ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1432/21
провадження № 2-о/753/138/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ПОСТАНОГОВІЙ І.О.

за участю сторін:

заявник не з`явилась;

заінтересована особа не з`явилася;

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Дарницької районної філії Київського міського центру зайнятості, про встановлення факту припинення трудових відносин, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту - заявник, ОСОБА_1 ) звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з заявою в порядку окремого провадження, заінтересована особа - Дарницька районна філія Київського міського центру зайнятості, про встановлення факту припинення трудових відносин.

Свої вимоги заявник мотивує тим, що 06.09.2019 її, на підставі написаної заяви, прийнято на посаду менеджера в роздрібній торгівлі не продовольчими товарами у Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (далі по тексту - ФОП ОСОБА_2 ), згідно якої вона виконувала обов`язки менеджера (управителя), про що у трудовій книжці зроблено відповідний запис. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 . Питання розірвання трудового договору у зв`язку зі смертю роботодавця законом не врегульовано, у зв`язку з цим та у зв`язку з відсутністю іншої уповноваженої на те особи згідно норм КЗпП України, розірвати укладений між ними трудовий договір та внести відповідний запис до її трудової книжки неможливо. Не розірвання трудових відносин між нею та ФОП ОСОБА_2 унеможливлює її офіційне працевлаштування на вільно обране місце роботи, що порушує її права.

З метою досудового врегулювання спору, вона 11.02.2021 звернулася до Дарницької районної філії Київського міського центру зайнятості з метою припинення трудових відносин між нею та ФОП ОСОБА_2 у зв`язку з його смертю, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внесення запису про звільнення до її трудової книжки, але листом від 15.02.2021 № 263.4-754/21 їй було повідомлено, що Дарницька районна філія Київського міського центру зайнятості згідно діючого законодавства не має повноважень встановлювати факт припинення трудових відносин, приймати відповідні рішення про звільнення та вносити записи про звільнення до трудової книжки, у зв`язку з чим їй необхідно звернутися відносно цього питання до суду.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила вимоги заяви задовольнити.

Представник заінтересованої особи Дарницької районної філії Київського міського центру зайнятості в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Вивчивши доводи заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заяви виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 з 06.09.2019 року перебувала у трудових відносинах із ФОП ОСОБА_2 , зокрема була працевлаштована у нього на посаду менеджера в роздрібній торгівлі не продовольчими товарами.

Із копії трудової книжки, виданої на ім`я ОСОБА_1 , вбачається, що 18.09.2019 року було зроблено запис, у відповідності до якого остання прийнята на роботу ФОП ОСОБА_2 на посаду менеджера в роздрібній торгівлі не продовольчими товарами на підставі наказу №47 від 06.09.2019 року.

У відповідності до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 28.10.2020 року, виданого Київським міським відділі державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із листом 15.02.2021 № 263.4-754/21, наданим на заяву ОСОБА_1 від 11.02.2021 року, Дарницька районна філія Київського міського центру зайнятості відмовила останній у встановленні факту припинення трудових відносин, прийняття рішення про звільнення та внесення запису про звільнення до трудової книжки, оскільки він не має на це повноважень, та запропоновано звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Статтею 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) визначено , що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які розглядає суд.

У свою чергу, згідно із ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, окрім тих, що визначені в ч.1 цієї статті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

За змістом ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно з ч. 1 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, а нормами ст. 46 Конституції України передбачено право на соціальний захист шляхом сплати пенсії, яка сплачується за рахунок страхових внесків громадян при загальнообов`язковому соціальному страхуванні.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У свою чергу, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною, і яка в силу ст. 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

За змістом вимог ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, згідно внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно зі ст. 23 КЗпП України, трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк, на визначений строк, встановлений за погодженням сторін, таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Статтею 36 КЗпП визначено, що підставами припинення трудового договору є, зокрема, угода сторін, розірвання трудового договору з ініціативи працівника, з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Відповідно до вимог ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно із п. 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993, запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. В даному випадку відсутня можливість зробити запис про звільнення, оскільки правонаступники фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 відсутні.

Механізм припинення трудового договору у разі смерті роботодавця - фізичної особи чинним законодавством не визначений. Окремі роз`яснення із цього приводу були надані Мінпраці в листі від 05.03.2003 № 06/2-2/51, згідно якого при смерті однієї зі сторін трудові відносини між сторонами припиняються (достроково). Тому виникає необхідність зняття з реєстрації в службі зайнятості трудового договору «у зв`язку зі смертю роботодавця» на підставі документів, що підтверджують його смерть. Але з 01.01.2015 реєстрація в держслужбі зайнятості укладення і розірвання трудового договору, укладеного між працівником і ФОП, скасована. Тому на сьогодні для такої реєстрації немає законодавчих підстав.

Також на даний час унесення запису про припинення трудового договору до трудової книжки працівника законодавчо не врегульоване. Мінпраці у вищезгаданому листі пропонувало посадовим особам служби зайнятості до трудової книжки працівника вносити запис про зняття з реєстрації відповідного трудового договору у зв`язку зі смертю роботодавця і посвідчувати його в установленому порядку. Але запис про звільнення до трудової книжки працівника працівник служби зайнятості в будь-якому разі вносити не буде. Це не передбачено ні Положенням про Держслужбу зайнятості України, затвердженим Указом Президента України від 16.01.2013 №19/2013, ні Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993.

Таким чином, судом встановлено, що трудові відносини між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 слід вважати припиненим у зв`язку зі смертю останнього, хоча це питання законодавчо і не врегульоване, але не суперечить існуючим нормам трудового та цивільного законодавства, а встановлення даного факту має для заявниці ОСОБА_1 юридичне значення та надасть можливість в подальшому здійснювати її право на працю.

Таким чином, дослідженими вище письмовими доказами підтверджується факт припинення трудових відносин між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 з 28.10.2020 року.

На підставі викладеного та керуючись стст. 12, 19, 42, 81, 89, 263, 265, 315, 319, 354 ЦПК України, стст. 21, 23, 47, 36, 116 КЗпП України, стст. 9, 55, 124 Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Дарницької районної філії Київського міського центру зайнятості, про встановлення факту припинення трудових відносин - задовольнити.

Встановити факт припинення трудових відносин, які виникли між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , з 28.10.2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.