Справа № 357/505/21
Провадження 2/357/1666/21
У Х В А Л А

про відмову у задоволені заяви про відвід судді

07 липня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - Цукуров В. П. ,

секретар судового засідання - Чайка О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Мохонько О.О., відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача адвоката Ярошенко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Біла Церква Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області знаходиться дана цивільна справа.

07.07.2021 року в судовому засіданні представник відповідача після розгляду заяв та клопотань заявив про відвід судді, про що після оголошення суддею для цього технічної перерви подав письмову заяву. У своїй заяві представник відповідача зазначив, що головуючий безпідставно відмовив стороні відповідача в усіх клопотаннях, чим суттєво порушив законні права, свободи та інтереси відповідача тощо. Окрім того, суддя відмовив в оголошенні технічної перерви для усунення недоліків та надав замалий час для підготовки та належного обґрунтування заяви про відвід. На його думку, вищезазначене викликає сумнів в неупередженості та об`єктивності судді.

Відповідач ОСОБА_2 підтримав заяву про відвід суді.

Позивач ОСОБА_1 , та її представник адвокат Мохонько О.О., заперечували проти задоволення заяви по відвід судді, вважали її безпідставною та необґрунтованою.

Вислухавши думку учасників справи та дослідивши письмову заяву про відвід судді, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу з наступних підстав.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пунктах 28-32 рішення у справі «Газета «Україна - центр» проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. Аналогічна позиція висловлена ЄСПЛ й у пункті 66 рішення у справі «Бочан проти України».

Відповідно до ч. 1, ч.2, ч.3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки відвід у даній справі заявлено під час судового засідання, то питання про відвід вирішується суддею, який розглядає дану справу.

16.02.2021 року судом було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу було встановлено 15 днів для подачі відзиву на позов та доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Вказану ухвалу суду та матеріали позову було направлено на адресу відповідача засобами поштового зв`язку. Втім, відправлення було повернуто на адресу суду з відміткою поштового відділення «за терміном зберігання» (а.с. 43). Як убачається із матеріалів справи, 24.05.2021 року відповідач ознайомився у приміщенні суду з матеріалами справи та отримав ухвалу про відкриття провадження у справі разом із матеріалами позову, про що свідчить його особистий підпис (а.с. 55).

07.07.2021 року під час судового засідання представником відповідача було заявлено про виклик свідків. Втім, вказану заяву не було подано у встановленому ч.2 ст.90 ЦПК України порядку до початку першого судового засідання у справі, а тому у її задоволенні судом було відмовлено.

Також представником відповідача було заявлено клопотання про приєднання до матеріалів справи відзиву на позовну заяву. Втім, вказаний відзив представником відповідача було подано з порушенням встановленого ухвалою суду від 16.02.2021 року 15-денного строку з дня отримання відповідачем ухвали та матеріалів позову та з порушенням ч.4, п.2 ч.5 ст.178 ЦПК України порядку подачі відзиву, а саме копія відзиву не була надіслана у встановлений строк іншим учасникам справи та відповідно до відзиву не було додано документів, що свідчать про надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. У задоволенні клопотання представника відповідача було відмовлено.

При цьому, будь-яких доказів поважності невчинення ним вищевказаних дій у встановленому законом порядку та строки суду надано не було. Представник відповідача обмежився лише усним посиланням на його перебування у відпустці. Відповідач же повідомив про відсутність у нього юридичної освіти.

Таким чином, підставою для відводу судді у даній справі стали ухвали суду про відмову у задоволенні клопотань, заявлених з прошенням процесуального порядку та строків тобто процесуальні дії головуючого у справі.

У той же час, відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Зазначені обставини не є підставою для відводу та не свідчать про наявність обставин, що виключають участь судді у розгляді справи. Представником відповідача не наведено ані об`єктивних, ані суб`єктивних критеріїв, які б породжували сумніви щодо відсутності безсторонності судді. Суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Крім того, ч.1, п.1 ч.2 ст.44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Враховуючи вищевикладені обставини заявлення відводу головуючому у даній справі та наведені приписи процесуально закону, враховуючи, що його заявлено адвокатом, суд визнає такий відвід завідомо безпідставним, а дії представника відповідача - зловживанням процесуальними правами.

Також суд звертає увагу представника відповідача на те, що він у заяві про відвід помилково зазначає, що судове засідання 07.07.2021 року є підготовчим, оскільки дана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

На підставі вищевикладеного та керуючись п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006, статтями 33, 36, 39, 40 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати заявлений представником відповідача адвокатом Ярошенко С.М. відвід судді у справі №357/505/21 завідомо безпідставним, а його дії - зловживанням процесуальними правами.

У задоволенні заяви про відвід судді Цукурова В.П. від розгляду справи №357/505/21 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили негайно після її проголошення.

СуддяВ. П. Цукуров