Справа № 545/1477/21
Провадження № 2/948/220/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2021 суддя Машівського районного суду Полтавської області Кравець С.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про зняття арешту з нерухомого майна

в с т а н о в и л а :

у червні 2021 р. з Полтавського районного суду Полтавської області до Машівського районного суду Полтавської області надійшли матеріали цивільної справи за вищевказаним позовом, за підсудністю.

По даній справі провадження не відкрито.

Вивчивши матеріали справи суд зазначає таке.

Так, у своєму позові позивач посилається на те, що він є власником земельної ділянки площею 2,00 га, кадастровий номер :00:003:0062 призначену для ведення особистого селянського господарства. Під час оформлення права оренди йому стало відомо, що вказана земельна ділянка перебуває під арештом накладеного в ході виконання виконавчого листа виданого Полтавським районним судом про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «Надра» коштів. Позивач стверджує, що вказане виконавче провадження завершено ще 24.12.2013 р. і до цього часу повторно виконавчий лист не пред`являвся, виконавчі провадження знищені, натомість при його завершенні ДВС не було знято арешт з майна, чим порушено чч.1,2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», що є перешкодою позивачу вільно розпоряджатися своєю власністю.

Згідно п.п. 1,2 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» - у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

За приписами ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Тобто саме особа, яка не є стороною виконавчого провадження, має можливість звернутися до суду з позовною заявою про зняття арешту зі свого майна. У випадку ж, коли особа мала статус боржника у виконавчому провадженні, їй слід звертатись до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця в порядку, передбаченому розділом X Закону та розділом VII Цивільного процесуального кодексу України.

Як убачається із змісту позовної заяви, арешт на майно позивача було накладено постановою державного виконавця в межах примусового виконання виконавчого листа виданого Полтавським районним судом Полтавської області про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «Надра» коштів.

Позивач ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження, оскільки являється боржником.

Згідно зі ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Підстави зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини визначено ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, за змістом наведених положень Закону України «Про виконавче провадження», в судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку незавершеного виконавчого провадження або у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За змістом ст.59 Закону України«Про виконавче провадження» до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутись не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно.

Отже, арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в своїх постановах від 02.06.2020 р. у справі № 201/10187/18, від 20.06.2018 р. у справі №210/1072/15-ц, а також у постанові Верховного Суду №712/12136/18 від 24.05.2021 року.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки вказана позовна заява про зняття арешту з майна підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, суд дійшов висновку про відмову у відкритті позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 13, 19, 186, 447 ЦПК України, суд

у х в а л и л а :

у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про зняття арешту з нерухомого майна відмовити.

Роз`яснити позивачу, що він вправі звернутися до суду зі скаргою на дії державного виконавця в порядку визначеному розділом VII ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя С.В.Кравець