Номер провадження 2/676/425/21
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У К Р А Ї Н И

11 червня 2021 року. м. Кам`янець- Подільський

Кам`янець- Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючої судді - Семенюк В.В.

за участю секретаря судового засідання Костецької І.В.

справа № 676/4606/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Кам`янець-Подільського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), про зняття арешту з майна.

Ухвалою суду від 18.09.2020 року відкрито провадження у справі і призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 11.02.2021 року закрито підготовче провадження у справі і призначено до судового розгляду.

Позивачка, уточнивши позовні вимоги, просить зняти арешт з нерухомого майна і заборони на його відчуження - квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , співвласником якої є ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладених 21.03.2013 року Державним реєстратором реєстраційної служби Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, на підставі постанови від 04.03.2013 р. державного виконавця Кам`янець-Подільського міського відділу ДВС, номер запису про обтяження: 416320.

Обгрунтовуючи позовні, позивачка вказує, що її батькові - ОСОБА_2 , на праві приватної, спільної сумісної власності та членам його сім`ї ОСОБА_3 (її матері) та їй, в рівних частинах кожному, належала (належить) квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 її батько, ОСОБА_2 , помер. Після його смерті відкрилася спадщина. Вона, як спадкоємець по закону, прийняла спадщину після його смерті, вступила в управління та володіння спадковим майном, однак, оформити спадкові права на частку батька в квартирі не може, оскільки відділом ДВС в Державний реєстр обтяжень рухомого майна та Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено записи щодо обтяження майна, належного ОСОБА_2

17.06.2020 р. Кам`янець - Подільський міський відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надав відповідь на адвокатський запит, про те, що дійсно у відділі ДВС на виконанні перебували виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_2 . Виконавчі провадження закінчені по п.3ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку із смертю боржника.

Листом, від 01.07.2020 року, вих №19.8-30/47801 відділ ДВС повідомив, що в ході примусового виконання вказаних вище виконавчих проваджень дійсно накладено арешт на майно боржника та внесено записи щодо обтяження майна в Державний реєстр обтяжень рухомого майна та Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Підстави для зняття вказаного вище арешту у відділі ДВС відсутні.

Як вбачається, з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, 21.03.2013 року Державним реєстратором реєстраційної служби Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, на підставі постанови від 04.03.2013 р. державного виконавця Кам`янець-Подільського міського відділу ДВС, накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_2 та оголошено заборону на його відчуження. Зокрема, на квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_1 . Номер запису про обтяження: 416320.

Враховуючи те, що вона, як спадкоємець по закону, не може належним чином оформити свої спадкові права, тому, вимушена за захистом порушеного права, із даним позовом, звертатися до суду.

Представник позивачки ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує і просить його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача державний виконавець Кам`янець-Подільського міського відділу ДВС Ілик О.В. у судове засідання не з`явилась, звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності, при винесенні рішення покладається на думку суду.

Суд розглядає справу у відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали в цілому, суд встановив наступне.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на квартиру від 28.01.2004 року та технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 , виготовленого 05.03.2020 року, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , на праві спільної часткової власності належить по 1/3 частці квартири кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина. Як спадкоємець по закону, позивачка прийняла спадщину після смерті батька та вступила в управління та володіння спадковим майном, однак, оформити спадкові права на частку батька в квартирі не може, оскільки відділом ДВС в Державний реєстр обтяжень рухомого майна та Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено записи щодо обтяження майна, належного ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 , серії НОМЕР_1 від 10.09.2019 року, Довідкою з місця проживання за № 0602/782 від 13.09.2019 року, Технічним паспортом від 05.03.2020 року, Свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , серії НОМЕР_2 від 29.11.1999 року.

Встановлено, що дійсно у відділі ДВС на виконанні перебували виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_2 . Усі виконавчі провадження закінчені по п.3ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку із смертю боржника або за п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку із відсутністю майна у боржника. Вказане підтверджується Постановами про повернення виконавчого документа стягувачу від 25.09.2018 року (ВП № 54680822),від 28.12.2018 року (ВП №57350027) від 28.12.2018 року(ВП № 57343930), від 28.12.2018 року(ВП № 57298660), від 14.04.2017 року(ВП № 52159472), від 25.09.2018 року(ВП № 54680727), від 05.12.2018 року(ВП № 25691984), від 25.09.2018 року (ВП № 52551381), від 13.08.2018 року (ВП № 53293669), Постановами про закінчення виконавчого провадження від 17.06.2020 року (ВП № 59870567), від 17.06.2020 року (ВП № 59608486).

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права уразі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільного права та інтересу може бути, крім інших, припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Приписами ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено підстави для закінчення виконавчого провадження, зокрема, в п. 3 ч. 1 даної статті, встановлено, що виконавче провадження закінчується в разі смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

У відповідності до ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положення цього конституційного принципу кореспондуються із нормами ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, згідно яких правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 1 статті 59 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-УШ «Про виконавче провадження» встановлено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Аналіз указаних норм матеріального закону дає підстави для висновку, що право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном. Таке право є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Названі норми чинного законодавства визначають право власника майна вимагати усунення будь-яких порушень свого права від інших осіб у спосіб, який власник вважає прийнятним. Одним із таких способів захисту порушеного права є вимога власника про зняття арешту або іншого обтяження майна.

Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Встановлено, що обтяження на майно ОСОБА_2 , який помер, а саме, на квартиру АДРЕСА_2 , необхідно зняти, оскільки виконавче провадження закінчується в разі смерті особи-боржника та спадкодавця.

Накладений і не знятий арешт на майно спадкодавця ОСОБА_2 та його спадкоємиці ОСОБА_1 є втручанням держави в право позивача (як власника майна) на мирне володіння майном, яке передбачене статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєналася 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основаположних свобод» та протоколами № 2,4,7 та 11 до Конвенції», в яких закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатись своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Європейський суд з прав людини зазначив, що втручання в право на мирне володіння майном повинне здійснюватися з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи ( рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зняття арешту і заборони на його відчуження зі спадкової квартири ОСОБА_2 , підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 316, 317, 319, 321,328, 386, 391, 1216,1217,1218 ЦК України, Закону України від 02.06.2016 року № 1404-УШ «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна і заборони на його відчуження, а саме: квартири АДРЕСА_2 , співвласником якої є ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Фурманівка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, накладеного 21.03.2013 року Державним реєстратором реєстраційної служби Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, постановою від 04.03.2013 р. державного виконавця Кам`янець-Подільського міського відділу ДВС, номер запису про обтяження: 416320.

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення.

Повний текст рішення виготовлено 17 червня 2021 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду : Семенюк В.В.