У Х В А Л А

31 травня 2021 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/1800/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач), Кравець В.А., Махлай Л.Д.,

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва

від 26 листопада 2020 року

у справі №755/14198/20 Дніпровського районного суду м. Києва

за заявою ОСОБА_1

про забезпечення позову до подання позовної заяви,

заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНФОРС", приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.11.2020 відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути особі, яка її подала, з наступних підстав.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали. Згідно ухвали суду, скаржнику необхідно було надати докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У статті 356 ЦПК України законодавець закріпив вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Аналіз частин першої, другої, третьої та сьомої статті 185 ЦПК України зумовлює висновок, що суд, установивши, що апеляційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 356 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення скарги без руху, про що повідомляє особу, яка подала апеляційну скаргу, і надає їй строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення особі ухвали.

Якщо ж особа, яка подала апеляційну скаргу, відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. 356 ЦПК України, сплатить суму судового збору, апеляційна скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо апелянт не усунув недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається особі, яка її подала.

У відповідності до вимог ст. 357 ЦПК України про залишення апеляційної скарги без руху або повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу.

Таким чином, саме звернення особи до суду із апеляційною скаргою не спричиняє безумовне відкриття апеляційного провадження у справі та початок стадії апеляційного провадження. Адже суд, відкриваючи апеляційне провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала апеляційну скаргу, порядку здійснення права на звернення до суду апеляційної інстанції (умови реалізації права на звернення до суду апеляційної інстанції). Процесуальним наслідком недотримання заявником умов реалізації права на звернення до цього суду з апеляційною скаргою є залишення скарги без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції може вирішити питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою, яка не була належним чином оформлена та містила недоліки, лише після їх усунення. При цьому у ЦПК відсутні винятки з указаного порядку.

Відповідно до пункту 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 (далі - Правила), у разі неможливості вручення одержувачем поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.

Наведені положення закону приводять до висновку, що, як суд апеляційної інстанції, так і особа, яка подала апеляційну скаргу, наділені низкою процесуальних прав та обов`язків. Зокрема, в разі подання особою апеляційної скарги оформленої з порушенням вимог ст. 356 ЦПК України або без сплати судового збору за подання такої скарги суддя зобов`язаний постановити ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху із зазначення її недоліків.

Проте, законодавець не покладає на суд апеляційної інстанції обов`язку повторно постановити ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху в разі повернення листа з такою ухвалою у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Водночас строк зберігання поштового відправлення в один місяць, як передбачено Правилами, дає можливість особі, яка подала апеляційну скаргу, вжити заходів для отримання відправлення та ознайомлення з такою ухвалою протягом цього строку.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороноючи іншим учасником справи.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 зазначив адресу для листування: АДРЕСА_1 .

Копія ухвали Київського апеляційного суду від 18.12.2020 неодноразово направлялася судом за адресою, зазначеною скаржником в апеляційній скарзі, однак листи поверталися на адресу суду із відміткою поштового відділення «За закінченням терміну зберігання» (а.с. 41-46).

Крім того, суд вживав й інших заходів щодо повідомлення ОСОБА_1 про залишення його апеляційної скарги без руху ухвалою Київського апеляційного суду від 18.12.2020. Зокрема, на електронну адресу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , яка вказана у заяві про забезпечення позову, було направлено копію ухвали від 18.12.2020. Згідно відомостей про доставку електронний лист з вкладенням отримано 22.12.2020 (а.с. 39-40).

Також, представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , контактні дані якого вказані в заяві про забезпечення позову, за допомогою телефонного зв`язку повідомлено щодо наявності ухвали від 18.12.2020 про залишення апеляційної скарги без руху та про необхідність усунення вказаних в ній недоліків.

За пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

При цьому, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи, що неодноразово надіслана ОСОБА_1 копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху поверталася на адресу суду з відміткою поштового відділення «За закінченням терміну зберігання» та систематично не отримувалась скаржником, вживання судом інших заходів щодо повідомлення скаржника про залишення його апеляційної скарги без руху, а також зважаючи на те, що протягом періоду, встановленого законом для зберігання поштового відправлення ОСОБА_1 не здійснив дій для отримання такого відправлення та ознайомлення з ухвалою суду про залишення апеляційної скарги без руху, суд приходить до висновку, що дане свідчить про недобросовісне здійснення ОСОБА_1 своїх процесуальних обов`язків та зловживання процесуальними правами.

Зважаючи на прецедентну практику Європейського суду з прав людини та з огляду на положення Конвенції, щодо обов`язку зацікавленої сторони цікавитися про рух справи та приймаючи до уваги розміщення ухвали Київського апеляційного суду від 18.12.2020 про залишення апеляційної скарги без руху в державному реєстрі судових рішень, який є загальнодоступним, а також недобросовісне виконання ОСОБА_1 своїх процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що недоліки, зазначені в ухвалі суду апеляційної інстанції, щодо надання доказів сплати судового збору не усунуто.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 цікавився рухом поданої ним апеляційної скарги.

Оскільки суд виконав свій процесуальний обов`язок щодо направлення особі, яка подала апеляційну скаргу, ухвали без руху на зазначену нею в апеляційній скарзі адресу, а остання не цікавилася рухом поданої апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що така бездіяльність спрямована на безпідставне затягування розгляду справи.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого скінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

За вказаних обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду з апеляційною скаргою, яка містить недоліки, не бувзацікавлена в отриманні копії ухвали без руху та усуненні виявлених судом недоліків, що свідчить про зловживання скаржником своїми процесуальними правами, яке призводить до безпідставного затягування розгляду даної справи.

За приписами частини 3 статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу.

Оскільки систематичне неотримання ОСОБА_1 копії ухвали про залишення його апеляційної скарги без рухусвідчить про зловживання процесуальними правами, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга разом з доданими до неї матеріалами підлягає поверненню особі, яка її подала.

На підставі викладеного та керуючись ст. 44 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Повернути ОСОБА_1 його апеляційну скаргу на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 листопада 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з часу її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Судді: О.Ф. Мазурик

В.А. Кравець

Л.Д. Махлай