Головуючий у І інстанції Дурач О.А. Єдиний унікальний номер 220/27/21
Номер провадження 22-ц/804/1534/21
Доповідач Барков В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд в складі:

головуючого судді Баркова В.М.,

суддів Биліни Т.І.,

Мальцевої Є.Є.,

секретар Сікора М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Великоновоселківського районного суду Донецької області від 05 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 посилаючись на те, що він є власником земельних ділянок площею 4,280 га кадастровий номер :01:001:0940, та площею 0,770 га кадастровий номер :01:001:1006 розташованих на території Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області. 17 листопада 2017 року між ним та відповідачем був укладений договір оренди цих земельних ділянок пунктом 11 якого був передбачений обов`язок орендаря вносити орендну плату один раз на рік у строк до 30 грудня поточного року. Оскільки відповідач систематично не сплачував орендну плату за користування земельними ділянками, позивач просив суд розірвати зазначений договір оренди.

Рішенням Великоновоселківського районного суду Донецької області від 05 квітня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Розірвано договір оренди земельної ділянки площею 4,280 га кадастровий номер :01:001:0940 та площею 0,770 га кадастровий номер :01:001:1006, які розташовані на території Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, укладений 17 листопада 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 908 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність рішення вимогам законності та обґрунтованості просив його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні його позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що враховуючи його необізнаність щодо фактичної адреси проживання позивача, орендна плата, що належала до виплати позивачеві, увесь час зберігалась на рахунку ОСОБА_1 . Крім того, відповідачем ще до подачі позову до суду було перераховано позивачу суму орендної плати на банківський рахунок, а отже, на момент звернення ОСОБА_2 із позовом фактично вимоги договору виконані, заборгованість по орендній платі відсутня.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Король Т. В. зазначає, що викладені в апеляційній скарзі обставини не відповідають дійсності, оскільки вони нічім не підтверджені. Крім того, доводи апеляційної скарги спростовуються особистими поясненнями відповідача в суді першої інстанції та поясненнями свідка.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені судовими повістками, а представник позивача адвокат Король Т. В. просила розглянути скаргу за її відсутності (т. 1 а.с. 119-120, 121), тому суд відповідно до положень ст. 372 ЦПК України розглянув справу без їх участі без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та інші.

У відповідності з вимогами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено систематичність несплати орендної плати відповідачем за договором оренди землі від 17 листопада 2017 року за 2018 та 2019 роки. Крім того, відповідачем не було надано достатніх, належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача.

З такими висновками суду першої інстанції не можна не погодитися.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельних ділянок кадастровий номер -001-0940 площею 4,280 га та -001-1006 площею 0,770 га, розташованих на території Андріївської сільської ради; цільове призначення земельних ділянок - для ведення особистого селянського господарства (а.с. 28).

17 листопада 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі за умовами якого позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування належну позивачу земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 5,05 га, яка складається із земельних ділянок з кадастровим номером -001-0940 площею 4,280 га та кадастровим номером -001-1006 площею 0,770 га. Договір укладено строком на 49 років.

Відповідно до п. 9 договору оренди орендна плата встановлена у розмірі не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, у грошовому еквіваленті складає 4 963 грн. 65 коп. Орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі, натуральній або відробітковій формі та має бути внесена до 30 грудня поточного року (пункт 11 договору оренди).

17 листопада 2017 року договір оренди був зареєстрований державним реєстратором Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області Ніколабай І. М., номер запису 23480564 (а.с. 21).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент укладання договору, передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтею 13 вказаної редакції Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно з положеннями статей 21, 22 зазначеної редакції Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз вищевказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18).

Звертаючись до суду з указаним позовом, ОСОБА_2 зазначав, що орендну плату за договором землі ділянки від 17 листопада 2017 року за 2018-2019 роки він не отримував.

Доводи апеляційної скарги щодо неможливості сплати орендної плати в зв`язку з тим, що позивач у договорі оренди зазначив невірну адресу, спростовуються показаннями свідка ОСОБА_3 , яка підтвердила, що відповідач для підписання спірного договору приїжджав до позивача, який мешкав за іншою адресою та яку після цього не змінював.

Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Будь-яких належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень проти вимог позивача, відповідачем не надано.

Крім того, умовами оспорюваного договору оренду передбачений обов`язок відповідача вносити щороку орендну плату. Порядок внесення орендної плати чи визначення поняття «внесення», договором не передбачені.

Частиною першою статті 537 ЦК України визначено, що боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання чи ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку.

Доказів своєчасного виконання своїх обов`язків по сплаті орендної плати в передбаченому договором або законом порядку відповідачем також не надано, а відтак є безпідставними доводи скарги про те, що орендна плата була сплачена позивачеві повністю у кінці 2020 року.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, судове рішення ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а тому його необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 374, 367, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Великоновоселківського районного суду Донецької області від 05 квітня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 07 червня 2021 року.

Судді В. М. Барков

Т. І. Биліна

Є. Є. Мальцева