Справа № 954/379/21
Номер провадження 2/954/164/21
24 червня 2021 рокусмт Нововоронцовка
Нововоронцовський районний суд Херсонської області у складі
головуючого судді Каневського В. О.,
за участю секретаря судового засідання Білоїд Т. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні позов представника позивача ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: Нововоронцовський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
У судове засідання представник позивача не з`явився, матеріали справи містять заяву про розгляд справи без його участі.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав.
Представник третьої особи Нововоронцовського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив.
Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович у судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив.
На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів.
Повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які представник позивач посилався, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
- заборгованість за тілом кредита у розмірі 7072,83 грн,
- заборгованість за нарахованими та несплаченим процентам та комісією в розмірі 1320,68 грн,
- плата за вчинення виконавчого напису в розмірі 150,00 грн.
Строк, за який проводиться стягнення - з 20.07.2015 року по 20.12.2019 року (а.с.10).
За вказаним написом, заборгованість стягнута за кредитним договором №2705/2149CLBPS від 01.06.2013 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «Платинум Банк», який за договором факторингу №20150721-Г від 21.07.2015 року відступив права вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами».
За умовами договору, договір не підлягав нотаріальному посвідченню (а.с.11).
Невід`ємною частиною договору є графік розрахунків за яким визначено щомісячні ануїтивні платежі, які повинен відповідач погашати до 03.06.2016 року.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
З виконавчого напису вбачається, що стягнення проводилося за період з 20.07.2015 року по 20.12.2019 року. З договору та додатку до договору, яким визначено графік погашення заборгованості вбачається, що останньою датою повернення кредиту є 03.06.2016 року.
Отже відбулося стягнення поза межами графіку повернення заборгованості.
Указані відомості свідчать про відсутність безспірності боргу позивача.
Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України 'Про нотаріат'). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
З огляду на викладене, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за поданими стягувачем документами, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З урахуванням ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Отже, у виконавчому написі відсутня достатня і безспірна інформація щодо строку прострочення та періоду, за який виникла заборгованість. Інші докази, які б спростовували відсутність безспірності вимоги відсутні.
Також, під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у постанові Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 від 29 червня 1999 року в редакції постанови КМУ від 29 листопада 2001 року з урахуванням Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.
За пунктом 1 зазначеного Переліку виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Договір №2705/2149CLBPS від 01.06.2013 року, укладеним між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», не був нотаріально посвідчений. Таким чином, подані відповідачем для вчинення виконавчого напису документи не відповідали вимогам, які пред`являється вищевказаним Переліком.
Виходячи з цих обставин, одного з основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності, спірності заборгованості позивача перед товариством, не спростованої відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог представника позивача.
Щодо стягнення з відповідача судових витрат, які складаються із 5000,00 грн витрат на правничу допомогу, суд, враховуючи наявність договору №38 від 28.04.2021 про надання правничої допомоги, додатку №1 до вказаного договору, акту виконаних робіт від 30.04.2021 року, квитанції №38/30042021 від 30.04.2021 року, керуючись вимогами ст.141 ЦПК України, дійшов висновку, що вимога є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.
Разом з тим, враховуючи, що позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, що підтверджується посвідченням Серії НОМЕР_1 від 15.06.2001 року, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень).
Керуючись ст.ст.2, 10, 12, 76, 81, 89, 133, 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме витрати на правову допомогу - 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень).
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку до Херсонського апеляційного суду через Нововоронцовський районний суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяВ.О. Каневський