Справа № 496/2889/20
Провадження № 2/496/467/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Галич О.П.,

за участю:

секретаря Ткаченко В.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до

відповідача: Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області, місцезнаходження: 67620, Одеська область, Біляївський район, с. Усатове, провул. Урядовий, буд. 63

вимоги позивача: про визнання поважною причини пропуску строку на прийняття спадщини та надання додаткового строку на прийняття спадщини

учасники справи повідомлені належним чином про час, дату та місце слухання справи, в судове засідання не з`явились, але надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1. 22 липня 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області(далі - відповідач) з позовом, в якому просить визнати поважною причини пропуску строку на прийняття спадщинита визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 .

2. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 05 липня 1991 року старшим державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Фещенко А.І. тітка позивачки - ОСОБА_2 , являлась власницею Ѕ частки житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_2 . 22 березня 2005 року ОСОБА_2 було складено заповіт, посвідчений нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Бойченко О.Є. та зареєстрований в реєстрі за №3-388, яким все своє майно заповіла позивачці, ОСОБА_3 . Після смерті тітки, ОСОБА_2 , позивач звернулась до нотаріальної контори з приводу подачі заяви про прийняття спадщини. Однак, нотаріус відмовилась від прийняття у позивачки заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавиці, ОСОБА_2 , з посиланням на відсутність спадкового майна. Адже, рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 01 липня 1999 року по цивільній справі №2-34/1999 право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом було визнано за ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_7 та ( крім іншого) визнано нечинним вищезазначене свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 05 липня 1991 року старшим державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Фещенко А.І. на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_7 про право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_2 . 06 жовтня 1999 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в якості дарувальників та ОСОБА_4 в якості обдарованого було укладено договір дарування 2/5 ( двох п`ятих ) житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в АДРЕСА_2 . Даний договір було посвідчено державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Фещенко А.І. та зареєстровано в реєстрі за №1-2101, а також зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 22 серпня 2008 року. 01 жовтня 2007 року ОСОБА_8 , діючою на підставі довіреності від імені ОСОБА_2 в якості дарувальника та ОСОБА_4 в якості обдарованого було укладено договір дарування 1/5 ( однієї п`ятої ) житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в АДРЕСА_2 . Даний договір було посвідчено державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Зезик В.А. та зареєстровано в реєстрі за №2-5761, а також зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 04 жовтня 2007 року. Таким чином - на підставі вищезазначеного рішення Біляївського районного суду Одеської області від 01 липня 1999 року по цивільній справі №2-34/1999 - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 ( від імені якої за довіреністю діяла дружина ОСОБА_4 ) подарували свої частки брату ОСОБА_4 , який зареєстрував свої права на спадкове майно (житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в АДРЕСА_2 ) та став в результаті цього власником 4/5 ( чотирьох п`ятих) часток вищеназваного житлового будинку з господарськими спорудами. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 05 грудня 2012 року по цивільній справі №22ц/1590/1657/12 визнано нечинним та скасовано рішення Біляївського районного суду Одеської області від 01 липня 1999 року по цивільній справі №2-34/1999. З огляду на що відновлено чинність свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 05 липня 1991 року старшим державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Фещенко А.І. на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_7 про право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_2 . І тільки після того, як набрало чинності рішення Біляївського районного суду Одеської області від 28 жовтня 2015 року по цивільній справі №496/2439/14-ц, визнане законним та залишене без змін постановою Одеського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року по цивільній справі №22-ц/785/1536/16, якими було задоволено позовну заяву ОСОБА_9 та: визнано недійсним з моменту укладення договір дарування 2/5 ( двох п`ятих ) житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в АДРЕСА_2 , укладений 06 жовтня 1999 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в якості дарувальників та ОСОБА_4 в якості обдарованого, посвідчений державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Фещенко А.І. та зареєстрований в реєстрі за №1-2101, зареєстрований в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 22 серпня 2008 року; визнано недійсним з моменту укладення договір дарування 1/5 частки житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в АДРЕСА_2 , укладений 01 жовтня 2007 року ОСОБА_8 , діючою на підставі довіреності від імені ОСОБА_2 в якості дарувальниці та ОСОБА_4 в якості обдарованого, посвідчений державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Зезик В.А. та зареєстровано в реєстрі за №2-5761, зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 04 жовтня 2007 року; скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на 1/5 частку житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в АДРЕСА_2 , здійснену на підставі договору дарування 1/5 частки житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в АДРЕСА_2 , укладеного 01 жовтня 2007 року ОСОБА_8 , діючою на підставі довіреності від імені ОСОБА_2 в якості дарувальниці та ОСОБА_4 в якості обдарованого, посвідченого державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Зезик В.А. та зареєстрованого в реєстрі за №2-5761, (зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 04 жовтня 2007 року); скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на 1/5 житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в АДРЕСА_2 , здійснену на підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області від 01 липня 1999 року по цивільній справі №2-34/1999; скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на 2/5 частки житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в АДРЕСА_2 , здійснену на підставі договору дарування 2/5 часток житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в АДРЕСА_2 , укладеного 06 жовтня 1999 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в якості дарувальників та ОСОБА_4 в якості обдарованого, посвідченого державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Фещенко А.І. та зареєстрованого в реєстрі за №1-2101, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 22 серпня 2008 року; позивач може звернутись до суду з даною позовною заявою. Адже на сьогоднішній день відновлено право власності тітки позивача, ОСОБА_2 на Ѕ частку житлового будинку під АДРЕСА_2 . Коли безпосередньо після смерті тітки, ОСОБА_2 , позивач звернулася до нотаріальної контори з приводу подачі заяви про прийняття спадщини вона отримала відповідь, що їй немає необхідності подавати таку заяву так як на момент смерті у її тітки не було у власності ніякого майна. Але ж з огляду на вищезазначені судові рішення станом на момент смерті тітка позивача, ОСОБА_2 , мала у власності Ѕ частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в АДРЕСА_2 . Причини, за яких позивач не мала можливості подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті її тітки, ОСОБА_2 , викликані об`єктивними, непереборними, істотними труднощами. При цьому причини були: об`єктивними незалежними від волі позивача та її дій так як в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини за спадкодавицею не було зареєстровано жодного майна; непереборними для позивача, так як своєю волею та своїми діями вона не могла змінити статус майна, щодо якого спадкодавицею було складено заповіт на її ім`я; істотними так як за відсутності зареєстрованого права власності спадкодавця на спадкове майно відсутня доречність подачі заяви про прийняття спадщини ( якої в шестимісячний строк та й дотепер не було). З огляду на що позивач вважає наявними всі визначені законом підстави для визнання поважною причини пропуску нею строку на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 та визначення позивачці додаткового строку терміном два місяці з моменту набрання чинності судовим рішенням, достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 . І позивач вважає, що саме таким чином можуть бути відновлені її права. У зв`язку з зазначеним позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи, інші процесуальні дії у справі.

3. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, представник позивача надала письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, наполягала на задоволенні заявлених вимог. (а.с. 38)

4. Представник Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, позов визнав в повному обсязі. (а.с. 32)

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

5. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 липня 2020 року, цивільну справу № 496/2888/20, передано судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П.

6. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 28 липня 2020 року було відкрито загальне провадження та призначено підготовче судове засідання.

7. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

8. Судом ухвалено рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні з наступних підстав.

9. Так, за змістом частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

10. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

11. Враховуючи, що від позивача та представника відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також у зв`язку з тим, що позивач підтримує позовні вимоги, а представник відповідача позов визнав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомленого позивача та належним чином повідомленого відповідача, на підставі наявних у суду матеріалів та керуючись ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд може ухвалити рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем.

12. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

13. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 липня 1991 року, ОСОБА_2 є власником Ѕ частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_2 . (а.с. 9)

14. На підставі заповіту, посвідченого 22 березня 2005 року, нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори Бойченко О.Є., ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_10 усі своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося. (а.с. 10)

15. Згідно довідки про внесення запису до Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ, вказаний заповіт був зареєстрований в реєстрі 22 березня 2005 року № 8749867. (зворотній а.с. 10)

16. ОСОБА_10 одружилася з ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінивши прізвище на « ОСОБА_12 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Малиновським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис 921. (а.с. 11)

17. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 01 липня 1999 року свідоцтво про право власності на Ѕ частину майна ОСОБА_13 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я ОСОБА_14 , видане 23 серпня 1985 року Першою Одеською державною нотаріальною конторою (реєстр за № 4-1557) визнано недійсним; свідоцтво про право спадщини по закону на ім`я ОСОБА_14 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на спадкове майно ОСОБА_13 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , видане 23 серпня 1985 року Першою Одеською державною нотаріальною конторою (реєстр за № 4-1557) визнано частково недійсним та визнано за ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 право власності на спадкове майно ОСОБА_13 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 по 1/5 частині за кожним; визнано недійсним свідоцтво на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , виданого Біляївською державною нотаріальною конторою 05 липня 1991 року (реєстр № 1-1408) на спадкове майно ОСОБА_14 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ; визнано за ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 право власності на 3/5 частини домоволодіння під АДРЕСА_2 . (а.с. 12)

18. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 05 грудня 2012 року рішення Біляївського районного суду Одеської області від 01 липня 1999 р. скасовано, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_6 до ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та розподіл спадкового майна. (а.с. 13-14)

19. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 25 жовтня 2015 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_9 до ОСОБА_4 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 про визнання права власності, договорів дарування недійсними та скасування реєстрації права власності; визнано дійсним договір дарування 1/2 частини житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в АДРЕСА_2 , укладений 16 квітня 1992 року ОСОБА_7 (в якості дарувальника) та ОСОБА_9 (в якості обдарованого);визнано ОСОБА_9 , власником 1/2 частини житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в АДРЕСА_2 ; визнано недійсним з моменту укладення договір дарування 2/5 житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в АДРЕСА_2 , укладений 06 жовтня 1999 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в якості дарувальників та ОСОБА_4 в якості обдарованого, посвідчений державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Фещенко А.І. та зареєстрований в реєстрі за №1-2101, зареєстрований в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 22 серпня 2008 року; визнано недійсним з моменту укладення договір дарування 1/5 частки житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в АДРЕСА_2 , укладений 01 жовтня 2007 року ОСОБА_8 , діючою на підставі довіреності від імені ОСОБА_2 в якості дарувальниці та ОСОБА_4 в якості обдарованого, посвідчений державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Зезик В.А. та зареєстровано в реєстрі за №2-5761, зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 04 жовтня 2007 року; скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на 1/5 частку житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в АДРЕСА_2 , здійснену на підставі договору дарування 1/5 частки житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в АДРЕСА_2 , укладеного 01 жовтня 2007 року ОСОБА_8 , діючою на підставі довіреності від імені ОСОБА_2 в якості дарувальниці та ОСОБА_4 в якості обдарованого, посвідченого державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Зезик В.А. та зареєстрованого в реєстрі за №2-5761, (зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 04 жовтня 2007 року); скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на 1/5 частку житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в АДРЕСА_2 , здійснену на підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області від 01 липня 1999 року по цивільній справі №2-34/1999; скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на 2/5 частки житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в АДРЕСА_2 , здійснену на підставі договору дарування 2/5 часток житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в АДРЕСА_2 , укладеного 06 жовтня 1999 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в якості дарувальників та ОСОБА_4 в якості обдарованого, посвідченого державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Фещенко А.І. та зареєстрованого в реєстрі за №1-2101, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 22 серпня 2008 року.(а.с. 15)

20. Постановою Одеського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року залишено без змін рішення Біляївського районного суду Одеської області від 25 жовтня 2015 року. (а.с. 16-19)

21. Згідно договору дарування від 01 жовтня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області, ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_8 подарувала ОСОБА_4 1/5 частину житлового будинку з надвірними спорудами під АДРЕСА_2 . (а.с. 20)

22. На підставі договору дарування від 06 жовтня 1999 року ОСОБА_6 , ОСОБА_5 подарували ОСОБА_4 2/5 частини будинку з надвірними спорудами під АДРЕСА_2 . (а.с. 21)

23. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 4/5 частка права власності ОСОБА_4 на вищевказане майно була скасовано на підставі рішення суду (а.с. 22)

24. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис 10591. (а.с. 39)

V. Оцінка Суду.

25. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

26.Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

27. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

28. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

29. Відповідно до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини

30. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

31. Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини.

32. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

33. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

34. Як вбачається з матеріалів справи, позивач, як спадкоємець за заповітом зверталася до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна, однак їй було відмовлено та зазначено, що відсутнє спадкове майно.

35. Позивач просить встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті тітки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

36. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 відповідачами у справі про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

37. Причиною пропуску строку позивач зазначає, що оскільки право власності померлої тітки ОСОБА_2 на Ѕ частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 встановлювалося у судовому порядку декілька років, позивач не могла прийняти спадщину вчасно. Позивач вважає, що причини її пропуску для подачі заяви про прийняття спадщини є вагомими та підлягають поновленню.

38. Суд, оглянувши матеріали справи, дійсно вважає, що є поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини.

39. Жодних заперечень від відповідача щодо визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, до суду не надійшло. Тобто Усатівська сільська рада Біляївського району Одеської області не претендує, як орган місцевого самоврядування, на спадкове майно.

40. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк на прийняття спадщини, суд вважає за можливе визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 1258-1272 ЦК України, ст. ст. 13, 81, 200, 206, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання поважною причини пропуску строку на прийняття спадщини та надання додаткового строку на прийняття спадщини- задовольнити.

2. Визнати поважною причину пропуску позивачем, ОСОБА_1 , строку на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

3. Визначити, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), додатковий строк терміном 2 (два) місяці з моменту набрання чинності судовим рішенням, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

4. Строк відраховувати з дня набрання рішенням законної сили.

5. Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

6. Повний текст рішення складено 09 червня 2021 року.

Суддя О.П. Галич