Ухвала

29 червня 2021 року

м. Київ

справа № 733/708/20

провадження № 61-9766ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 03 лютого

2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 19 травня

2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) та управління соціального захисту населення Ічнянської районної державної адміністрації, про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державної казначейської служби України, Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), управління соціального захисту населення Ічнянської районної державної адміністрації та просила стягнути з Державного бюджету України на свою користь суму у розмірі 9 499 грн

03 коп., яка складалася з: 3 % річних у розмірі 2 199 грн 41 коп. за прострочення виконання постанови Ічнянського районного суду Чернігівської області від 16 лютого 2012 року та інфляційне збільшення суми матеріальної шкоди на загальну суму 7 299 грн 62 грн.

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 03 лютого 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 9 499 грн 03 коп., яка складалася з 2 199 грн 41 коп. - 3 % річних

та 7 299 грн 62 грн - інфляційних втрат, шляхом безспірного списання коштів Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 19 травня 2021 року апеляційну скаргу Державної казначейської служби України залишено без задоволення.

Рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 03 лютого

2021 року залишено без змін.

У червні 2021 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку

Державна казначейська служба України подала касаційну скаргу на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 03 лютого

2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 19 травня

2021 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункти 8, 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 270 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі становить 9 499 грн 03 коп., що станом на 01 січня

2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн х 100 = 227 000 грн).

Державна казначейська служба України у касаційній скарзі вказала, що справа має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Верховний Суд, враховуючи ціну позову та доводи заявника, викладені

у касаційній скарзі, які фактично зводяться до незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанції, зробленими за результатами оцінки доказів, та необхідності переоцінки доказів, що згідно статті 400 ЦПК України

не належить до компетенції суду касаційної інстанції, з такими твердженнями Державної казначейської служби України не погоджується і вважає їх необґрунтованими.

Випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі, підлягає касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, Державна казначейська служба України подала касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 03 лютого 2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 19 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) та управління соціального захисту населення Ічнянської районної державної адміністрації, про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович