Справа № 643/4516/21
Провадження № 2/643/3234/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2021 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Власенка М. В.,

за участю секретаря судового засідання Насирової М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 16 березня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання на 14 квітня 2021 року о 09:30 годині.

Позивачеві направлено судову повістку про виклик до суду на 14 квітня 2021 року о 09:30 год. та копію ухвали про відкриття провадження у справі, відповідачу судову повістку про виклик до суду на 14 квітня 2021 року о 09:30 год. та копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами.

25 березня 2021 року позивач ОСОБА_1 отримала повістку про виклик до суду на 14 квітня 2021 року та копію ухвали про відкриття провадження у справі, що підтверджується повернутим на адресу суду рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, який містить особистий підпис позивача.

Заяв або клопотань від позивача щодо розгляду справи до суду не надходило, відповідач також не подавав заяв по суті справи.

14 квітня 2021 року судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою усіх сторін по справі на 19 травня 2021 року о 10:30 годині.

У судове засідання, призначене на 19 травня 2021 року сторони не з`явилися, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, на підставі ст. 128 ЦПК України повідомлялася належним чином про день, час та місце розгляду справи, судова повістка позивачем не отримана, конверт повернувся до суду неврученим з зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

19 травня 2021 року судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою усіх сторін по справі на 29 червня 2021 року о 10:30 годині.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.

Позивачеві ОСОБА_1 у відповідності до ст. 128 ЦПК України направлена повістка про виклик до суду на 29 червня 2021 року, відомостей про отримання/неотримання останньою цієї повістки матеріали справи не містять. Згідно з актом Московського районного суду м. Харкова замовна поштова кореспонденція не відправляється у зв`язку з відсутністю марок необхідного номіналу.

Проте, судом опубліковано оголошення про виклик до суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на веб-порталі судової влади України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке.

Згідно з ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

У матеріалах справи відсутня заява ОСОБА_1 про розгляд справи за її відсутності або заяви/клопотання про відкладення судового розгляду.

Відповідно до п. 10, 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України одними із основних засад (принципів) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч. 2 ст. 121 ЦПК України строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Слід звернути увагу, що ЄСПЛ у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків.

Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

ЄСПЛ дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач. Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Відповідно до вимог діючого законодавства суд зобов`язаний залишити заяву без розгляду у випадку, коли належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

На адресу позивача направлялись судові повістки про виклик у судові засідання, одна з яких ОСОБА_1 отримана, інший конверт повернувся до суду без вручення.

У позовній заяві позивачем зазначено адресу мешкання: АДРЕСА_1 . Номер телефону у позові відсутній, зазначено, що засобом зв`язку є пошта.

З довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 16 березня 2021 року слідує, що ОСОБА_1 зареєстрована за місцем мешкання, зазначеним у позові.

Інформація про зміну адресу місця проживання позивача до суду не надходила.

Суд враховує, що ОСОБА_1 отримувала кореспонденцію від суду за вказаною адресою, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Отже, позивач втретє поспіль не з`явилася у судове засідання, не повідомила суд про причини своєї неявки, не подавала заяву про розгляд справи за її відсутності, незважаючи на те, що саме позивач звернулась до суду з позовом та раніше отримувала кореспонденцію від суду, і саме позивач повинна проявляти інтерес до розгляду справи. Ці обставини свідчать про те, що позивач втратила процесуальний інтерес у розгляді її позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відтак, враховуючи третю неявку позивача у судове засідання, відсутність з її боку заяв про розгляд справи без участі позивача, суд доходить висновку про необхідність залишення позову без розгляду у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Керуючись ст. 257, 260, 261, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, може подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Московський районний суд м. Харкова.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено 29 червня 2021 року.

Суддя М. В. Власенко