печерський районний суд міста києва
УХВАЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2021 р. Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Соколова О.М.,

при секретарі судових засідань - Проскурні А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №757/58903/18-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 28.08.2020 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Виконавчий напис, вчинений 29.10.2018 року приватним нотаріусом Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною винесено виконавчий напис за реєстровим № 5927, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», заборгованості у розмірі 31029,56 грн. визнати таким, що не підлягає виконанню.

Скасувано виконавчий напис, вчинений 29.10.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни за реєстровим № 5927, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованості у розмірі 31029 грн. 56 коп.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

При цьому судом не було вирішено питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

09.12.2020 року позивач звернувся до суду із заявою про прийняття додаткового рішення, яким стягнути з відповідача витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 24000 грн.

Сторони не з`явилися у судове засідання, заяви з процесуальних питань не надходили до суду.

За положеннями ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, заяву про ухвалення судового рішення, суд дійшов висновку про можливість розглянути заяву без виклику сторін або учасників справи та вважає, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: суд не вирішив питання про судові витрати.

З матеріалів справи та змісту позовної заяви, рішення суду від 28.08.2020 року судом стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» судові витрати на користь держави.

Як вбачається із долученого до заяви акту приймання-передачі наданих юридичних послуг, ОСОБА_1 стверджує, що ОСОБА_2 було надано такі юридичні послуги: вивчення позовних матеріалів та їх аналіз; надання усних консультацій, підготовка позовної заяви; вивчення відзиву на позовну заяву; аналіз юридичної практики; підготовка заперечення на відзив на позовну заяву; підготовка та відправлення заяв для виконання ухвали суду про забезпечення позову; підготовка та подання інших процесуальних документів; участь в судових засіданнях.

Належним доказом здійснення розрахунку є платіжний документ, проте жодних меморіальних ордерів і квитанцій про виконання вказаних в акті приймання-передачі, наданих юридичних послуг до договору № 01-09/19 про надання юридичних послуг від 01.09.2019 року, матеріали справи та, зокрема, власне заява про ухвалення додаткового рішення, не містять.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

Враховуючи вищевикладене, судом не встановлено наявності підстав для задоволення заяви і ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат.

Відтак підстав для прийняття додаткового рішення у цивільній справі за позовом в ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про стягнення, відсотків та пені за заявою представника позивача від 10.02.2020 не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1-19, 137-141, 263-265, 268, 270, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №757/58903/18-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.М.Соколов