Справа № 282/800/21
Провадження № 2/282/175/21
У Х В А Л А

Іменем України

25 червня 2021 року

смт.Любар

Суддя Любарського районного суду Житомирської області Носач В.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В ході підготовки справи до відкриття провадження, судом встановлено, що позовна заява подана без додержання вимог ст. 175, 177 ЦПК України і підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема: за спільною заявою подружжя відповідно до ст. 106 цього Кодексу, або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Статтею 106 Сімейного кодексу України встановлено, що подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Якщо один із подружжя через поважну причину не може особисто подати заяву про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, нотаріально засвідчену або прирівняну до неї, від його імені може подати другий з подружжя.

Згідно ст. 110 цього Кодексу, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз`яснено, що розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Із позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що неповнолітніх дітей у сторін немає. Також, у позовній заяві відсутні посилання на обставини неможливості розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 Сімейного кодексу України, або відсутності згоди відповідача на розірвання шлюбу, тобто виникнення спору щодо припинення шлюбу, що дає підстави позивачу звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини ї основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст.177 ЦПК України, відповідно до ч.1ст.185 ЦПК України позовну заяву слід залишити без руху, надати позивачеві строк для усунення вищевказаних недоліків, протягом десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

В разі невиконання вимог ухвали суду, позовна заява, відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків - п`ять днів з дня отримання ухвали.

Якщо зазначені недоліки у встановлений строк не будуть усунуті, позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Носач