Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №302/25/21
15.06.2021 смт Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області в складі судді Софілканич О.А., з участю секретаря судового засідання Балецького С.М., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань смт. Воловець цивільну справу за позовом адвоката Нечаєва Валерія Валерійовича, поданого в інтересах ОСОБА_1 до Міжгірської дитячої музичної школи, Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області, Міжгірської селищної територіальної громади Закарпатської області про стягнення моральної шкоди за порушення трудового законодавства,-
В С Т А Н О В И В:
06.01.2021 адвокат Нечаєв В.В. звернувся до суду з вищезазначеним позовом в інтересах ОСОБА_1 .
Позов мотивовано тим, що позивачка ОСОБА_1 працювала на посаді викладача у Міжгірській дитячій музичній школі. У 2019 році внаслідок неприязних відносин з директором школи її було двічі незаконно звільнено, після чого поновлено на роботі рішеннями судів, які набрали законної сили. Внаслідок порушення відповідачем вимог трудового законодавства, позивачка вважає, що їй було заподіяно моральну шкоду у виді душевних страждань, емоційних переживань, погіршення стану здоров`я, стресу, необхідності влаштування незвичного способу життя та застосування додаткових механізмів для захисту порушених прав, яку вона оцінює у 80 000 гривень, які просить стягнути на свою користь, вирішити питання про розподіл судових витрат.
Ухвалою судді Воловецького районного суду Закарпатської області Софілканич О.А. від 27.01.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
17.03.2021 замінено неналежного відповідача Відділ культури Міжгірської районної державної адміністрації на правонаступника Хустську районну державну адміністрацію Закарпатської області.
19.04.2021 залучено до участі у справі в якості співвідповідача Міжгірську селищну територіальну громаду Закарпатської області.
28.05.2021 року ухвалою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримали з підстав, наведених у ньому.
Від представника Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області надійшла заява про слухання справи за його відсутності, позов не визнає.
Представники відповідачів Міжгірської дитячої музичної школи та Міжгірської селищної територіальної громади Закарпатської області не з`явилися, про причини неявки не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Заслухавши позивачку, її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного висновку.
26.12.2019 року рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області №302/714/19, що набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до Міжгірської дитячої музичної школи, Відділу культури Міжгірської державної адміністрації про скасування наказів про оголошення догани, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулузадоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано наказ директора Міжгірської дитячої музичної школи №54 від 04.06.2019 року «Про оголошення догани ОСОБА_1 ».
Визнано незаконним та скасовано наказ директора Міжгірської дитячої музичної школи №58 від 13.06.2019 року «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 ».
Поновлено ОСОБА_1 на посаді викладача Міжгірської дитячої музичної школи.
Стягнуто з Відділу культури Міжгірської державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.06.2019 року по 26.12.2019 року в розмірі 48 225 гривень 60 копійок.
Стягнуто з Відділу культури Міжгірської державної адміністрації на користь ОСОБА_1 384 гривень 20 копійок судового збору.
Стягнуто з Відділу культури Міжгірської державної адміністрації на користь держави судовий збір в сумі 1536 гривень 80 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.
Крім цього, 13.07.2020 рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області №302/228/20, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 26.11.2020 року, позов ОСОБА_1 до Міжгірської дитячої музичної школи, Відділу культури Міжгірської державної адміністрації про визнання незаконним та скасування наказу про оголошення догани, наказу звільнення з роботи, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, а також нарахованої але не виплаченої заробітної плати і компенсації за невикористану відпустку -задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано наказ директора Міжгірської дитячої музичної школи № 8-к від 30 січня 2020 року «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 » щодо звільнення позивачки ОСОБА_1 з посади викладача Міжгірської дитячої музичної школи за прогул без поважних причин згідно з п.4 ч.1 ст. 41 КЗпП України з 31 січня 2020 року.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді викладача Міжгірської дитячої музичної школи.
Стягнуто з Відділу культури Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 31 січня 2020 року по день фактичного розрахунку.
Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді викладача Міжгірської дитячої музичної школи та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць.
Позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування наказу директора Міжгірської дитячої музичної школи № 6 від 24 січня 2020 року «Про оголошення догани» ОСОБА_1 стягнення з Відділу культури Міжгірської РДА на її користь нарахованої, але не виплаченої решти заробітної плати в сумі 694 (шістсот дев`яносто чотири) грн. 70 коп. та компенсації за невикористану відпустку залишено без задоволення.
Стягнуто з Відділу культури Міжгірської державної адміністрації на користь держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
У відповідності до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
З огляду на наведене, суд констатує, що вищезазначеними судами чітко встановлено незаконність застосування до позивачки ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень та незаконність звільнення її із займаної посади, а відтак порушення відповідачем Міжгірською дитячою музичною школою вимог трудового законодавства.
Відповідно до ст.237-1 КПК України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.
Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
Частиною 2 ст.16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду визначені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Разом з тим згідно зі статтею 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
У постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 (в редакції від 24.10.2003) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв`язок та є вина зазначеної особи. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (N 4 від 31.03.95) судам необхідно враховувати, що відповідно до ст.237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.
Суд вважає доведеним факт спричинення позивачці моральних страждань внаслідок неправомірних дій відповідача при притягненні її до дисциплінарної відповідальності та незаконному її звільненні, яке відбулось два рази, що об`єктивно негативно вплинуло на психологічний стан позивачки та її соціальне функціонування, так як позивачка була позбавлена доходу, змушена була влаштовувати незвичний для неї спосіб життя, застосовувати додаткові механізми для захисту порушених прав у суді.
Дана ситуація мала психотравмуючий характер, у зв`язку із чим позивачці було завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, емоційних переживанннях, погіршенні стану здоров`я, стресі, моральних втратах і стражданнях внаслідок порушення її трудових прав.
Вищенаведені обставини додатково підтверджено показами свідків.
Так, позивачка ОСОБА_1 , допитана у якості свідка, підтвердила свій стан емоційної невпевненості, погіршення стану здоров`я, необхідності звертатися за медичною та правовою допомогою внаслідок неправомірних дій відповідача щодо притягнення її до дисциплінарної відповідальності та звільнення.
Свідок ОСОБА_3 - чоловік позивачки ОСОБА_1 , підтвердтв покази дружини.
Свідок ОСОБА_4 пояснила, що є мамою однієї з учениць Міжгірської дитячої музичної школи, викладачкої якої була позивачка. Їй відомо, що звільнення з посади мало негативні наслідки для ОСОБА_1 . Також свідок бачила, як до школи викликали швидку допомогу внаслідок погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 .
Враховуючи викладене, суд виходить з наявності підстав для відшкодування позивачу завданої моральної шкоди.
Разом з тим, суд дійшов висновку, що заявлений розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 80 000 грн. є завищеним та не в повній мірі відповідає характеру та обсягу моральних страждань, яких зазнала позивачка, суті спірних правовідносин та засадам розумності, виваженості та справедливості.
Суд виходить з того, що встановлюючи розмір відшкодування моральної шкоди, слід керуватися не лише тими критеріями, які обумовлюють суб`єктивне сприйняття потерпілого (почуття, емоції), але й тими, які характеризують її зовнішній прояв - порушення звичайного для даної людини способу життя.
При цьому, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її необґрунтованого збагачення.
Тому з урахуванням фактичних обставин справи, беручи до уваги вищенаведене, суд з урахуванням принципу розумності та справедливості, а також принципу пропорційності вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача підлягають до задоволення в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 30 000 гривень.
Зважаючи на той факт, що Міжгірська музична школа отримувала фінансування з коштів районного бюджету, а ведення бухгалтерського обліку закладу здійснювалося централізованою бухгалтерією відділу культури Міжгірської РДА, правонаступником якої є Хустська районна державна адміністрація Закарпатської області (Розпорядження Закарпатської обласної державної адміністрації №22 від 14.01.2021 "Про утворення комісії з реорганізації Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області шляхом приєднання до Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області"), кошти у відшкодування моральної шкоди необхідно стягнути саме з цього відповідача.
Також у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 315 гривень 30 копійок.
Керуючись статтями 141, 263-265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
У Х В А Л И В:
Позов адвоката Нечаєва Валерія Валерійовича, поданого в інтересах ОСОБА_1 до Міжгірської дитячої музичної школи, Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області, Міжгірської селищної територіальної громади Закарпатської області про стягнення моральної шкоди за порушення трудового законодавства -задоволити частково.
Стягнути з Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 30 000 (тридцять) тисяч гривень 00 копійок, спричинену в результаті незаконного звільнення та судовий збір у сумі 315 гривень 30 копійок, а всього- 30 315 гривень 30 копійок.
У задоволенні решти позову відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання її до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через Воловецький районний суд Закарпатської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач 1: Міжгірська дитяча музична школа, місцезнаходження: Закарпатська область, смт.Міжгір`я, вул.Маяковського, 1, код 05462248;

відповідач 2: Хустська районна державна адміністрація Закарпатської області, код ЄДПОУ 04053861, місцезнаходження: 90400, Закарпатська область, м. Хуст, вулиця Карпатської Січі, буд. 21;

співвідповідач: Міжгірська селищна територіальна громада Закарпатської області, код , смт. Міжгір`я, вул. Шевченка,77 Закарпатської області, індекс 90000.

Повне рішення буде складено 22 червня 2021 року.

Суддя Софілканич О.А.