УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року місто Чернігів

Справа №748/350/21

Провадження №2/751/803/21

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

секретаря судового засідання Чвірова О. О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

представник позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку в спільному майні та визнання права власності на частину нерухомого майна, -

Встановив:

Згідно ухвали Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 лютого 2021 року до суду надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про припинення права власності ОСОБА_2 на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , площею 40,5 кв.м. та земельні ділянки площею 0,03 га (кадастровий номер :01:032:5054) та 0,0134 га (кадастровий номер :01:032:5055), що належать останній на підставі свідоцтва про право на спадщину 3-2642 від 02 жовтня 2006 року, з виплатою їй грошової компенсації вартості її частки в сумі 218 813 грн, внесеної на депозитний рахунок суду та у зв`язку з припиненням права власності ОСОБА_2 на частку у спільному майні; про визнання права власності на 1/3 частку вищевказаного будинку та земельних ділянок.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй належить 2/3 частини земельної ділянки та розташований на ній житловий будинок АДРЕСА_1 . Відповідачу належить 1/3 вищевказаної земельної ділянки та будинку. Будинок складається із двох квартири. Квартира відповідача знаходиться у незадовільному стані та подальше спільне володіння та користування будинком є неможливим. Вважає, що припинення права власності відповідача на належну йому частку вищевказаного будинку не завдасть істотної шкоди йому та інтересам його сім`ї.

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 15 квітня 2021 року відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

До розгляду справи від відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з тим, що відсутній предмет спору.

У судовому засіданні позивач та її представник просили відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши думку позивача та представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд щодо заявленого клопотання відповідача дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Але відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Верховний Суд роз`яснив, що логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Верховний Суд зауважив, що якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Зазначені висновки викладені в Постанові Верховного Суду від 13 травня 2020 у справі № 686/20582/19-ц.

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод(частина 1 статті 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя.

У даній справі відповідач не визнає позовні вимоги, оскільки на даний час не є власником спірного нерухомого майна, а позивач від своїх вимог не відмовлялася.

Оскільки спір між сторонами не врегульовано та є невизначеність у правах і обов`язках сторін, суд не вбачає підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України для закриття провадження у справі, а тому відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 255-256, 258, 260, 353 ЦПК України -

Ухвалив:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 28 травня 2021 року.

Суддя Н. В. Маслюк