ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/819/1085/21 Доповідач Орловська Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Орловської Н.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Майданіка В.В.

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк», від імені якого діє адвокат Піхотенко Анна Сергіївна, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 25 березня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

04 листопада 2020 р. представник Акціонерного товариства «Універсал Банк» (АТ «Універсал Банк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 05.09.2019 року у розмірі 40 521,52 грн. станом на 17.07.2020 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, у жовтні 2017 року ПАТ «Універсал Банк» запустило новий проект mоnobank, в межах якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після перевірки кредитної історії на платіжних картках mоnobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту mоnobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом.

Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Умови і правила обслуговування рахунків фізичної особи в АТ«Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

05 вересня 2019 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 05.09.2019 року.

Своїм підписом у анкеті-заяві відповідач підтвердив, що підписана ним анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Крім того, в Анкеті позичальник підтверджує, що усе листування щодо цього Договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору.

Таким чином, 05.09.2019 року між АТ «Універсал Банк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 100 000 грн, з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (38,4% річних), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,4% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (76,8% річних).

Взятий на себе обов`язок позивач виконав належним чином, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

У відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п. 4.16 п. 4 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 30.06.2020 року направив відповідачеві повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, в зв`язку з чим та відповідно до п. 4.18, 4.19 кредит став у формі «на вимогу».

Загальний залишок заборгованості ОСОБА_1 , яка утворилась станом на 17.07.2020 року, становить 40521,52 грн (тіло кредиту).

Посилаючись на викладені обставини, АТ «Універсал Банк» просило позов задовольнити та стягнути з відповідача на його користь зазначену заборгованість, а також судові витрати.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 25 березня 2021 р. позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду вмотивовано тим, що з перевіреної судом виписки про рух коштів ОСОБА_1 вбачається, що позичальником використано кредитних коштів на загальну суму 127 701,39 грн., з яких повернуто 228 706,09 грн. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в повному обсязі повернуто в добровільному порядку АТ «Універсал Банк», тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі АТ «Універсал Банк», від імені якого діє адвокат Піхотенко А.С., посилаючись на необґрунтованість судового рішення, неповне з`ясування обставин, що мають значення для вирішення спору, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просить рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 25.03.2021 р. скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість у розмірі 40 521,52 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що згідно наданої позивачем виписки по рахунку відповідача, позичальник ОСОБА_1 використав кредитні кошти у розмірі 129 315,39 грн., а повернув 105 522,36 грн., різниця складає 23 793,03 грн. Так, з виписки вбачається, що сума простроченої заборгованості станом на 17.04.2020 р. становила 1 111,48 грн. Сума боргу у розмірі 22 681,55 грн. перенеслась з закритого рахунку, що разом становить 23 793,03 грн. 08 травня 2020 року суму коштів в розмірі954,54 грн, 01 червня 2020 р. 38 455,50 грн., а 01 грудня 2020 р. 1620,86 грн. було винесено на прострочену заборгованість, проте 30.11.2020 р. відбулось погашення заборгованості в розмірі 1620,86 грн. Таким чином, загальна сума, що була винесена до простроченої заборгованості становить 40 521,52 грн, що відображено в заявлених банком позовних вимогах та підтверджується наданим розрахунком та випискою по рахунку.

Апелянт вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо вказаних сум, а саме що позичальником використано кредитних коштів на загальну суму 127 701,39 грн, з яких повернуто 228 706,09 грн. За позицією скаржника, судом не було належним чином досліджено надані позивачем докази, у зв`язку з чим ухвалено помилкове рішення про відмову у задоволенні позову АТ «Універсал Банк».

20 травня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Фінкевич В.Г., вимоги апелянта не визнає, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 25.03.2021 р. без змін.

Вказану позицію відповідач обґрунтовує тим, що позивачем не надано жодного первинного документа, яким би підтверджувалось фактичне (реальне) отримання ОСОБА_1 кредитних коштів та кредитної картки. Надана позивачем до суду першої інстанції виписка по рахунку не містить підпису відповідальної особи та печатки банку, а тому не може бути визнана належним доказом. Крім того, у вказаній виписці зазначено назву банку «Монобанк», у той час як позивачем є АТ «Універсалбанк». До суду апеляційної інстанції позивач надає вже три виписки по різних рахунках, лише одна з яких була надана до суду першої інстанції. Оскільки вказані докази були подані з порушенням встановленого законом строку, тому не можуть бути прийняті до увагою. Крім того, зазначені документи не відповідають вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому не можуть слугувати доказами.

Заслухавши доповідача, учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегією суддів встановлено наступне.

05 вересня 2019 року ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, у якій відповідач просив відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні на його ім`я. Проставленням власноруч свого підпису під цією анкетою заявою ОСОБА_1 підтвердив, що ця заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення. (а.с.9)

На виконання умов вказаного договору АТ «Універсал Банк» відкрито рахунок на ім`я ОСОБА_1 та встановлено кредитний ліміт у гривні в сумі 100 000 грн.

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість за кредитним договором від 05 вересня 2019 року станом на 17 липня 2020 року становить 40521,52 гривень - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Судом встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір 05.09.2019 року, шляхом підписання анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» відкрило ОСОБА_1 поточний рахунок у гривні № НОМЕР_1 та надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до банківської виписки по рахунку № НОМЕР_1 , що згідно Переліком типових документів, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12.04.2012р. № 578/5 має статус первинного документу і наданий позивачем як письмовий доказ на підтвердження заявлених позовних вимог щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню із позичальника вбачається, що позичальник ОСОБА_1 використовував кредитні кошти у межах ліміту та погашав наявну у нього заборгованість. (а.с.91-95)

Зокрема, з вказаної виписки вбачається, що у період з 05.09.2019 р. (дата відкриття рахунку) по 17.07.2020 р. (дата формування заборгованості) позичальником ОСОБА_1 були використані кредитні кошти у наступних розмірах: 06.09.2019 р. 10 599,97 грн.; 09.09.2019 р. 528,53 грн., 10 010,00 грн., 15 353,50 грн.; 10.09.2019 р. 210,00 грн.; 11.09.2019 р. 54 560,47 грн.; 12.09.2019 р. 2912,00 грн.; 19.09.2019 р. 1000,00 грн., 23.09.2019 р. 50,51 грн.; 09.10.2019 р. 1614,00 грн.; 11.10.2019 р. 4129,33 грн.; 11.11.2019 р. 480,16 грн., 3 866,89 грн.; 11.12.2019 р. 4129,33 грн.; 09.01.2020 р. 557,00 грн.; 11.01.2020 р. 4129,33 грн.; 03.02.2020 р. 326,07 грн.; 10.02.2020 р. 557,00 грн.; 11.02.2020 р. 4129,33 грн.; 02.03.2020р. 783,32 грн.; 10.03.2020 р. 557,00 грн.; 11.03.2020 р. 4129,33 грн.; 01.04.2020 р. 572,99 грн.; 13.04.2020р. 4129,33 грн. Всього використано кредитних коштів на суму 129 315,39 грн.

Крім того, у наданій виписці також відображена інформація щодо погашення ОСОБА_1 заборгованості за наданими кредитними коштами, а саме: 06.09.2019 р. 6138,52 грн.; 09.09.2019 р. 15364,46 грн.; 10.09.2019 р. 200,00 грн.; 11.09.2019 р. 55599,52 грн.; 12.09.2019 р. 1872,48 грн.; 19.09.2019 р. 1000,00 грн.; 23.09.2019 р. 50,00 грн.; 07.10.2019 р. 750,00 грн., 864,00 грн.; 24.10.2019 р. 19 129,33 грн.; 11.11.2019 р. 480,16 грн., 3866,89 грн.; 13.01.2020 р. 0,53 грн., 206,47 грн. Всього повернуто кредитних коштів в сумі 105 522,36 грн.

Таким чином, залишок за тілом кредиту станом, який станом на 17.07.2020 року не повернутий відповідачем, становить 23 793,03 грн., що також визнається позивачем у змісті апеляційної скарги.

Посилання представника відповідача на неналежність вказаної виписки по рахунку, як доказу користування ОСОБА_1 кредитними коштами, з підстав відсутності на ній підпису уповноваженої особи та печатки банку, колегія суддів відхиляє, оскільки як вбачається з матеріалів справи, виписка по банківському рахунку відповідача була надана до суду першої інстанції у пакеті документів разом з відповіддю на відзив, який прошнуровано, засвідчено підписом операційного директора АТ «Універсал Банк» та скріплено печаткою. (а.с.95)

Разом з тим, як вбачається з прохальної частини позову та наданого позивачем розрахунку, сума заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 станом на 17.07.2020 р., становить 40 521,52 грн.

За позицією позивача, вказана сума заборгованості сформована внаслідок винесення на прострочену заборгованість наступних сум: 02.03.2020 р. 430,43 грн.; 01.04.2020 р. 681,05 грн.; 08.05.2020 р. 954,54 грн.; 01.06.2020 р. 38455,50 грн. (а.с.137)

Проте, колегія суддів вважає необґрунтованою вказану позицію АТ «Універсал Банк», оскільки, як було зазначено вище, згідно банківської виписки по рахунку відповідача за період з 05.09.2019 р. по 17.07.2020 р. сума фактично використаних та неповернутих кредитних коштів становить 23 793,03 грн., а не 40 521,52 грн., як це зазначає позивач.

При цьому суд зауважує, що зміна статусу заборгованості з поточної на прострочену, або як це зазначає банк «винесення на прострочену заборгованість», не впливає на розмір такої заборгованості, оскільки не змінює розмір фактично використаних позичальником кредитних коштів.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Акціонерному товариству «УНІВЕРСАЛ БАНК» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в сумі 23 793,03 грн. При цьому, підстави для додаткового стягнення з відповідача коштів в сумі 16 728,49 грн. (40 521,52 грн. - 23 793,03 грн.) відсутні.

Суд першої інстанції наведені фактичні обставини не врахував, а тому дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в частині фактично використаних, проте не повернутих у добровільному порядку кредитних коштів.

Визначаючись з розміром суми заборгованості за тілом кредиту, яка підлягає стягненню з відповідача, апеляційний суд враховує наступне.

Як вбачається з наданих позивачем до суду першої інстанції розрахунку заборгованості та банківської виписки по рахунку (а.с.10, 91-95), позивачем АТ «Універсал Банк» нараховувалися відповідачеві відсотки за користування кредитом та штрафи, для погашення яких здійснювалося кредитування у розмірі сум таких відсотків (штрафів) та їх автоматичне погашення, зокрема: 03.02.2020 р. 326,07 грн.; 02.03.2020 р. 733,32 грн., 50,00 грн.; 01.04.2020 р. 572,99 грн.; 04.05.2020 р. 705,80 грн. Всього у розмірі 2388,18 грн.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1,2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

В анкеті-заяві позичальника від 05.09.2019 процентна ставка за кредитом не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Обґрунтовуючи право на нарахування процентів за користування кредитом та неустойки, банк, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 05.09.2019, посилався на Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «УНІВЕРСАЛ БАНК» (розміщені на офіційному сайті: https://www.monobank.ua/terms) та Тарифи.

Умови обслуговування рахунків фізичної особи та Тарифами визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору, позовну давність щодо вимог банку та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «УНІВЕРСАЛ БАНК» та Тарифи розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету до договору про надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Також у цій справі неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «УНІВЕРСАЛ БАНК», що розміщені на офіційному сайті позивача (https://www.monobank.ua/terms) неодноразово змінювалися самим Акціонерним товариством «УНІВЕРСАЛ БАНК», тобто кредитор міг додати до позовної заяви Тарифи та Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «УНІВЕРСАЛ БАНК» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «УНІВЕРСАЛ БАНК», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «УНІВЕРСАЛ БАНК» та Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст.81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) принципу справедливості розгляду справи судом.

Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «УНІВЕРСАЛ БАНК», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної з сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору (такий висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17).

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, комісії, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що за умови відсутності узгодження між сторонами ціни договору у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, комісії, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів), нарахування ОСОБА_1 відсотків та штрафів за порушення строків платежів по кредитному договору здійснено позивачем протиправно, а тому визначена судом сума неповернутої позичальником частини кредитних коштів у розмірі 23 793,03 грн. підлягає зменшенню на 2388,18 грн.

Таким чином, сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» становить 21 404,85 грн. (23 793,03 грн. - 2388,18 грн.).

Суд першої інстанції наведені фактичні обставини не врахував, а тому дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 21 404,85 грн.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Отже, оскаржуване судове рішення необхідно скасувати з підстав, передбачених статтею 376 ЦПК України, та ухвалити нове рішення, яким позов АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь банку заборгованість за тілом кредиту у розмірі 21 404,85 грн. В іншій частині позовних вимог АТ «Універсал Банк» слід відмовити.

Відповідно до ст. 382 ЦПК України у випадку скасування або зміни судового рішення постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. (ч. 13 ст. 141 ЦПК України)

На підставі викладеного, з урахуванням пропорційності задоволених позовних вимог (53%), сплачені АТ «Універсал Банк» в судах першої та апеляційної інстанцій суми судового збору підлягають частковому стягненню з відповідача, а саме 53% від 2102,00 грн., що становить 1114,06 грн., та 53% від 3153,00 грн., що становить 1671,09 грн., разом 2785,15 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 374, 376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк», від імені якого діє адвокат Піхотенко Анна Сергіївна, задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 25 березня 2021 року скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ) заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 05.09.2019 р. станом на 17.07.2019 р. у розмірі 21 404,85 грн. (двадцять одна тисяча чотириста чотири грн. 85 коп.)

Іншу частину позовних вимог залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ) витрати по сплаті судового збору в сумі 2785,15 грн. (дві тисячі сімсот вісімдесят п`ять грн. 15 коп.)

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови лише у випадках, встановлених п.2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий ________________ Н.В.Орловська

Судді: ________________ О.В. Кутурланова

________________ В.В.Майданік