Житомирський апеляційний суд
Справа №289/1881/19 Головуючий у 1-й інст. Сіренко Н. С.
Категорія 44 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №289/1881/19 за позовом ОСОБА_1 до Радомишльської міської ради Житомирської області про відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області, ухвалене 09 лютого 2021 року суддею Сіренко Н.С. у м. Радомишлі, повний текст рішення складено 12 лютого 2021 року,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Радомишльської міської ради Житомирської області, в якому просив стягнути на його користь з відповідача в рахунок компенсації моральної шкоди 1000000 грн.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що Радомишльська міська рада Житомирської області, порушуючи його права, винесла неправомірне рішення № 653 від 30.05.2019 «Про відміну окремих пунктів рішень сесій», яким відмінила своє рішення 16 сесії № 602 від 18.04.2019 в частині надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для укладання договору оренди землі із земель комунальної власності.

В зв`язку з протиправними діями відповідача позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду, рішенням якого від 08.11.2019 визнано протиправним та скасовано пункт 1 рішення вісімнадцятої сесії сьомого скликання Радомишльської міської ради Житомирської області «Про відміну окремих пунктів рішень сесій» від 30.05.2019 № 653.

Позивач в позовній заяві зазначає, що оскільки він морально страждав з приводу неправомірних дій відповідача, не міг реалізувати своє право на оренду і чесне ім`я, вимушений був докладати додаткових зусиль для поновлення свого права, звертатися до судових установ, витрачав кошти на захист свого порушеного права, то йому спричинена моральна шкода, пов`язана із явкою до судових інстанцій, в розмірі 1000000 грн.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 09 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог. Також просив провести розгляд справи у спрощеному позовному провадженні, без його участі та участі його представника та вирішити питання розподілу судових витрат.

Послався на обставини, якими обґрунтовував свої позовні вимоги та вказав, що ним доведено право на відшкодування моральної шкоди завданої суб`єктом владних повноважень Радомишльською міською радою Житомирської області.

У своїх доводах послався на постанови Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі №823/782/16 та від 27 січня 2020 року №459/274/17.

ОСОБА_1 також подав до суду клопотання про вирішення питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу (а.с.103-109).

Окрім того, ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав додаткові письмові пояснення, у яких також просив врахувати правові позиції Верховного Суду викладені у постановах Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі №823/782/16 та від 27 січня 2020 року у справі №459/274/17 (а.с.113-119).

У відзиві на апеляційну скаргу голова Радомишльської міської ради Житомирської області Тетерський В. просив залишити її без задоволення.

У відповіді на відзив ОСОБА_2 просив відхилити доводи відзиву та задовольнити вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 .

У запереченнях голова Радомишльської міської ради Житомирської області Тетерський В. вказав, що позивач не обґрунтував належним чином взаємозв`язок (моральних потрясінь) із прийняттям Рішення №653.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Змістом статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди на підставі статті 1173 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між протиправною дією чи бездіяльністю і негативними наслідками.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням шістнадцятої сесії VІІ скликання Радомишльської міської ради Житомирської області № 602 від 18.04.2019 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для укладення договору оренди землі із земель комунальної власності ОСОБА_1 , останній має з дня прийняття даного рішення в місячний термін замовити виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності для укладання договору оренди землі в суб`єктів господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом (а.с.9).

30.05.2019 рішенням Радомишльської міської ради Житомирської області вісімнадцятої сесії VІІ скликання № 653 відмінено рішення 16 сесії VІІ скликання Радомишльської міської ради № 602 від 18.04.2019 в частині надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для укладання договору оренди землі із земель комунальної власності ОСОБА_1 (а.с.8).

У подальшому, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 в справі № 240/9931/19 задоволено позов ОСОБА_1 та визнано протиправним та скасовано пункт 1 рішення вісімнадцятої сесії VІІ скликання Радомишльської міської ради Житомирської області № 653 «Про відміну окремих пунктів рішень сесій» (а.с.10-13), вказане рішення суду залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2020 (а.с.71-73). Рішення адміністративного суду мотивовано тим, що органу місцевого самоврядування не надано права на скасування рішення про надання фізичній особі дозволу на виготовлення проекту землеустрою. Також, адміністративний суд зазначив, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає вибуття земельної ділянки із земель комунальної власності та передачу у власність чи оренду іншій особі, оскільки такий дозвіл не є правовстановлюючим актом. Дозвіл на розробку проекту землеустрою є документом на підставі якого виникають правовідносини, які пов`язані з реалізацією позивачем певних суб`єктивних та охоронюваних законом інтересів щодо розроблення проекту землеустрою.

Обґрунтовуючи позов про відшкодування моральної шкоди в сумі 1000000 грн, позивач посилався на встановлення Житомирським окружним адміністративним судом протиправності прийнятого Радомишльською міською радою рішення № 653 від 30.05.2019 та завдання йому цим рішенням і діями відповідача моральних страждань.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні даного позову, суд першої інстанції виходив із того, що наявність судового рішення про визнання протиправним рішення органу місцевого самоврядування, не може бути підставою для задоволення позову.

Такий висновок суду є правильним, відповідає встановленим судом обставинам справи та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Доводи ОСОБА_1 про наявність підстав для задоволення позову про відшкодування моральної шкоди з огляду на наявність судового рішення, яке встановлює протиправність рішення, яким порушені його права, є безпідставними, оскільки даним рішенням не встановлюється безумовна доведеність усіх обов`язкових складових цивільно-правової відповідальності заподіяння моральної шкоди, а саме: факт заподіяння відповідачем позивачу моральних чи фізичних страждань, втрат у зв`язку з цим, немайнового характеру, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним рішенням заподіювача, а також обґрунтованості розміру заподіяної шкоди.

Отже, посилання ОСОБА_1 на те, що встановлена судом протиправність рішення відповідача є безумовною підставою для відшкодування заподіяної йому шкоди, є також помилковими.

У даній справі позивач не надав доказів того, що внаслідок протиправних дій відповідача, які виразилися у прийнятті незаконного рішення від 30.05.2019 № 653, для нього настали такі негативні наслідки, внаслідок яких він морально страждав і на відновлення свого психологічного та фізичного стану він вимушений був спрямовувати додаткові зусилля та нести додаткові витрати майнового характеру, то підстав вважати, що йому у зв`язку з цим була заподіяна моральна шкода немає.

Вирішуючи спір, суд обґрунтовано виходив з того, що посилання ОСОБА_1 на те, що відповідач, зловживаючи його (позивача) правом на оренду землі, правом на інформацію (чесне ім`я) та здійснюючи подання неправдивої інформації, поширив відомості про вчинення ним (позивачем) порушення земельного законодавства та проявив, у зв`язку з цим протиправні дії, примусив його витрачати свій вільний час на захист свого порушеного права, завдав йому моральних і психічних страждань не підтверджені жодними належними, допустимими та достовірними доказами.

При цьому сам факт витрати власного часу та зусилля позивача на оскарження рішення відповідача, не є підставою для відшкодування моральної шкоди в розумінні статті 1173 ЦК України.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, звернення до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом свідчить про реалізацію позивачем передбаченого КАС України права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Крім цього, суд першої інстанції правильно вказав, що відповідно до судової практики Європейського суду з прав людини (рішення від 25.10.1993 у справі «Гольм проти Швеції», від 29.11.1996 у справі «Саундерс проти Сполученого Королівства», від 25.07.2001 у справі «Перна проти Італії», від 13.07.2006 у справі «Сілін проти України» визнання порушення прав особи неправомірними діями інших осіб само по собі є достатньою справедливою сатисфакцією за моральну шкоду спричинену такими діями.

Окрім того, як зазначив адміністративний суд, дозвіл на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом, а є документом, на підставі якого виникають правовідносини, які пов`язані з реалізацією позивачем певних суб`єктивних та охоронюваних законом інтересів щодо розроблення проекту землеустрою. Таким чином, посилання на порушення відповідачем свого права оренди є безпідставним.

Висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі №823/782/16 та від 27 січня 2020 року у справі №459/274/17, на які посилається позивач та його представник, не мають преюдиційного значення для вирішення даної справи, оскільки вони стосуються інших сторін та інших обставин, які були встановлені при розгляді даних справ.

Інші наведені у апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 09 лютого 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 03 червня 2021 року.