Справа № 182/3252/20
Провадження № 2/0182/960/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2021 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Рибакової В.В.

при секретарі Шалівській А.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_3 , розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Нікополя в режимі відеоконфереціїї цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Гульбандян Людмили Володимирівни, третя особа ОСОБА_3 , про визнання незаконною та скасування постанови нотаріуса, зобов`язання видати свідоцтва про право на спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Гульбандян Людмили Володимирівни, третя особа ОСОБА_3 , про визнання незаконною та скасування постанови нотаріуса, зобов`язання видати свідоцтва про право на спадщину (а.с.1-4 том 1). В обґрунтування позовних вимог посилається на наступні обставини.

ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (спадкодавець), був складений заповіт, що посвідчений секретарем виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради 29.04.2010 року за реєстровим № 320, відповідно до якого житловий будинок з відповідною частиною будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , він заповідав ОСОБА_1 . Приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Гульбандян Л.В. 02.03.2020 року видала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, спадкова справа № 15/2018/, реєстровий № 366, згідно якого він-позивач є спадкоємцем житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер :08:002:0015, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , на якій був побудований та знаходиться отриманий позивачем у спадок будинок з надвірними будівлями та земельна ділянка площею 0,2489 га, кадастровий номер :08:002:0002, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 . Приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області - Гульбандян Л.В. 02.03.2020 року винесена Постанова про відмову у вчинення нотаріальної дії, згідно якої йому-позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме - відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :08:002:0015, та на земельну ділянку площею 0,2489 га, кадастровий номер :08:002:0002, оскільки вчинення такої дії суперечить п. 9 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії. Вважає, що враховуючи приписи ст.ст.377,1225 ЦК України, ч.1 ст.120 ЗК України та те, що він успадкував житловий будинок з відповідною частиною будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , до нього переходить право власності і на зазначені земельні ділянки. Тому, на його думку, постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного просить суд визнати незаконною та скасувати постанову приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Гульбандян Л.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.03.2020 року та зобов`язати приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Гульбандян Л.В. видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :08:002:0015, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 0,2489 га, кадастровий номер :08:002:0002, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді від 26.06.2020 року (а.с.68-69 том1) позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Гульбандян Людмили Володимирівни, третя особа ОСОБА_3 , про визнання незаконною та скасування постанови нотаріуса, зобов`язання видати свідоцтва про право на спадщину прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження; відкрито провадження по справі; почато підготовче провадження; призначено проведення підготовчого засідання.

Ухвалою судді від 26.06.2020 року (а.с.70-71 том1) витребувано у приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Гульбандян Л.В. копію спадкової справи, інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) щодо ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до смерті мешкав за адресою: АДРЕСА_1 .

15.07.2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з додатками (а.с.198-200 том 1), згідно якого просить відмовити у позовних вимогах, посилаючись на наступні обставини. Після смерті ОСОБА_4 нотаріусом було заведено спадкову справу №15/2018. Спадкодавець залишив заповіт на ім`я ОСОБА_1 на житловий будинок з відповідною частиною будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДП №058363, виданого 21.02.2005 року, земельну ділянку згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДП №058478, виданого 21.02.2005 року. У встановлений строк спадщину прийняли ОСОБА_1 (спадкоємець за заповітом) та дружина спадкодавця ОСОБА_3 (спадкоємець за законом першої черги). На зазначені в заповіті житловий будинок та земельні ділянки нотаріусом видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Спірні земельні ділянки, на які позивач просить видати свідоцтво про право на спадщину, в заповіті спадкодавця ОСОБА_4 не зазначені. ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірні земельні ділянки у зв`язку з відсутністю оригіналів Державних актів на право власності на спірні земельні ділянки, які не є втраченими. Відповідно до ст.1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. ОСОБА_1 не є спадкоємцем за законом. Видати ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину на спірні земельні ділянки згідно діючого законодавства України неможливо.

Ухвалою суду від 11.09.2020 року (а.с.218-219 том1) відмовлено представнику позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 у проведенні судового засідання 22.09.2020 року о 15.30 год. у режимі відеоконференції у зв`язку з відсутністю технічної можливості її проведення; роз`яснено представнику позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 її право з`явитися безпосередньо до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у судове засідання, призначене на 22.09.2020 року о 15.30 год., або подати заяву про розгляд справи без її участі.

Ухвалою суду від 15.09.2020 року (а.с.227-228 том1) заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про розгляд справи в режимі відеоконференції задоволено; судове засідання по справі ухвалено провести в режимі відеоконференції, проведення якої доручити Дарницькому районному суду міста Києва.

Ухвалами суду від 24.09.2020 року (а.с.243-244 том1), від 13.01.2021 року (а.с.16 том2) заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про розгляд справи в режимі відеоконференції задоволено; судове засідання по справі ухвалено провести в режимі відеоконференції, проведення якої доручити Подільському районному суду міста Києва.

27.10.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.1-4 том2), згідно якої позивач на задоволенні позову наполягає. Послався на позицію Верховного суду у постанові від 31.10.2019 року по справі 3235/6657/16-ц. Вказав, що власник визначаючи юридичну долю збудованих будівель та споруд, одночасно визначає і долю земельної ділянки, на якій вони розташовані.

Ухвалою суду від 03.02.2021 року (а.с.25-26 том2) закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Гульбандян Людмили Володимирівни, третя особа ОСОБА_3 , про визнання незаконною та скасування постанови нотаріуса, зобов`язання видати свідоцтва про право на спадщину та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

Ухвалами суду від 03.02.2021 року (а.с.29 том2), від 08.04.2021 року (а.с.41 том2) судове засідання по справі ухвалено провести в режимі відеоконференції, проведення якої доручити Подільському районному суду міста Києва.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 у судовому засіданні на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити, обставини викладені у позові підтримала. Вказала, що земельна ділянка, на якій розташована нерухомість слідує за будинком на земельній ділянці, що відповідає позиції Верховного суду у справі 235/6657/16 висловленої у 2019 році. Зазначила, що спадкодавець вважав, що заповітом все заповідає позивачу, думаючи, що спірні земельні ділянки також будуть оформлені за позивачем.

Відповідач надала суду клопотання про розгляд справи без її участі (а.с.206 том 1).

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, вважає, що спірні ділянки вона має успадкувати за законом. Зазначила, що до спірних земельних ділянок прохід не потрібен, за адресою АДРЕСА_1 мешкає її дочка, тому доступ до спірних земельних ділянок є. Послалась на те, що спірні земельні ділянки у заповіті її чоловіком не зазначені. Оригінали правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки знаходяться у позивача.

Вислухавши представника позивача, третю особу ОСОБА_3 , вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.

Згідно зі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК (в редакції закону 2004 року), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

За вимогами ст.ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Зазначені норми процесуального права узгоджуються і з положеннями статті 20 ЦК України, згідно якої право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.ч.1,2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

У судовому засіданні встановлено наступне.

Згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого Відділом Держкомзему у Нікопольському районі Дніпропетровської області 19.10.2009 року, ОСОБА_4 на підставі Рішення сесії Дмитрівської сільської ради від 11.12.2008 №176 є власником земельної ділянки площею 0,2500 га, розташованої по АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд, кадастровий номер :08:002:0015 (а.с.65 том1-копія державного акта).

Згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого Відділом Держкомзему у Нікопольському районі Дніпропетровської області 19.10.2009 року, ОСОБА_4 на підставі Рішення сесії Дмитрівської сільської ради від 11.12.2008 №176 є власником земельної ділянки площею 0,2489 га, розташованої по АДРЕСА_1 , цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :08:002:0002 (а.с.66 том1 копія державного акта).

Згідно заповіту від 29.04.2010 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області Касьяновою С.М., зареєстровано в реєстрі за № 320 (а.с.10 том1 копія заповіту) ОСОБА_4 на випадок своєї смерті дав таке розпорядження: житловий будинок з відповідною частиною будівель та споруд, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , земельну ділянку згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДП №058363, виданого 21.02.2005 року, земельну ділянку згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДП №058478, виданого 21.02.2005 року, заповів ОСОБА_1 . Вказане також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 60853355 від 08.07.2020 року (а.с.79 том1).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (а.с.85 том1).

З відповіді приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Гульбандян Л.В. № 366/02-14 СС15/2018 від 08.07.2020 року вбачається, що після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , було заведено спадкову справу №15/2018 (а.с.76 том1), що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 60853343 від 08.07.2020 року (а.с.77-78 том1), Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 50745545 від 31.01.2018 року (а.с.89 том1).

З копії спадкової справи (а.с.80-195 том 1) вбачається, що 31.01.2018 року до нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 згідно його заповіту (а.с.81 том1). 15.06.2018 року до нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_3 про прийняття спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_4 . Вказала, що їй відомо, що її чоловік залишив заповіт на житловий будинок з відповідною частиною будівель та споруд та земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, крім неї інших спадкоємців за законом немає (а.с.91 том1). 21.01.2019 року до нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_3 , в якій вона вказала, у зв`язку з тим, що оригінали документів на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :08:002:0015, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,2489 га, кадастровий номер :08:002:0002, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я спадкодавця ОСОБА_4 знаходяться у спадкоємця за заповітом, який не надає їх їй для оформлення спадкових прав, просить надати їй постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вищевказані земельні ділянки, у зв`язку з відсутністю документу на право власності, а саме державних актів на право власності на земельні ділянки на ім`я спадкодавця ОСОБА_4 (а.с.97 том1). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.01.2019 року ОСОБА_3 відмовлено у вчинені нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :08:002:0015, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,2489 га, кадастровий номер :08:002:0002, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.103 том1). 02.03.2020 року до нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_1 про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом на: житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 2,5529 га, кадастровий номер :03:002:0170, цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області; земельну ділянку площею 2,5816 га, кадастровий номер :03:002:0172, цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області; земельну ділянку площею 1,9193 га, кадастровий номер :03:002:0173, цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області; земельну ділянку площею 1,9299 га, кадастровий номер :03:002:0398, цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області, що є особистою власністю спадкодавця, спадкоємців на обов`язкову частку немає (а.с.117 том1). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.03.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Гульбандян Л.В., ОСОБА_1 видано свідоцтво на спадщину, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано в реєстрі за №366 (а.с.11,181 том1). Вказане підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №59654414 від 02.03.2020 (а.с.12-13,183 том1), Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 202534391 від 02.03.2020( а.с.14-15 том1). Як вбачається зі свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 02.03.2020 року, посвідчених приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Гульбандян Л.В., ОСОБА_1 видані свідоцтва на спадщину, яка складається з земельної ділянки площею 2,5529 га, кадастровий номер :03:002:0170, цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області; земельну ділянку площею 2,5816 га, кадастровий номер :03:002:0172, цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області; земельну ділянку площею 1,9193 га, кадастровий номер :03:002:0173, цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області; земельну ділянку площею 1,9299 га, кадастровий номер :03:002:0398, цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області (а.с.184,186,188,190 том1). Вказане також підтверджується Витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 02.03.2020 року (а.с.185,187,189,191 том1). 02.03.2020 року до нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_1 (а.с.192 том1), в якій зазначено, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 заповів йому житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , просить видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на: земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :08:002:0015, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,2489 га, кадастровий номер :08:002:0002, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.03.2020 року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :08:002:0015, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,2489 га, кадастровий номер :08:002:0002, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.21-23, 194-195 том1). У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_1 також просить видати на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :08:002:0015, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,2489 га, кадастровий номер :08:002:0002, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які не зазначені в заповіті. Державні акти на право власності на вищевказані земельні ділянки на ім`я ОСОБА_4 були видані Відділом Держкомзему у Нікопольському районі Дніпропетровської області 19.10.2009 року на підставі Рішення сесії Дмитрівської сільської ради від 11.12.2008 №176. Заповіт ОСОБА_4 був посвідчений Касьяновою С.М., секретарем виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області 29.04.2010 року та зареєстрований в реєстрі за № 320. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Відповідно до ст.1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. Дана норма визначає юридичну долю спадщини, стосовно якої не міститься розпоряджень у заповіті. Така спадщина відкривається на користь спадкоємців за законом. Спадкоємець за законом дружина спадкодавця, ОСОБА_3 , спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4 , прийняла та зверталась з заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :08:002:0015, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,2489 га, кадастровий номер :08:002:0002, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , але їй було відмовлено в вчиненні нотаріальної дії та надано постанову про відмову у зв`язку з відсутністю оригіналів Державних актів на право власності на вищевказані земельні ділянки, які не є втраченими. Виходячи з вищевказаного вчинити нотаріальну дію, а саме видати на ім`я ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :08:002:0015, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,2489 га, кадастровий номер :08:002:0002, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , неможливо у зв`язку з тим, що це майно не зазначене в заповіті спадкодавця ОСОБА_4 та вчинення такої дії суперечить п.9 ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат» та є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії.

В матеріалах справи наявні звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) від 16.04.2020 року та звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,2489 га для ведення особистого селянського господарства від 05.05.2020 року (а.с.24-58 том1).

Згідно ст.49 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо:

1) вчинення такої дії суперечить законодавству України;

2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії;

3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії;

4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства;

5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень;

6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності;

7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення;

8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням;

8-1) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці;

9) в інших випадках, передбачених законом.

Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону.

Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

У постанові Верховного суду від 01.03.2021 року по справі №473/1878/19 зазначено, що аналіз вищезазначених норм права свідчить, що нотаріус зобов`язаний мотивувати свої дії, направлені на відмову у вчиненні нотаріальної дії. При цьому, нотаріусу заборонено лише безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Згідно положень ст.50 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Гульбандян Л.В. в оскаржуваній постанові наведено мотиви відмови у вчиненні нотаріальної дії. Тому суд приходить до висновку, що відповідач свої дії, направлені на відмову у вчиненні нотаріальної дії мотивував, оскаржувана постанова є обґрунтованою. Факт безпідставності відмови судом не встановлений. Обставини викладені в позові в обґрунтування вимоги позову щодо визнання незаконною та скасування постанови приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії свідчать про незгоду позивача з мотивами відмови у вчинені нотаріальної дії. Суд підстав для визнання постанови незаконною та її скасування не вбачає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено вимоги позову в цій частині, а тому у задоволенні вимог щодо визнання незаконною та скасування постанови приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Гульбандян Л.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.03.2020 року, слід відмовити за недоведеністю.

У постанові Верховного суду від 01.03.2021 року по справі №473/1878/19 зазначено наступне.

Тлумачення статті 50 Закону України «Про нотаріат» свідчить, що слід розмежовувати оскарження: 1) нотаріальної дії, 2) відмови у вчиненні нотаріальної дії; 3) нотаріального акта.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 березня 2018 року у справі № 754/16825/15-ц (провадження № 61-3156св18) викладено висновок, що суд не може зобов`язати нотаріальну контору видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до Закону України «Про нотаріат».

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 161/9939/17 (провадження № 61-40053св18) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що суд не може підміняти орган, до повноважень якого належить прийняття рішення, яке є предметом оскарження, приймати замість нього своє рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта.

Тобто суд не може зобов`язувати нотаріуса вчиняти дії щодо вирішення питань, які безпосередньо належать до його компетенції.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 послалась на позицію Верховного суду у постанові від 31.10.2019 року у справі 235/6657/16-ц. Проте у вказаному рішенні Верховного суду обставини виникли з інших правовідносин, а саме правовідносини виникли щодо спору, що виник з визнання права власності на спадкове майно. У даному випадку, у справі, що розглядається судом, позивач оскаржує відмову у вчиненні нотаріальної дії та просить зобов`язати нотаріуса видати свідоцтва про праву на спадщину.

Враховуючи викладене, те, що суд не може зобов`язувати нотаріуса вчиняти дії щодо вирішення питань, які безпосередньо належать до його компетенції, суд вважає за необхідне у вимогах щодо зобов`язання нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :08:002:0015, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,2489 га, кадастровий номер :08:002:0002, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Так як позивачу відмовлено повністю у задоволенні позовних вимог, то у відповідності до ст.141 ЦПК України, не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір.

Керуючись ст.ст. 12,13,76,81,89,141,259,263,264,268, п.п.15.5п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, ст..ст.49,50 Закону України «Про нотаріат», -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до Приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області - Гульбандян Людмили Володимирівни (місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 ), третя особа - ОСОБА_3 (адреса місця проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) про визнання незаконною та скасування постанови нотаріуса, зобов`язання видати свідоцтва про право на спадщину - відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В. В. Рибакова