Справа № 539/3091/20
Провадження № 2/539/224/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді Даценка В.М.,

при секретарі Шрейтер С.О.,

з участю прокурора Пістун К.О.

та представника третьої особи Жданівської сільської ради адвоката Антіховича В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області цивільну справу за позовом першого заступника керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Полтавської обласної державної адміністрації до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи Регіональний офіс водних ресурсів в Полтавській області, Жданівська сільська рада Лубенського району Полтавської області та Сенчанська сільська рада Лохвицького району Полтавської області про визнання незаконними і скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння

В С Т А Н О В И В :

Перший заступник керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Полтавської обласної державної адміністрації до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи Регіональний офіс водних ресурсів в Полтавській області та Жданівська сільська рада Лубенського району Полтавської області про визнання незаконними і скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння.

Вказані позови були об`єднані в одне провадження ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31.03.2021.

Позовні вимоги мотивовані тим, що до прокуратури звернулася Жданівська сільська рада Лубенського району Полтавської області листом №02/34/49 від 05.02.2020 щодо порушення норм земельного та природоохоронного законодавства. Дані питання перевірялися у межах кримінального провадження №40000184 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України, в ході якого встановлено, що на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 06.12.2019 №12662-СГ, №12652-СГ, № 12655-СГ та №12658-СГ відповідно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надано у приватну власність земельні ділянки загальною площею 2 га. кожна сіножатей із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Жданівської сільської ради Лубенського району Полтавської області за межами населених пунктів, кадастрові номери відповідно : :04:002:0033, :04:002:032, :04:002:0017, :04:002:0030.

Рішення про державну реєстрацію права власності прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Ланнівської сільської ради Карлівського району Полтавської області Ляскало Т.О., про що 27.12.2019 внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна, відповідно: 216; 228; 228 та 228.

В подальшому на підставі договорів купівлі-продажу відповідно №122, 123, 121 та №125 від 23.01.2020 приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Карпець О.М. вищевказані спірні земельні ділянки продано ОСОБА_6 .

Прокурор вважає, що надання у власність вищевказаних земельних ділянок відбулося з порушенням вимог законодавства у зв`язку з чим, зазначені накази ГУ Держгеокадастру у Полтавській області є незаконними та підлягають скасуванню, а земельні ділянки витребуванню з чужого незаконного володіння у власність держави.

Так, надані у приватну власність відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вищевказані земельні ділянки, розташовані на території Жданівської сільської ради Лубенського району Полтавської області за межами населених пунктів, включають осушувальний канал О-38 осушувально-зволожувальної системи р. Сулиця.

Згідно з інформацією Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області №380/02-05 від 28.02.2020, встановлено, що поруч із земельними ділянками з кадастровими номерами :04:002:0015-0017 та :04:002:0028-0033 розташована р. Сулиця магістральний канал, відкритий транспортуючий канал Т-7 та канали другого порядку О-37 та О-38. При цьому через земельні ділянки :04:002:0015-0017, :04:002:0030, :04:002:0032, :04:002:0028-0033 проходить канал другого порядку О-38 осушувально-зволожувальної системи р.Сулиця

Річка Сулиця це природній водний об`єкт, що відповідно до ст.79 Водного кодексу України має статус «малої річки». Зарегульоване русло р. Сулиця є магістральним каналом осушувально-зволожувальної системи.

Згідно планів-схем та викопіювань з кадастрової карти на спірних земельних ділянках функціонують побудовані за радянських часів система осушувальних каналів які виконують функцію водовідведення та пониження рівня ґрунтових вод.

Право на землі водного фонду, встановлене ст. 59 Земельного кодексу України, передбачає можливість передачі земель водного фонду у приватну громадян власність лише в одному випадку, а саме при передачі у власність замкненої природної водойми (загальною площею до 3 гектарів) (ч. 2 ст. 59 ЗК України), та виключний перелік випадків передачі земель водного фонду в оренду (ч. 4 ст. 59 ЗК України).

Крім того, з метою збереження та дотримання особливого режиму використання земель водного фонду ст. 61 Земельного кодексу України заборонено розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво.

Також відповідно до ст.63 ЗК України, ст. 91 ВК України для забезпечення експлуатації та захисту від забруднення, пошкодження і руйнування каналів зрошувальних і осушувальних систем, гідротехнічних та гідрометричних споруд, водойм і гребель на берегах річок виділяються земельні ділянки смуг відведення з особливим режимом використання. Розміри та режим використання земельних ділянок смуг відведення визначаються за проектами землеустрою, які розробляються і затверджуються в установленому порядку. Земельні ділянки в межах смуг відведення надаються для створення водоохоронних насаджень, берегоукріплювальних та протиерозійних гідротехнічних споруд, будівництва переправ тощо. Поряд з цим, при наданні у власність спірних земельних ділянок та виготовлення технічної документації ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , смуга відведення не визначалася взагалі.

На даний час, не дивлячись на цільове призначення спірної земельної ділянки (сіножаті), вона розорена та засіяна сільськогосподарськими культурою - кукурудзою.

Таким чином, надання земель водного фонду у приватну власність для ведення особистого селянського господарства, як це визначено оспорюваними наказами Головного Управління Держгеокадастру у Полтавській області, приписами законодавства не передбачено.

Крім того, у ГУ Держгеокадастру у Полтавській області відсутні повноваження для розпорядження землями водного фонду.

Таким чином земельні ділянки з кадастровими номерами: :04:002:0033, :04:002:032, :04:002:0017, :04:002:0030 відведені у приватну власність оспорюваними наказами ГУ Держгеокадастру у Полтавській області для ведення особистого селянського господарства та розташовані поблизу р. Сулиця, включають в себе землі, які відносяться до земель водного фонду (осушувальний канал та смуга відведення) тобто Головним управління рішення прийнято в порушення вимог Земельного та Водного кодексів України, оскільки землі водного фонду взагалі не можуть передаватися у приватну власність для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до чинного законодавства органом, який наділений повноваженнями розпоряджатися землями водного фонду, передбаченому земельним кодексом України є Полтавська обласна державна адміністрація, яка листом №4698/1/01-52 від 25.05.2020 повідомила, що зацікавлена у використанні земель водного фонду виключно до вимог чинного законодавства, однак у зв`язку з відсутністю можливості самостійно звернутися до суду, а саме сплати судового збору, просить прокуратуру здійснити представництво інтересів держави в особі Полтавської обласної державної адміністрації та звернутися до суду з приводу виявлених фактів.

На підставі вищевикладеного, прокурор прохає визнати незаконними та скасувати накази ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 06.12.2019 №12662-СГ, №12652-СГ, № 12655-СГ та №12658-СГ у частині надання у приватну власність відповідно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 земельних ділянок площею 2,00 га кожному сіножатей із земель сільськогосподарського призначення, державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Жданівської сільської ради Лубенського району Полтавської області за межами населених пунктів, кадастрові номери відповідно : :04:002:0033, :04:002:032, :04:002:0017, :04:002:0030 і витребувати їх з незаконного володіння ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 13.05.2021 до участі у справі в якості третьої особи була залучена Сенчанська сільська рада Лохвицького району Полтавської області.

В судовому засіданні прокурор Пістун К.О. позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити.

Представник позивача Полтавської обласної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, направивши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача ГУ Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не з`явився, у наданих відзивах на позови у задоволенні позовних вимог прокурора прохає відмовити, посилаючись на те, що 22.11.2019 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області з заявами про затвердження документації із землеустрою та надання у власність земельних ділянок площею 2,00 га кожна для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Жданівської сільської ради Лубенського району Полтавської області. З результатами розгляду вищевказаних заяв 06.12.2019 було видані відповідні накази. Вважає, що Головне управління діяло в порядку, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією України, Земельним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими на їх виконання, а також в межах строків, визначених ЗК, отже підстави для визнання неправомірними такі рішення - відсутні. У ГУ Держгеокадастру у Полтавській області були відсутні підстави відмови у затвердженні документації із землеустрою та наданні земельних ділянок у власність відповідачів, оскільки були подані всі необхідні документи, а також дотримана процедура розгляду. На момент прийняття оскаржуваних наказів повноваження щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення, які знаходяться за межами населених пунктів здійснює ГУ Держгеокадастру у Полтавській області. Також вважає, що в даному випадку відсутні підстави для віднесення спірних земельних ділянок до земель водного фонду та щодо можливості знаходження штучних водних об`єктивна земельних ділянках сільськогосподарського призначення. Так, згідно чинного законодавства водоохоронні зони та землі під штучними водними об`єктами (які на думку позивача належать до земель водного фонду) повинні визначатися за проектами землеустрою, який в даних випадках відсутній. Відповідно до листа Відділу у Лубенському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області на спірні земельні ділянки, згідно розробленої документації із землеустрою були відсутні будь-які обмеження у використанні. Згідно з технічної документації по перерозподілу земель між землеволодільцями та землекористувачами на території Жданівської сільської ради Лубенського району, осушувальний канал (контур НОМЕР_1 площа 0,40 га) не проходить через масив, де була розташовані вищевказані земельні ділянки, а тому їх передача у власність була законною. Крім того вбачає відсутність передбачених законом виключних підстав для звернення Першого заступника прокурора до суду в інтересах Полтавської ОДА з даними позовами, адже до Полтавської ОДА належить право звернення до суду з метою захисту порушених прав та інтересів (т.1 а.с.92-97, 230-242, т.2 а.с.93-105, т.3 а.с.12-23).

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно.

У відзиві на позов відповідач ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечує, оскільки не вважає себе відповідачем по даній справі, а є потерпілою від кримінального правопорушення. Так із заявами про виділення їй у власність будь-якої земельної ділянки на території Полтавської області не зверталася, про укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,00 га. наданої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:002:0032, розташованої на території Жданівської сільської ради Лубенського району Полтавської області з гр. ОСОБА_1 та оформлення довіреності дізналася з отриманого листа. Ніяких коштів від продажу вказаної земельної ділянки не отримувала, жодних підписів ніде не ставила (т.1 а.с.258).

Відповідач ОСОБА_1 у поданих заявах прохав залишити позов без розгляду з огляду на те, що перший заступник керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області не має повноважень на подання даних позовів (т.1 а.с.122-124, 307-309, т.2 а.с.170-172, 326-329).

Представники третіх осіб Регіонального офісу водних ресурсів в Полтавській області та Сенчанської сільської ради Лубенського району Полтавської області в судове засідання не з`явилися, направивши до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі (т.1 а.с.217, 312, т.2 а.с.76, 178, 274, 299, 336).

Представник Жданівської сільської ради Лубенського району Полтавської області адвокат Антіхович В.В. в судовому засіданні просив позов задовольнити. Повністю підтримав позицію прокурора.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення прокурора та представника третьої особи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що на підставі наказу відповідача ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 06.12.2019 №12662-СГ ОСОБА_2 , №12652-СГ ОСОБА_3 , №12655-СГ ОСОБА_4 та №12658-СГ ОСОБА_5 було надано у приватну власність земельні ділянки загальною площею 2,00 га. кожна, сіножатей із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Жданівської сільської ради Лубенського району Полтавської області за межами населених пунктів, кадастрові номери відповідно:

ОСОБА_2 - :04:002:0033 (т1 а.с.22);

ОСОБА_3 - :04:002:032 (т.1 а.с.167);

ОСОБА_4 - :04:002:0017 (т.2 а.с.23);

ОСОБА_5 -:04:002:0030 (т.2 а.с.205).

Рішення про державну реєстрацію права власності прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Ланнівської сільської ради Карлівського району Полтавської області Ляскало Т.О., про що 27.12.2019 внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна, відповідно: 216; 228; 228 та 228 (т.1 а.с.23-25, 168-169, т.2 а.с.24-25, 206-207).

В подальшому на підставі договорів купівлі-продажу відповідно №122, , 123, №121 та №125 від 23.01.2020 приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Карпець О.М. вищевказані спірні земельні ділянки продано ОСОБА_6 (т.1 а.с.29-30, 173-174, т.2 а.с.29-30, 211-212).

За основним цільовим призначенням земель відповідно до ст.19 Земельного кодексу України виділяють зокрема землі сільськогосподарського призначення, землі житлової та громадської забудови та землі водного фонду. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Відповідно до ст. 20 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Пунктом 12 Перехідних положень ЗК України визначено, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

У відповідності до ч. 1 ст. 116 ЗК України та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

На підставі ст.4 Водного кодексу України (далі - ВК України) та ч.1 ст. 58 ЗК України до земель водного фонду належать землі, зайняті водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них.

Водний об`єкт - природний або створений штучно елемент довкілля, в якому зосереджуються води (море, річка, озеро, водосховище, ставок, канал, водоносний горизонт) (ст. 1 ВК України).

Встановлено, що вищевказані земельні ділянки надані у приватну власність відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розташовані на території Жданівської сільської ради Лубенського району Полтавської області за межами населених пунктів, включають осушувальний канал 0-38 осушувально-зволожувальної системи р. Сулиця.

Згідно з інформацією Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області №380/02-05 від 28.02.2020 встановлено, що поруч із земельними ділянками з кадастровими номерами :04:002:0015 - 0017 та :04:002:0028 - 0033 розташована р. Сулиця - магістральний канал, відкритий транспортуючий канал Т-7 та канали другого порядку О-37 т О-38 (т.1 а.с.46-49)

Річка Сулиця - це природний водний об`єкт, що відповідно до ст. 79 Водного кодексу України має статус «малої річки».

Зарегульоване русло р. Сулиця є магістральним каналом осушувально- зволожувальної системи.

Через спірні земельні ділянки проходить канал другого порядку 0-38 осушувально- зволожувальної системи р. Сулиця. Даний канал є штучно створеним водним об`єктом.

Розпорядженням Виконавчого комітету Полтавської обласної Ради депутатів трудящих №337-р від 02.07.1976 затверджено акт державної комісії з прийняття в постійну експлуатацію меліоративних земель - осушувальних земель загальною площею 1669,7 га осушувально-зволожувальної системи в заплаві р. Сулиця на землях колгоспів імені «Леніна», «Червоний партизан». «Жовтень», «Заповіт Леніна» Лубенського району.

Актом прийомки в експлуатацію Державної комісії з прийняття закінченого будівництва осушувально-зволожувальної системи в заплаві річки Сулиця площиною - 1669,7 га в колгоспах імені « ІНФОРМАЦІЯ_1 », «Червоний партизан», « ІНФОРМАЦІЯ_2 », «Заповіт Леніна» від 30.06.1976 передано Лубенському СМУ-ІІО тресту «Полтававодстрой» та обласним управлінням меліорації та водного господарства передано в експлуатацію закінчене будівництво осушувально-зволожувальної системи в заплаві річки Сулиця на площі 1669,7 га, у тому числі щодо землекористувача - колгоспу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - 288,5 га.

Згідно зведених даних наявності гідротехнічних споруд до осушувально-звоволожувальної системи р. Сулиця входять канал другого порядку 0-37, довжиною 530 метрів (землекористувач - колгосп « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») та канал другого порядку 0-38, довжиною 650 метрів (землекористувач - колгосп « ІНФОРМАЦІЯ_2 »).

Відповідно до листа Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області №1068/01-14 від 15.05.2020 на балансі Хорольського міжрайонного управління водного господарства обліковуються державні фонди, що входять до складу ОЗС р. Сулиця, у тому числі магістральний канал р. Сулиця ПК 0-126, інвентарний номер 10350283. Внутрішньогосподарські фонди (у.т.ч. канали другого порядку 0-37, 0-38) після вводу в експлуатацію було передано бувшому колгоспу « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Згідно планів-схем та викопіювань з кадастрової карти на спірній земельній ділянці функціонують побудовані за радянські часи система осушувальних каналів які виконують функцію водовідведення та пониження рівня ґрунтових вод (т.1 а.с.46-61).

Відповідно до ст.58 Земельного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них.

Право на землі водного фонду, встановлене ст. 59 Земельного кодексу України, передбачає можливість передачі земель водного фонду у приватну громадян власність лише в одному випадку, а саме при передачі у власність замкненої природної водойми ( загальною площею до 3 гектарів) (ч. 2 ст. 59 ЗК України), та виключний перелік випадків передачі земель водного фонду в оренду (ч. 4 ст. 59 ЗК України).

З метою збереження та дотримання особливого режиму використання земель водного фонду ст. 61 Земельного кодексу України заборонено розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво.

Відповідно до ст.63 ЗК України, ст. 91 ВК України для забезпечення експлуатації та захисту від забруднення, пошкодження і руйнування каналів зрошувальних і осушувальних систем, гідротехнічних та гідрометричних споруд, водойм і гребель на берегах річок виділяються земельні ділянки смуг відведення з особливим режимом використання. Розміри та режим використання земельних ділянок смуг відведення визначаються за проектами землеустрою, які розробляються і затверджуються в установленому порядку. Земельні ділянки в межах смуг відведення надаються для створення водоохоронних насаджень, берегоукріплювальних та протиерозійних гідротехнічних споруд, будівництва переправ тощо. При наданні у власність спірних земельних ділянок та виготовлення технічної документації відповідачів, смуга відведення не визначалася взагалі.

Таким чином, надання земель водного фонду у приватну власність для ведення особистого селянського господарства, як це визначено оспорюваним наказом Головного Управління Держгеокадастру у Полтавській області, приписами законодавства не передбачено.

За зверненням Жданівської сільської ради №02-34/49 від 05.02.2020 щодо порушень норм земельного та природоохоронного законодавства та з інших питань Лубенською окружною прокуратурою Полтавської області здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №40000184 за ч.2 ст.366 КК України за фактом службового підроблення довідок з державної статистичної звітності про розподіл земель за угіддями не зазначивши в останніх, що з урахуванням розташування земельних ділянок до їх складу входять землі водного фонду (т.1 а.с.15-21).

З матеріалів справи вбачається, що громадяни, яким спірними наказами передані земельні ділянки, повідомили, що проживають в іншій області України та будь-яких заяв про передачу їм у власність земельних ділянок не писали.

Разом з тим, встановлено, що вищевказане кримінальне провадження на даний час знаходиться на стадії досудового розслідування і жодній особі повідомлення про підозру не вручено. Враховуючи те, що преюдиційне значення у цивільній справі має саме вирок суду, суд відхиляє посилання прокурора на такі обставини.

Згідно з положеннями ст. ст. 4, 88, 89 ВК України землі водного фонду є її національним багатством і за своїм призначенням та місцем розташування виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства у водних ресурсах, в збереженні належного стану навколишнього природного середовища.

За змістом ст. 95 ВК України усі води (водні об`єкти) підлягають охороні від забруднення, засмічення, вичерпання та інших дій, які можуть погіршити умови водопостачання, завдавати шкоди здоров`ю людей, та інші несприятливі явища внаслідок зміни фізичних і хімічних властивостей вод, зниження їх здатності до природного очищення, порушення гідрологічного і гідрогеологічного режиму вод.

З огляду на викладене, води та землі водного фонду України є об`єктами підвищеного захисту зі спеціальним режимом використання та спеціальною процедурою надання земельних ділянок, що обумовлює беззаперечний підвищений суспільний інтерес до правильного застосування законодавства у даній сфері, що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, зокрема, наведеною в п. 54 рішенні у справі «Трегубенко проти України».

Вказане також узгоджуються з висновками Великої Палати ЄСПЛ у справі «Депаль проти Франції» (заява № 34044є/02) від 29.03.2010.

ЄСПЛ вважає, що заявник не міг не знати про те, що дозвіл на приватне володіння ділянкою в публічних угіддях в якийсь момент може бути йому не продовжено і що вимога знести будинок може розглядатися як регулювання користування власністю з метою, що відповідає загальному інтересу. Правовий режим публічної власності, яка закріплює її призначення як публічне користування з метою служити загальному благу, відповідає цій категорії (п. 80)

В рішенні по справі «Депаль проти Франції» зазначено, що «збереження прибережної зони, а особливо пляжів, «місць, відкритих для всіх», є прикладом місць, які вимагають особливого порядку облаштування. ЄСПЛ вважав у зв`язку з цим, що втручання держави в здійснення заявником своїх прав мало законну мету загального інтересу: заохотити вільний доступ до берегової смуги, необхідність якого встановлена із усією очевидністю».

ЄСПЛ в рішенні вказував, що «політика облаштування території та охорони навколишнього середовища, де переважаюче значення має загальний інтерес, надає державі ширшу свободу розсуду, ніж це має місце при регулюванні виключно цивільних прав».

Також суд вважав, що встановлення обов`язку знести будинок за свій рахунок не було «особливим» і «надмірним». «Зрозуміло, що після такого тривалого періоду володіння знесення будинку представлятиме радикальне втручання в право заявника на користування майном».

Відмова продовжити дозволи і покладений на заявника обов`язок привести місцевість в стан, що передував будівництву будинку, зроблені з метою послідовного і більш суворого дотримання закону з точки зору необхідності захистити прибережну зону і публічне користування нею, а також виконати правила забудови.

Так, ЄСПЛ дійшов висновку, що «у справі владою держави-відповідача порушення ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції допущено не було» (п. 93).

Вказана правова позиція закріплена в Постановах Верховного Суду по справам №372/2180/15-ц від 15.05.2018, №469/1393/16-ц від 30.05.2018, 372/1387/13-ц від 06.06.2018, №357/9328/15-ц від 30.01.2019.

Також слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 28.11.2018 по справі №504/2864/13-ц звертає увагу на те, що заволодіння громадянами та юридичними особами землями водного фонду всупереч вимогам ЗК України (перехід до них права володіння цими землями) є неможливим. Розташування земель водного фонду вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця, крім випадків, передбачених у ст.59 цього Кодексу (висновок Великої Палати Верховного Суду, сформульований у постанові від 22.05.2018 у справі №469/1203/15-ц).

Тож на підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне визнати незаконним та скасувати накази ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 06.12.2019 №12662-СГ, №12652-СГ, №12655-СГ, та 12658-СГ у частині надання у приватну власність земельних ділянок площею 2,00 га сіножатей із земель сільськогосподарського призначення, державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Жданівської сільської ради Лубенського району Полтавської області за межами населених пунктів.

Що стосується вимог прокурора про витребування з незаконного володіння ОСОБА_1 спірних земельних ділянок, то слід зазначити наступне.

Встановлено, що за заявою ОСОБА_1 спірні земельні ділянки були об`єднані у земельну ділянку :04:002:0034, про що свідчить рішення про закриття розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи № 54099076 від 17.09.2020 року. Відтак, вирішення питання витребування з незаконного володіння земельної ділянки можливе після внесення відповідних змін у цьому реєстрі (в адміністративному або ж судовому порядку).

Враховуючи вищевикладене позов в цій частині задоволенню не підлягає.

При цьому суд відхиляє заперечення відповідачами права прокурора на звернення з цим позовом.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

З матеріалів справи вбачається, що 23.04.2020 року прокурор звернувся до Полтавської обласної державної адміністрації із заявою про порушення земельного законодавства, що стосувалось відведення земельних ділянок відповідачам у справі та просив вжити заходи до повернення земельних ділянок у державну власність. Натомість Полтавська обласна державна адміністрація повідомила про відсутність можливостей самостійно звернутися до суду через відсутність коштів та просило здійснити представництво в суді. (т.1 а.с.62,63).

За таких обставин суд вважає, що у прокурора були достатні підстави для звернення до суду в інтересах держави.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, судові витрати підлягають стягненню з відповідача ГУ Держгеокадасту у Полтавській області відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь прокуратури Полтавської області (2102 грн. х 4).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов першого заступника керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області (юридична адреса м. Лубни, вул. Старо-Троїцька, 13) в інтересах держави в особі Полтавської обласної державної адміністрації ( , юридична адреса м. Полтава, вул. Соборності, 45) до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (, юридична адреса м. Полтава, вул. Уютна, 23 Полтавської області), ОСОБА_1 (мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (мешканки АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 (мешканки АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ), ОСОБА_4 (мешканця АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ), ОСОБА_5 (мешканки АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_6 ), треті особи Регіональний офіс водних ресурсів в Полтавській області (, юридична адреса м. Полтава, вул. Коцюбинського, 6), Жданівська сільська рада Лубенського району Полтавської області (юридична адреса с. Ждани, вул. Центральна, 1 Лубенського району Полтавської області) та Сенчанська сільська рада Лохвицького району Полтавської області (, юридична адреса с. Сенча, вул. Героїв України, 8 Лохвицького району Полтавської області) про визнання незаконними і скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 06.12.2019 №12662-СГ у частині надання у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2,00 га сіножатей із земель сільськогосподарського призначення, державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Жданівської сільської ради Лубенського району Полтавської області за межами населених пунктів, кадастровий номер даної земельної ділянки :04:002:0033.

Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 06.12.2019 №12652-СГ у частині надання у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 2,00 га сіножатей із земель сільськогосподарського призначення, державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Жданівської сільської ради Лубенського району Полтавської області за межами населених пунктів, кадастровий номер даної земельної ділянки :04:002:0032.

Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 06.12.2019 №12655-СГ у частині надання у приватну власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 2,00 га сіножатей із земель сільськогосподарського призначення, державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Жданівської сільської ради Лубенського району Полтавської області за межами населених пунктів, кадастровий номер даної земельної ділянки :04:002:0017.

Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 06.12.2019 №12658-СГ у частині надання у приватну власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 2,00 га сіножатей із земель сільськогосподарського призначення, державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Жданівської сільської ради Лубенського району Полтавської області за межами населених пунктів, кадастровий номер даної земельної ділянки :04:002:0030.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на користь прокуратури Полтавської області (м. Полтава, вул. 1100-річчя Полтави, 7, р/р UA0006160 банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172 ЗКНО 02910060 код класифікації видатків бюджету-2800) 8 408 (вісім тисяч чотириста вісім) грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11.06.2021.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду В.М.Даценко