Справа № 2/593/210/2021
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" червня 2021 р. Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Данилів О.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

2 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Бережанського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Статтею 4 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено право звернення особи до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Позовна заява, яка подається до суду в письмовій формі, повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Суд, ознайомившись із поданим позовом, прийшов до висновку, що він не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, виходячи із наступного.

-всупереч п.2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у поданій позовній заяві не вказано: засоби звязку відповідача та адресу його електронної пошти;

- всупереч п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві відсутній обґрунтований розрахунок ціни позову, оскільки відповідно до п.9 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, вартістю не нижче його балансової вартості. Незважаючи на зазначене, у позовній заяві хоч вказано ціну позову, однак до позовної заяви не долучено висновок експерта про дійсну вартість спірного майна на час звернення до суду, тобто позивачкою не надано належних відомостей щодо дійсної вартості спірного майна на час звернення до суду, а до позовної заяви лише долучені консультативні висновки про вартість майна, які є такими, в яких вартість майна не відповідає дійсній його вартості. Суд дійшов до такого висновку, виходячи з того, що у наданих суду позивачкою консультативних висновках, зроблених Приватним підприємством «Віга», спірний житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 , загальною площею 226 кв. м., оцінений в 143 000 грн., а квартира загальною площею 68,7 кв.м., яка у поданому позові підлягає поділу та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , оцінена в 141 000 грн.; спірна земельна ділянка з кадастровим номером :04:013:0256 площею 0,0498 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд оцінено в 48 000 грн.; земельна ділянка з кадастровим номером :04:005:0609 площею 0,0125 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі оцінено в 41 000 грн., будівельні матеріали роботи та послуги використані в процесі будівництва торгівельного павільйону, розташованого на земельній ділянці, що в АДРЕСА_3 , оцінено у розмірі 87 000гривень.

Відповідно до ч.2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання позивачем фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставки судового збору встановлюються в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки вказана позивачкою ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна, виходячи з положень ч.2 ст. 176 ЦПК України, розмір судового збору слід попередньо визначити в розмірі 5-и прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у 2021 році складає 11 350 грн..

І хоч відповідно до вимог ч.4 ст. 177 ЦПК України позивачка додала до позовної заяви квитанцію під № 66, що підтверджує сплату нею ще 10 вересня 2020 року судового збору у розмірі 2 365грн., однак суд вважає, що всупереч вимог ч.2 ст. 176 ЦПК України вказана позивачкою проплата судового збору є недостатньою, тобто позивачка, крім вказаного, повинна представити суду квитанцію про сплату судового збору на суму 8 985грн., тобто (11 350 2665).

Також позивачкою, крім інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка сформована ще 20 серпня 2020 року, до позовної заяви не долучено жодного документу, що підтверджує право власності на вказане майно, яке на думку позивачки підлягає поділу, однак вона всупереч вимог п.8 ч.3 ст. 175 ЦПК України не зазначила доказів, які не можуть нею бути подані разом із позовною заявою.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя залишити без руху.

Надати позивачці строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, роз`яснивши, що в іншому випадку позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.