд Вінницької області
у складі головуючого судді Швеця Р.В.
за участю секретаря судового засідання Побережної Т.М.
представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Вітвіцького О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області клопотання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 - адвоката Прокоп`єва Іллі Костянтиновича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Приватне підприємство «Дністер» про визнання недійсним та скасування рішення Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області,
У провадженні Ямпільського районного суду Вінницької області знаходилася вказана вище цивільна справа. Відповідно до рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 19 квітня 2021 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Приватне підприємство «Дністер» про визнання недійсним та скасування рішення Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області - відмовлено. У своїх письмових поясненнях від 23.03.2021 щодо позову із зміненим предметом, третя особа зазначала, що розрахунок суми судових витрат, які третя особа понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, та документальне підтвердження витрат, будуть надані у строки відповідно до ч.1 ст.246 ЦК України, також була зроблена заява про можливість подання відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 та його представник - адвокат Прокоп`єв І.К., в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Надав суду письмові заперечення, вх.№3717 від 09.06.2021 (а.с.103-110), в яких вказав, що заперечує стосовно відшкодування вказаних витрат, оскільки ОСОБА_2 є третьою особою і процесуально не має права на відшкодування витрат на правову допомогу, оскільки не є стороною (позивачем/відповідачем). Крім цього, Договір про надання правової допомоги від 01.10.2020 не відповідає обов`язковим вимогам, які до нього ставляться, підписаний не з клієнтом, а з довірителем, а тому в силу приписів ч.5 ст.27 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» є підписаним з неналежним суб`єктом та порушує правила адвокатської етики. Крім цього, третя особа надала до суду відзив на позовну заяву від 10.11.2020, однак, відзив на позов має право подавати лише відповідач, а третя особа має право подавати виключно письмові пояснення, а не відзив. У своїх письмових поясненнях третя особа не навела орієнтовного розрахунку суми судових витрат, що взагалі повністю виключає можливість їх повернення. Щодо калькуляції витрат на правову допомогу відповідно до Акту про надання послуг, то на думку позивача вказаний акт свідчить про завищений час витрат на підготовку документів. Просив в задоволенні клопотання відмовити.
Представник позивача - адвокат Вітвіцький О.Ю., в судовому засіданні заперечував щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат на професійну правничу допомогу, вважає клопотання про винесення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу необгрунтованим та підтримав надані суду письмові заперечення позивача ОСОБА_1 .
Представник відповідача Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області в судове засідання не з`явився.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ПП «Дністер», в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Судом встановлено, що відповідно до рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 19 квітня 2021 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Приватне підприємство «Дністер» про визнання недійсним та скасування рішення Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області - відмовлено. При ухваленні рішення, судом не вирішувалось питання щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, які були понесені ОСОБА_4 , який є третьою особою., яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.
Згідно ч.1 ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до ч.3 ст.246 ЦПК України у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: "На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат".
Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до ч.12 ст.141 ЦПК України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.
За змістом п.1 ч.2 ст.137 та ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч.2 ст.141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 3 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям, суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч.2 ст.141 ЦПК України, визначені також положеннями частин 4, 5, 9 ст.141 ЦПК України.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У рішеннях ЄСПЛ від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України» зазначено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Керуючись ст.ст. 133-141, 259, 268, 270 ЦПК України, суд
Клопотання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 - адвоката Прокоп`єва Іллі Костянтиновича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Приватне підприємство «Дністер» про визнання недійсним та скасування рішення Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини вимог щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду через Ямпільський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст додаткового рішення складено 11.06.2021.
Суддя Р.В. Швець