Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Арапіної Н.Є

з секретарем Миненко В.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадженням у відкритому судовому засіданні в залі суду Дніпровського районного суду м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Київської міської ради за участю третіх осіб Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Київської міської ради за участю третьої особи Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивував тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер троюрідний брат позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якого є: батько ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та мати ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після смерті батька ОСОБА_5 не прийняв спадщину, після смерті матері він не встиг прийняти спадщину. Троюрідний брат ОСОБА_5 разом з бабусею ОСОБА_9 проживав у період з 2002 року до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 . 16 вересня 2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини після смерті його троюрідного брата ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 06 листопада 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Галущенко Н.М. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом у зв`язку з тим, що не доведено факт родинних стосунків, факт прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , правоустановчі документи на гараж. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації житла Дніпровської районної у м. Києві Ради народних депутатів від 22 грудня 2094 року квартира АДРЕСА_2 належала на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_9 по 1/2 частині кожному. Згідно довідки Автокооператива № 3 Дніпровського району м. Києва ОСОБА_6 є членом кооперативу та власником гаражного боксу № НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 , який введений в експлуатацію, сума пайового внеску за гаражний бокс сплачена 09 грудня 1994 року у розмірі 515 рублів у повному обсязі. В квартирі АДРЕСА_2 з ОСОБА_9 проживав та був постійно зареєстрований по день смерті її син - ОСОБА_6 . Після смерті ОСОБА_6 його мати ОСОБА_9 та дружина ОСОБА_7 прийняли спадщину в рівних долях: по ј частині квартири АДРЕСА_2 та по ј частині гаражного боксу № НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 .. 25 червня 2008 року державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори видано дружині ОСОБА_7 свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 . У зв`язку з чим просить встановити факт родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ; визнати, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є троюрідним братом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановити факт проживання ОСОБА_5 разом з бабусею ОСОБА_9 у період з 2002 року до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності в порядку спадкування за законом на ѕ частини квартири АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності в порядку спадкування за законом на ј частину квартири АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину гаражного боксу № НОМЕР_1 , площею 18 кв.м, який розташований по АДРЕСА_3 після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину гаражного боксу № НОМЕР_1 , площею 18 кв.м, який розташований по АДРЕСА_3 після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

24 грудня 2020 року ухвалою суду позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської ради за участю третьої особи Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом залишено без руху.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 січня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження та витребувано у Десятої Київської державної нотаріальної контори (02100, вул. Бажова, 13/9, м. Київ): належним чином завірені матеріали спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; належним чином завірені матеріали спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім того, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 січня 2021 року витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Галущенко Наталії Миколаївни (02002, вул. Сверстюка, 17, каб. 103/1, м. Київ): належним чином завірені матеріали спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; належним чином завірені матеріали спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

11 березня 2021 року ухвалою суду витребувано у Десятої Київської державної нотаріальної контори (02100, вул. Бажова, 13/9, м. Київ) належним чином завірені матеріали спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Також 11 березня 2021 року протокольною ухвалою суду залучено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Крім того, 11 березня 2021 року протокольною ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

12 травня 2021 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представництво інтересів здійснював ОСОБА_10 .

Представник позивача ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки не повідомив.

Представник третьої особи Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали повністю.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_5 постійно проживав разом з бабусею ОСОБА_9 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якого є: батько ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та мати ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.100-102, 108, 109-110, 111, 112-113, 127, 220, том 1).

16 вересня 2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини після смерті його троюрідного брата ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 191, 193-193 зв., 194 -194 зв., 196, 197, том 1).

06 листопада 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Галущенко Н.М. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом у зв`язку з тим, що не доведено факт родинних стосунків, факт прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , правоустановчі документи на гараж (а.с.9-10, 11-12, том 1).

Позивач просить встановити факт родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , а саме, визнати, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є троюрідним братом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Представник відповідача не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скористалася процесуальним правом подачі пояснення на позовну заяву у встановлений строк та просила суд вирішити спір на підставі поданих учасниками справи доказів та ухвалити судове рішення відповідно до вимог закону (а.с. 144-149, 150-153, 154, том 1).

Судом встановлено, що ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є рідними сестрами (а.с. 13-18, 19, 31-32, 105,106-107, том 1).

24 квітня 1934 року ОСОБА_12 зареєструвала шлюб з ОСОБА_14 , після чого змінила прізвище на « ОСОБА_15 ». В шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_9 народилася донька ОСОБА_15 , яка після реєстрації шлюбу с ОСОБА_17 , змінила прізвище на « ОСОБА_18 » (а.с. 20, том 1).

30 січня 1941 року ОСОБА_13 зареєструвала шлюб з ОСОБА_19 , після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_2 » (а.с.26, том 1). Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_10 народився син ОСОБА_6 (а.с. 27, том 1).

Отже, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є двоюрідними братом та сестрою.

ІНФОРМАЦІЯ_6 народився позивач ОСОБА_1 , матір`ю якого є ОСОБА_2 (а.с.21, том 1).

ІНФОРМАЦІЯ_12 народився ОСОБА_5 , батьком якого є ОСОБА_6 (а.с.28, том 1).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до роз`яснень, даних у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт родинних відносин.

Встановлення факту необхідно позивачу для оформлення документів на прийняття спадщини.

За встановлених обставин, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є троюрідним братом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог про встановлення факту родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_5 : визнати, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є троюрідним братом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачем заявлено позовні вимоги про встановлення факту проживання ОСОБА_5 разом з бабусею ОСОБА_9 у період з 2002 року до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Допитаний свідок ОСОБА_11 підтвердив факт проживання ОСОБА_5 разом з бабусею ОСОБА_9 у період з 2002 року до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Приписами частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За статтею 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, даних у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

З урахуванням роз`яснень, які містяться в п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємця за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування").

Встановлені обставини свідчать, що ОСОБА_5 проживав разом з бабусею ОСОБА_9 у період з 2002 року до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 , та вони були пов`язані спільним побутом.

З урахуванням викладеного позовні вимоги в частині встановлення факту проживання ОСОБА_5 разом з бабусею ОСОБА_9 у період з 2002 року до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 , підлягають задоволенню повністю.

Крім того, позивач просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_2 та гаражний бокс № НОМЕР_1 , площею 18 кв. м, який розташований по АДРЕСА_3 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірна квартира належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_9 в рівних долях. Після смерті ОСОБА_6 його мати ОСОБА_9 та дружина ОСОБА_7 прийняли спадщину в рівних долях. 25 червня 2008 року державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори видано дружині ОСОБА_7 свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 . ОСОБА_9 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її сина ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , не видавалося.

Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації житла Дніпровської районної Ради народних депутатів м. Києва від 22 грудня 2094 року квартира АДРЕСА_2 належала на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_9 по 1/2 частині кожному (а.с. 33-34, том 1).

Згідно довідки Автокооператива № 3 Дніпровського району м. Києва ОСОБА_6 є членом кооперативу та власником гаражного боксу № НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 , який введений в експлуатацію, сума пайового внеску за гаражний бокс сплачена 09 грудня 1994 року у розмірі 515 рублів у повному обсязі (а.с.66, том 1).

Згідно довідки Житлової ремонтно-експлуатаційної організації № 409 від 02 квітня 2007 року в квартирі АДРЕСА_2 з ОСОБА_9 проживав та був постійно зареєстрований по день смерті її син - ОСОБА_6 (а.с. 160, 161, том 1).

В пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" зазначено, що при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Статтею 128 Цивільного Кодексу Української РСР (в редакції 1963 року, який був чинним на день виникнення правовідносин), передбачений момент виникнення права власності, а саме, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до положень ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Частиною 3 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року передбачено, що право на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до частини 4 статті 3 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

За змістом зазначених норм права на час сплати членом Автокооперативу № 3 Дніпровського району м. Києва пайового внеску за гаражний бокс виникнення права власності на споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що гаражний бокс № № НОМЕР_1 по вул. Курнатовського, 32/2 в Дніпровському районі м. Києва, загальною площею - 18,0 кв.м, є власністю ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Тому після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, яка складає з Ѕ частини квартири АДРЕСА_2 та гаражного боксу № НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 (а.с. 67, 68-73, 74-98, 209, том 1).

Спадкоємцями першої черги за законом були мати ОСОБА_9 (а.с. 27, том 1), дружина ОСОБА_7 (а.с. 162, том 1) та син ОСОБА_5 (а.с. 28, том 1).

25 червня 2008 року державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори видано Бауер Ольги Дмитрівні свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 після смерті її чоловіка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_9 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її сина ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , не видавалося. Син ОСОБА_5 у встановлений законом строк не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а.с. 156-189, том 1).

Тому частка кожного із спадкоємців ОСОБА_9 та ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_6 становить по ј частині квартири АДРЕСА_2 та по ј частині гаражного боксу № НОМЕР_1 по АДРЕСА_3

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. 3 ст.1223 ЦК України).

За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно довідки Житлово ремонтно-експлуатаційної організації № 409 ОСОБА_9 ,1916 року народження, та син ОСОБА_6 , 1944 року народження, проживали та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_13 по день смерті ОСОБА_6 (а.с. 160, 161, том 1).

За встановлених обставин суд приходить висновку, що ОСОБА_9 вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу не заявила про відмову від неї.

Отже, ОСОБА_9 мала право власності в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 та на 1/4 частину гаражного боксу № НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 , загальною площею - 18,0 кв.м.

Однак ОСОБА_9 не отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті сина ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 померла.

Після смерті ОСОБА_9 відкрилась спадщина, яка складає з 3/4 частини квартири АДРЕСА_2 та ј частини гаражного боксу № НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 (а.с. 209, том 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живі на час відкриття спадщини.

Оскільки право на спадщину на 3/4 частини квартири АДРЕСА_2 та ј частини гаражного боксу № НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 мав внук ОСОБА_5 за правом представлення після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , який успадкував ту частку спадщини, яка належала б за законом його батькові, якби він був живий на час відкриття спадщини, то відповідно частка спадкоємця складала б 3/4 частини квартири АДРЕСА_2 та ј частини гаражного боксу № НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 .

Судом встановлено факт проживання ОСОБА_5 разом з бабусею ОСОБА_9 у період з 2002 року до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_7 - мати ОСОБА_5 (а.с. 218 зв, том 1).

Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина, яка складає з 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 та ј частини гаражного боксу № НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 .

Спадкоємцем першої черги за законом був син ОСОБА_5 , який помер та не встиг оформити документи на прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія) (ст.1276 ЦК України).

Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки спадкодавця.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як збоку батька, так і збоку матері (ст. 1262 ЦК України).

У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263 ЦК України).

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України).

Спадкоємці першої, другої, третьої та четвертої черги за законом відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Спадкоємцем п`ятої черги за законом шостої ступені споріднення є троюрідний брат спадкодавця - позивач по справі, який у встановлений законом строк звернувся до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно частинам 1 та 10 статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Свідоцтво про право на спадщину видається після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270 і статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку, що позивач має право на прийняття спадщини за спадковою трансмісією після смерті троюрідного брата ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Галущенко Н.М. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом.

За встановлених обставин суд приходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом: визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності в порядку спадкування за законом на ѕ частини квартири АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності в порядку спадкування за законом на ј частину квартири АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину гаражного боксу № НОМЕР_1 , площею 18 кв.м, який розташований по АДРЕСА_3 після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину гаражного боксу № НОМЕР_1 , площею 18 кв.м, який розташований по АДРЕСА_3 після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 386, 1217, 1218, 1223, 1258, 1261, 1262, 1263, 1264, 1265, 1266, 1267, 1268, 1270, 1276, 1296 ЦК України, ст.128 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), Законом України «Про нотаріат», Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року, п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", п.п. 21, 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273, 315, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Київської міської ради за участю третіх осіб Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Визнати, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є троюрідним братом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт проживання ОСОБА_5 разом з бабусею ОСОБА_9 у період з 2002 року до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності в порядку спадкування за законом на ѕ частини квартири АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності в порядку спадкування за законом на ј частину квартири АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину гаражного боксу № НОМЕР_1 , площею 18 кв.м, який розташований по АДРЕСА_3 після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину гаражного боксу № НОМЕР_1 , площею 18 кв.м, який розташований по АДРЕСА_3 після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21 травня 2021 року.

Суддя Н.Є.Арапіна