Справа № 357/4431/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

07 липня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Бебешко М. М. ,

при секретарі - Кравченко О. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 : 1) грошові кошти в розмірі 705, 91 грн. в рахунок завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди; 2) грошові кошти в розмірі 20 000 грн. в рахунок завданої кримінальним правопорушенням моральної (немайнової) шкоди; 3) грошові кошти в розмірі 5 000 грн. в рахунок витрат на правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 27.11.2021 ухвалено обвинувальний вирок у кримінальному провадженні № 03552 від 12.11.2020 про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України. Відповідно до матеріалів кримінального провадження, в результаті вчиненого ОСОБА_2 щодо неї злочину, останній було заподіяно легкі тілесні ушкодження. В межах кримінального провадження потерпіла ОСОБА_1 цивільним позивачем не визнавалася, проте внаслідок злочину їй заподіяно матеріальну та моральну шкоду. Після отриманих тілесних ушкоджень потерпіла проходила амбулаторне лікування з 12.11.2020 по 17.11.2020, внаслідок чого понесла втрати у заробітній платі, яку через перебування у позачерговій відпустці вона недоотримала в розмірі 705,91 грн. Крім цього, внаслідок вчиненого злочину, позивачу було спричинено моральну шкоду, розмір якої вона оцінює в 20 000 грн, враховуючи необхідність лікування та реабілітаційний період після отриманих в результаті злочину, травм. Разом з цим, позивач понесла витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 квітня 2021 року, вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М.

Ухвалою суду від 07 травня 2021 року, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи та призначено судове засідання на 07 червня 2021 року на 09.00 год. У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача, розгляд справи відкладено на 07 липня 2021 року на 14.30. год.

07 липня 2021 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача - адвоката Сидорчук В.А., в якій останній просить суд розгляд даної цивільної справи проводити без сторони позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує щодо винесення заочного рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи.

Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2020 року у справі № 357/11669/20 затверджено угоду про визнання винуватості, укладеної 24 листопада 2020 року у кримінальному провадженні № 30003552 від 12 листопада 2020 року. ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі зі звільненням від його відбування на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки. Речовий доказ - мобільний телефон, залишено у власності потерпілої ОСОБА_1 . Цивільний позов у справі не заявлено, судові витрати відсутні.

Відповідно до вироку суду, 12 листопада 2020 року близько 02 години 00 хвилин, ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_1 , діючи умисно, шляхом ривка, відкрито заволодів майном потерпілої ОСОБА_1 , - мобільним телефоном «Xiaomi Redmi Note 4» вартістю 1700 грн. Після заволодіння майном, ОСОБА_2 умисно наніс потерпілій ОСОБА_1 два удари кулаком правої руки в обличчя, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_1 впала на підлогу, а ОСОБА_2 наніс їй два удари ногами в область тулубу та кінцівок, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді синця, садна крововиливу на обличчі, крововиливу з садном на фоні нього на обличчі, синця в поперековій області справа та на лівому стегні, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. В подальшому ОСОБА_2 , розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив майнову шкоду потерпілій ОСОБА_1 на суму в 1700 грн.

Відповідно до довідки № 27 від 24.03.2021, виданій Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІОРІ», ОСОБА_1 , з 11 квітня 2020 року працює в даному товаристві на посаді комірника.

Згідно з довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІОРІ» № 29 від 24.03.2021, заробітна плата ОСОБА_1 за повністю відпрацьований місяць листопада 2020 року становить 9 368 грн. 26 коп. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 у листопада 2020 року знаходилася у позачерговій відпустці з 12.11.2020 по 17.11.2020, фактична заробітна плата з урахуванням відпускних у листопада 2020 року становила 8 662 грн. 35 коп.

15 квітня 2021 року ОСОБА_1 уклала з адвокатом Сидорчук Віталієм Анатолійовичем договір про надання юридичних послуг, відповдіно до якого доручила адвокату прийняття на себе зобов`язання щодо надання юридичних послуг в об`ємі, обумовленому даним Договором у відповідності з вимогами міжнародних договорів, діючого законодавства України та інтересів Замовника.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії квитанції Ощадбанк від 14.04.2021, в терміналі в місті Балі Церква поповнено рахунок на суму 4 776, 00 грн. та на суму 199 грн.

Згідно з вимогами статті 22 Цивільного кодексу України - особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

2. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

2. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

3. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

4. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

5. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами статті 1166 Цивільного кодексу України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

2. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

3. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

4. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

2. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з вимогами частини першої статті 1168 Цивільного кождексу України - моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до статті 1195 Цивільного кодексу України - фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв`язку з втратою здоров`я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів.

Договором або законом може бути збільшений обсяг і розмір відшкодування шкоди, завданої потерпілому каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно з вимогами статті 1197 Цивільного кодексу України - розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності.

Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров`я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Для визначення розміру відшкодування у разі професійного захворювання може братися до уваги за бажанням потерпілого середньомісячний заробіток (дохід) за дванадцять або за три останні календарні місяці перед припиненням роботи, що було викликано каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

До втраченого заробітку (доходу) включаються всі види оплати праці за трудовим договором за місцем основної роботи і за сумісництвом, з яких сплачується податок на доходи громадян, у сумах, нарахованих до вирахування податку.

До втраченого заробітку (доходу) не включаються одноразові виплати, компенсація за невикористану відпустку, вихідна допомога, допомога по вагітності та пологах тощо.

Якщо потерпілий на момент завдання йому шкоди не працював, його середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється, за його бажанням, виходячи з його заробітку до звільнення або звичайного розміру заробітної плати працівника його кваліфікації у цій місцевості.

Якщо заробіток (дохід) потерпілого до його каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я змінився, що поліпшило його матеріальне становище (підвищення заробітної плати за посадою, переведення на вищеоплачувану роботу, прийняття на роботу після закінчення освіти), при визначенні середньомісячного заробітку (доходу) враховується лише заробіток (дохід), який він одержав або мав одержати після відповідної зміни.

На підтвердження позовних вимог щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, позивачем до суду надано довідку № 29, видану 24.03.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІОРІ», відповідно до якої ОСОБА_1 , у листопаді 2020 року знаходилася у позачерговій відпустці з 12.11.2020 по 17.11.2020, у зв`язку з чим фактична заробітна плата з урахуванням відпускних у листопаді 2020 року становила 8 662 грн. 35 коп. Вказаною довідкою зазначено, що заробітна плата за повністю відпрацьований місяць листопада 2020 року становить 9 638 грн. 26 коп. Будь-яких доказів того, що позивачу ОСОБА_1 надано позачергову відпустку у зв`язку з вчиненням відносно неї кримінального правопорушення, до матеріалів справи не надано. Також, матеріали цивільної справи не містять доказів того, що позивач ОСОБА_1 в період з 12.11.2020 по 17.11.2020 проходила курс амбулаторного лікування, як про це зазначено в позовній заяві. Посилання позивача на те, що різниця в заробітній платі, недоотриманій нею за час перебування в позачерговій відпустці, не може свідчити про наявність завдання їй чим майнової шкоди так як останньою не доведено факт існування причинно-наслідкового зв`язку між вчиненим щодо неї кримінальним правопорушенням та отриманням меншого розміру заробітної плати через перебування в позачерговій відпустці за місцем роботи.

Тому суд вважає, що позивачем не доведено факту завдання їй матеріальної шкоди в розмірі 705, 91 грн. Крім, цього, відповідно до наявної в матеріалах цивільної справи, копії вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.11.2020 у справі № 357/11669/20, внаслідок вчинення відносно потерпілої ОСОБА_1 кримінального правопорушення, в останньої тимчасово вибув із володіння мобільний телефон, вартістю 1700 грн., який в подальшому їй було передано на відповідальне зберігання та судом залишено за нею по приналежності. З наданої суду копії вироку вбачається, що ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді у вигляді синця, садна крововиливу на обличчі, крововиливу з садном на фоні нього на обличчі, синця в поперековій області справа та на лівому стегні, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, тобто до категорії тілесних ушкоджень, які не спричинили розладу здоров`я будь-якої ступені.

З приводу завдання позивачу моральної шкоди в розмірі 20 000 грн. позивачем зазначено, що вона виразилася у фізичному болі, душевних стражданнях; приниженням честі та гідності; моральних переживаннях; порушенні нормальних життєвих зав`язків через неможливість активного громадського життя.

Разом з тим, позивачем не доведено заподіяння їй моральної шкоди в розмірі 20 000 грн. Враховуючи характер та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, тривалість та глибину моральних страждань, яких зазнала позивач, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про те, що розмір моральної шкоди слід визначити в сумі 10 000, 00 грн.

З приводу стягнення на користь позивача грошових коштів в рахунок витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне:

Відповідно до статті 137 Цивільного процесуального кодексу України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій.

Приймаючи до уваги те, що на підтвердження розміру витрат на правову допомогу, позивачем до суду надано лише Договір про надання юридичних послуг від 15.04.20201, який не містить відомостей про розмір надання правничої допомоги та копії квитанцій терміналу Ощадбанку, датований 14.04.2021, тобто днем раніше, ніж укладений договір та до суду не додано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, суд вважає, що в задоволенні вимог позивача щодо стягнення на її користь 5 000, 00 грн. в рахунок витрат на правову допомогу, необхідно відмовити через їх не доведення.

Подібна правова позиція з приводу відшкодування витрат на правничу допомогу, викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

За таких обставин, суд вважає за доцільне позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково, стягнувши на її користь із ОСОБА_2 10 000,00 грн. моральної шкоди. В задоволенні іншої частити позовних вимог необхідно відмовити з підстав описаних вище.

Судовий збір, згідно зі статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, відповідно до частини другої вказаної статті, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зваюжаючи на часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, за подання позову про що, позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 908, 00 грн. суд вважає за доцільне стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати у справі в розмірі 454,00 грн. (908,00 грн. : 2 = 454,00 грн.)

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000, 00 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі в розмірі 454, 00 грн.

В стягненні витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката- відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 . РНОКПП: матеріали справи не містять.

СуддяМ. М. Бебешко