Справа № 367/3975/21
Провадження №2-з/367/185/2021
УХВАЛА

Іменем України

03 червня 2021 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Букрєєва В.А. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «КООПЕРАТИВ ВАШ ДОБРОБУТ» про усунення перешкод у користуванні майном, -

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «КООПЕРАТИВ ВАШ ДОБРОБУТ» про усунення перешкод у користуванні майном. Позивач просить: зобов`язати ОСОБА_2 та Товариство з обмеженою відповідальністю «КООПЕРАТИВ ВАШ ДОБРОБУТ» звільнити та повернути ОСОБА_1 самовільно зайняту житловим будинком квартирного типу частину земельної ділянки площею 0,0053 га з кадастровим номером :01:075:0121 за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу (знесення) частини будинку квартирного типу; зобов`язати ОСОБА_2 та Товариство з обмеженою відповідальністю «КООПЕРАТИВ ВАШ ДОБРОБУТ» привести у відповідність мінімально допустимі відстані між багатоповерховим будинком квартирного типу, і належним ОСОБА_1 будинком у відповідність до вимог ДБН 360-92.

Разом із позовною заявою представник позивача адвокат Букрєєв В.А. подав заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на житловий будинок, квартирного типу, загальною площею 548, 2 кв.м, житлова площа 163, 5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 , який розташовано на земельній ділянці з кадастровим номером :01:075:0094 і частково на земельній ділянці з кадастровим номером :01:075:0121, що належить позивачу, до вступу рішення суду по даній справі у законну силу.

Обґрунтовуючи заяву, представник позивача вказує, що 10 червня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Калинушкою О.О., згідно із яким ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 у користування для забудови земельну ділянку, кадастровий номер :01:075:0094, площею 0,1000 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для здійснення будівництва багатоквартирної забудови з дотриманням цільового призначення наданої в користування земельної ділянки та затвердженої проектної документації. Однак, як вказує представник позивача, в порушення умов Договору суперфіцію та містобудівних умов відповідачем ОСОБА_2 самовільно, без отримання згоди ОСОБА_1 здійснено часткову забудову іншої земельної ділянки, кадастровий номер :01:075:0121, площею 0,022 га, яка належить позивачу на праві власності і має спільну межу із земельною ділянкою, переданою за Договором суперфіцію.

23 листопада 2020 року на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_1 стало відомо, що 08 травня 2020 11:39:32, номер запису : 36453921 державний реєстратор Дащенко Олег Юрійович, Литвинівської сільської ради, Вишгородського району, Київської області, на підставі скасованої 24.04.2017 року Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області декларації про початок виконання будівельних робіт, прийняв рішення за індексним номером 52189846 про державну реєстрацію за ТОВ «КООПЕРАТИВ ВАШ ДОБРОБУТ», яке не є резидентом України, права власності на житловий будинок, квартирного типу, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 548, 2 кв.м, житлова площа 163, 5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 , який розташовано на земельній ділянці з кадастровим номером :01:075:0094, що належить позивачу.

Також вказує, що позивач, будинок якої знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово зустрічалась і спілкувалась із потенційними покупцями квартир у спірному будинку, яким не було повідомлено відповідачами про наявність судової справи про скасування запису про державну реєстрацію права власності на спірний будинок. Крім цього, на фасаді спірного будинку розміщено оголошення про продаж.

Відтак, як стверджує представник позивача, у випадку прийняття судом рішення про задоволення позовних вимог про демонтаж (знесення) частини будинку квартирного типу, є реальна загроза ускладнення чи унеможливлення виконання цього рішення суду. Отже, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до приписів ч.1 ст.153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши доводи представника позивача, суд приходить до висновку про те, що заява задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом першим ч.1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов може забезпечуватися шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини свого звернення із такою заявою.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 826/10936/18.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 висловлено позицію про те, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Також, Верховний Суд у постанові від 20 травня 2020 року у справі №640/13156/18 (провадження №61-7314св19) зробив правовий висновок, що обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер. Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів. При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Як видно із матеріалів справи, позивач звернулася із позовом до відповідачів, в якому просить зобов`язати ОСОБА_2 та Товариство з обмеженою відповідальністю «КООПЕРАТИВ ВАШ ДОБРОБУТ» звільнити та повернути ОСОБА_1 самовільно зайняту житловим будинком квартирного типу частину земельної ділянки площею 0,0053 га з кадастровим номером :01:075:0121 за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу (знесення) частини будинку квартирного типу; зобов`язати ОСОБА_2 та Товариство з обмеженою відповідальністю «КООПЕРАТИВ ВАШ ДОБРОБУТ» привести у відповідність мінімально допустимі відстані між багатоповерховим будинком квартирного типу, і належним ОСОБА_1 будинком у відповідність до вимог ДБН 360-92.

У заяві про забезпечення позову позивач просить накласти арешт на житловий будинок, квартирного типу, загальною площею 548, 2 кв.м, житлова площа 163, 5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 , який розташовано на земельній ділянці з кадастровим номером :01:075:0094 і частково на земельній ділянці з кадастровим номером :01:075:0121, що належить позивачу.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 23 листопада 2020 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 109, житловий будинок, квартирного типу, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа 548, 2 кв.м, житлова площа 163, 5 кв.м, розташований на земельній ділянці кадастровий номер :01:075:0094, за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві приватної власності ТОВ «КООПЕРАТИВ ВАШ ДОБРОБУТ».

Відповідно до зазначеної інформаційної довідки, будинок, про накладення арешту на який ставить питання позивач, розташований на земельній ділянці кадастровий номер :01:075:0094. Натомість, позивач просить накласти арешт на житловий будинок, квартирного типу, загальною площею 548, 2 кв.м, житлова площа 163, 5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 , який розташовано на земельній ділянці з кадастровим номером :01:075:0094 і частково на земельній ділянці з кадастровим номером :01:075:0121. Таким чином, вимога позивача у заяві про забезпечення позову не відповідає доказам, доданим до матеріалів заяви про забезпечення позову та позовної заяви.

Крім того, зазначена вище інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна датована 23 листопада 2020 року, при цьому, представником позивача не надано доказів щодо того, хто є власником будинку на даний час, що позбавляє суд можливості встановити осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням заходів забезпечення позову.

До того ж, суд звертає увагу, що у позовній заяві позивач просить зобов`язати відповідачів звільнити та повернути ОСОБА_1 самовільно зайняту житловим будинком квартирного типу частину земельної ділянки площею 0,0053 га з кадастровим номером :01:075:0121 за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу (знесення) частини будинку квартирного типу, в той час, як арешт просить накласти на будинок АДРЕСА_2 .

Заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказаний будинок, обґрунтована лише припущеннями щодо можливих дій відповідачів у справі та не обґрунтовується належними і допустимими доказами в розумінні статей 76-80 ЦПК України. Разом з тим, норми цивільного процесуального права зобов`язують учасників справи доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог.

Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Разом з тим предметом спору даної цивільної справи є усунення перешкод у користуванні земельними ділянками.

Заявником не було вказано обґрунтованості доводів щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням заявлених позовних вимог та яким чином невжиття вказаного виду забезпечення позову призведе до невиконання судового рішення, з урахуванням предмету спору.

Зважаючи на наведені законодавчі положення, правові висновки Верховного Суду, суд вважає, що доводи позивача є такими, що не підтверджують необхідності вжиття заходів забезпечення позову у обраний позивачем спосіб.

Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 149-153, 260-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити представнику позивача ОСОБА_1 адвокату Букрєєву В.А. у задоволенні заяви про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «КООПЕРАТИВ ВАШ ДОБРОБУТ» про усунення перешкод у користуванні майном.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Кравчук