Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

07.06.2021 Справа №607/20680/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі головуючого судді Грицай К.М.,

за участю секретаря судового засідання Стус К.І.,

учасників справи: представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування завданих збитків, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про відшкодування завданих збитків в розмірі 75000,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог вказують на наступні обставини. 27 вересня 2020 року з вини відповідача спричинено затоплення квартири ОСОБА_2 , внаслідок чого утворились жовті плями від води на стелі, замокли та розшарувались навісні тумби дороговартісної кухонної стінки, намокло та набухло паркетне покриття підлоги на кухні. за висновком комісійно складеного акту від 28.09.2020 року причиною залиття квартири гарячою водою є аварія у квартирі АДРЕСА_1 , яка розміщена вище поверхом, а саме: тріснув шланг гарячого водопостачання під мийкою, розмір заподіяної шкоди складає приблизно 75000 грн. З врахуванням наведеного, просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги.

Ухвалою суду від 16 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Позивач та представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та не заперечили щодо заочного розгляду справи. Крім того, представник позивача пояснив, що розмір заподіяних позивачу з вини відповідача збитків складає 75000,00 грн., з яких: заміна кухонних меблів 35000,00 грн., заміна паркетної підлоги 25000,00 грн., шпаклювання та побілка кухні 15000,00 грн.

Відповідач ОСОБА_3 , повторно в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представника позивача не заперечив проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 пояснила, що з вини відповідача відбулось затоплення її квартири, внаслідок чого пошкоджена стеля, кухонні меблі та паркетне покриття підлоги. Причиною затоплення було пошкодження шлангу гарячого водопостачання під мийкою відповідача. У добровільному порядку ОСОБА_3 заподіяна шкода не відшкодована. Ремонт на даний час не проведений.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

Згідно реєстраційного посвідчення квартира АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_2 .

Комісією ДП «Люкс-житло» ПП «Люкс» складено акт від 28.09.2020 року, згідно висновку якого встановлено, що причиною залиття квартири АДРЕСА_2 є аварія у квартирі АДРЕСА_1 , де тріснув шланг гарячого водопостачання під мийкою. Квартира АДРЕСА_1 розташована одним поверхом вище, над квартирою АДРЕСА_3 . мешканцями квартири АДРЕСА_1 недолік усунуто самостійно. При обстеженні квартири АДРЕСА_3 виявлено жовті плями від води на стелі в кухні у розмірі 0,90м х 0,60м, замокли та розшарувались навісні тумби кухонної стінки, намокло і набухло паркетне покриття підлоги на кухні у розмірі 1м х 1м біля барної стійки.

Суд встановив, що 27 вересня 2020 року спричинено затоплення квартири ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_4 .

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (частина 1 ст.11 ЦПК України).

Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів. До них належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За правилом передбаченим ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Пунктом 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що причиною затоплення квартири АДРЕСА_2 , яка належить позивачу, є зірвання шлангу водопостачання під мийкою, який встановлений у квартирі ОСОБА_3 , а тому між винними діями відповідача з приводу заподіяння шкоди позивачу, наявний причинний зв`язок.

Розмір збитків, завданих внаслідок затоплення квартири позивача відповідачем не спростований.

Вину у завданій позивачу шкоді відповідачем не спростовано.

Таким чином, встановивши, що позивач довела розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, суд дійшов висновку, що завдана позивачу шкода підлягає відшкодуванню відповідачем.

Відповідач не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття квартири позивача, не заявляла та не надала інших належних та допустимих доказів щодо причин залиття та розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є їх процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди, що зазначено у висновку щодо застосування норм права, висловленого у Постанові Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 761/12945/19.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що права та інтереси позивача були порушенні відповідачем, і вказані порушені права та інтереси підлягають захисту судом шляхом стягнення з позивача в користь відповідача майнової шкоди в розмірі 75000,00 грн.

Суд вважає, що згідно ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст. 16, 22, 1166, 1192 ЦК України, ст. 12, 13, 78, 81, 82, 141, 263, 265, 280, 284, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування завданих збитків задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 75000 (сімдесят п`ять тисяч) грн. 00 коп. на відшкодування завданих збитків.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП - невідомий.

Повний текст судового рішення складений 14 червня 2021 року.

Головуючий суддяК. М. Грицай