Справа пр. №2-з/756/234/21
У Х В А Л А

11 червня 2021 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Андрейчук Т.В., розглянувши заяву, подану представником ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-траспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою судді Оболонського районного суду від 06 січня 2021 року ОСОБА_3 прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито спрощене позовне провадження у справі.

10 червня 2021 року представником ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просив суд накласти арешт автомобіль Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є відповідач ОСОБА_2 , а також заборонити останній вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження чи обтяження згаданого транспортного засобу.

На думку заявника, невжиття заходу забезпечення позову надасть можливість відповідачеві вчинити дії, спрямовані на відчуження автомобіля Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_1 , що істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав ОСОБА_1 .

Відповідно до норми ч. 1 ст. 153 ЦПК України сторони в судове засідання не викликались.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 13 січня 2020 року у справі № 922/2163/17 Верховний Суд, зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Судом з`ясовано, що ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року у рамках цивільної справи № 756/2632/17 за позовом ОСОБА_1 до

ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, вжито заходи забезпечення позову у виді арешту автомобіля Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_1 , та заборони вчинення дій, спрямованих на відчуження чи обтяження згаданого транспортного засобу.

Жодних доказів на підтвердження того, що вжиті ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року у справі № 756/2632/17 заходи забезпечення позову, скасовано, ОСОБА_1 та її представником суду не надано.

Також у заяві про забезпечення позову відсутні посилання на докази, які б свідчили, що відповідач вчиняє будь-які дії, спрямовані на відчуження чи підготовку до відчуження автомобіля.

З огляду на зазначене, у задоволенні заяви, поданої представником ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-траспортної пригоди слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 149, 151, 154 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви, поданої представником ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-траспортної пригоди - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Т.В. Андрейчук