Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2369/20

Провадження № 2/126/217/2021

"19" травня 2021 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудя О.Г.

секретар Кучанська В.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бершадської міської ради Гайсинського району про визнання права на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бершадської міської ради Гайсинського району, про визнання права на спадкове майно, в якому просить: визнати за ним право на земельну частку (пай) померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , що належав їй на підставі земельного сертифікату серії ВН № 0298745, виданим на підставі рішення Бершадської РДА від 12.11.1996 року за № 300.

Позов обгрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. Він є спадкоємцем померлої і маючи намір оформити спадкове майно належним чином, звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою, але у видачі свідоцтва пр право на спадщину за законом йому було відмовлено у зв`язку із втратою сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0298745, який посвідчує право ОСОБА_2 на земельну частку (пай), що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 58/02-31 від 28.08.2020 року виданою приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області Полуденко М.Ф., а також відомостями про визнання недійсним втраченого сертифікату на земельний пай у друкованому ЗМІ «Бершадський край».

Він є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , що підтверджується рішенням Бершадського районного суду від 26.03.2019 року, справа №

126/503/19 спадщину після її смерті прийняв у встановленому законом порядку але, внаслідок зазначеної обставини - відсутності правовстановлюючого

документу на земельний частку (пай), позбавлений можливості належним

чином оформити спадщину, тому змушений звернутися в суд із даним

позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Позивач ОСОБА_1 до початку розгляду справи по суті, надав суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі.

Представник відповідача Бершадської міської ради міський голова Віталій Драган також до початку розгляду справи по суті, надав на адресу суду письмову заяву, про розгляд справи без його участі та позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно - земельну частку (пай)

розміром 2,29 в умовних кадастрових гектарах, який належав КСП «Поділля» с. Вовчок Бершадського району Вінницької області, що підтверджується довідкою виданою відділом у Бершадському районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №0-2-0.27-194/104-20 від 09.09.2020 року.

Після смерті ОСОБА_2 її спадкоємцем є ОСОБА_1 , який прийняв спадщину належним чином, що підтверджується рішенням Бершадського районного суду від 26.03.2019 року, справа №

126/503/19.

Право на вищезазначену земельну частку (пай) ОСОБА_2 набула як колишній член КСП «Поділля» с. Вовчок Бершадського району і якій, на підставі розпорядження Бершадської РДА № 300 від 12.11.1996 року був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН 0298745, що підтверджується довідкою виданою відділом у Бершадському районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 09.09.2020 року № 0-2-0.27-194/104-20.

Маючи намір оформити спадкове майно належним чином, позивач звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою, але у видачі свідоцтва пр право на спадщину за законом йому було відмовлено у зв`язку із втратою сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0298745, який посвідчує право ОСОБА_2 на земельну частку (пай), що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 58/02-31 від 28.08.2020 року виданою приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області Полуденко М.Ф., а також відомостями про визнання недійсним втраченого сертифікату на земельний пай у друкованому ЗМІ «Бершадський край».

В силу ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Ч.1 ст. 1222 цього ж кодексу говорить про те, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, а в ч.1 ст. 1223 визначено право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно ст. 1258 ЦК України - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 1220 ЦК України, зазначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Правовідносини виникли до 01.01.2004 року, а тому, як слідує із роз`яснень наданих Пленумом Верховного Суду України у постанові "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року за №7, до правовідносин які виникли до набранням чинності ЦК України в редакції 2004 року слід застосовувати законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (редакції 1963 року), зокрема розділом VІІ "Спадкове право".

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність с/г підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени КСП, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

За змістом ст. 1 вказаного Закону право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Відповідно до п. 2 ч. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

В силу приписів ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що позивач, будучи спадкоємцем за законом, спадщину прийняв згідно діючого законодавства, належність спадкової маси спадкодавцеві підтверджено належними та допустимими доказами, як і прийняття спадщини спадкодавцем після смерті ОСОБА_3 , однак правовстановлюючі документи на таке майно втрачені, що також підтверджено зібраними у справі доказами.

Зважаючи на те, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування (лист ВССУ від 13.05.2013).

З огляду на викладене суд дійшов до переконання, що обставини, які викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, отож порушені права позивача підлягають захисту судом.

Крім цього, відповідач надав суду заяву про визнання позову.

Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, суд приймає визнання ним позову та виносить рішення у підготовчому судовому засіданні про задоволення позову.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких підстав, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вимоги щодо стягнення судових витрат позивачем не пред`являлись.

На підставі ст. ст. 120, 121, 123, 525, 526, 527, 531, 548, 549, 553 ЦК УРСР, постановою Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 19, 263-267 ЦПК України,суд,

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Бершадської міської ради Гайсинського району про визнання права на спадкове майно - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем

за законом, право на земельну частку (пай) розміром 2,29 в умовних кадастрових гектарах, який належав КСП «Поділля» с. Вовчок Бершадського району Вінницької області і на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ВН № 0298745 виданого відповідно до розпорядження Бершадської РДА від 12.11.1996 року належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. Г. Рудь