Справа № 550/616/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року смт Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі

головуючого Вовк Л. В.

з участю секретаря Полешко О. С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

у с т а н о в и в :

В червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.

В позові ОСОБА_1 вказав , що в серпні 2017 року придбав собаку породи GERMAN SHOT-HAIRED POINTING DOG, кличка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стать FEMALE, тавро М 4650 у Маріупольському ВП ВГО «КСУ» «Кінологічний центр Азов» , який знаходиться в м. Маріуполь Донецької області. 13.09.2017 року позивач передав вказану собаку по кличці «Діксі» ОСОБА_3 на дресирування та в цей день перерахував кошти за надані послуги в сумі 4000,00 грн на картковий рахунок відповідача . В листопаді 2017 року , зі слів відповідача , позивач дізнався , що собака по кличці «Діксі» потрапила під автомобіль мисливця та загинула . Відповідач не вчинив будь-яких дій щодо запобігання вказаного випадку , не було викликано поліцію , не задокументовано даний факт , не встановлено особу , яка скоїла наїзд, не відшкодовано шкоду . В зв`язку з цим , на думку позивача, з вини відповідача , йому завдано майнової шкоди на суму 21 300,00 грн , яка складається з вартості собаки; вартості палива ,які спожив позивач на поїздки в м.Маріуполь; коштів перерахованих на картковий рахунок відповідача ; коштів переданих при особистій зустрічі з відповідачем ; вартості 45 л палива , переданих ОСОБА_3 . Просив стягнути з відповідача на користь позивача майнову шкоду в розмірі 21 300,00 грн. та понесені судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали позов , просять задовольнити.

Відповідач та його представник позов не визнали , просили відмовити , пояснивши, що відповідач не займається дресируванням собак , а надає безкоштовні консультації щодо їх виховання .Позивач привозив на навчання не одну собаку , тому чи перебувала в нього на навчанні собака по кличці « Діксі» він не пам`ятає. Акту прийому-передачі вказаної собаки не було , даних про загибель собаки не має, обставин смерті собаки також він не пам`ятає. Окрім того , ОСОБА_3 пояснив , що разом з позивачем їздили на полювання , організацією якої займався відповідач, та дійсно гроші надходили на його картковий рахунок від позивача , як витрати , понесені з організації та проведення полювання.

Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши докази по справі , допитавши свідків, дійшов до наступних висновків.

Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частина друга цієї статті визначає, що збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти:

а) неправомірність поведінки особи;

б) наявність шкоди;

в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди;

г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року, із відповідними змінами, «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до норм ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодування в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 1192 ЦКУ розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи.

Матеріали справи свідчать про те, що власником собаки породи GERMAN SHOT-HAIRED POINTING DOG, кличка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стать FEMALE, колір BLACK&PIEBALD, тавро М 4650, придбаній у Маріупольському ВП ВГО «КСУ» «КІНОЛОГІЧНИЙ ЦЕНТР АЗОВ», є позивач ОСОБА_1 ..

Згідно метрики цуценяти виданого Маріупольським МВ ВГО «КСУ» «Кінологічний цент Азов» , собака породи GERMAN SHOT-HAIRED POINTING DOG, кличка ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . ( а.с. 8)

За усною домовленістю між сторонами , вказана собака була передана на навчання ОСОБА_3 в с. Кучубеївку Чутівського району Полтавської області .

При цьому , як зазначив позивач у судовому засіданні , він передав відповідачу 45 л палива , перерахував на картковий рахунок кошти в сумі 4000,00 грн на утримання собаки та послуги відповідача.

Зі слів свідків встановлено , що собака по кличці «Діксі» загибла під час перебування у відповідача на навчанні.

Так, допитаний по справі свідок ОСОБА_6 пояснив суду , що в листопаді 2017 року , за проханням ОСОБА_1 , він забрав труп собаки по кличці «Діксі» у відповідача , та зі слів ОСОБА_3 йому стало відомо , що собака загинула внаслідок наїзду автомобілем . Крім того, свідок пояснив , що йому відомо , що ОСОБА_3 навчав безкоштовно собаку по кличці « ОСОБА_7 » , власником якої є також ОСОБА_1 , оскільки є його вина у загибелі собаки.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив , що в 2017 р. він разом з ОСОБА_1 їздив до м. Маріуполь , де за 400 доларів США придбали собаку по кличці «Діксі» та через місяць відвезли її на дресирування до ОСОБА_3 .. Пізніше зі слів друзів, почув , що собака загибла. Свідок підтвердив , що позивач передавав частинами гроші відповідачу за дресирування та утримання вказаної собаки. Між позивачем та відповідачем була усна домовленість щодо навчання собаки .

Вартість собаки породи GERMAN SHOT-HAIRED POINTING DOG, кличка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час її загибелі , станом на листопад 2017 року , відповідно до висновку експерта №1015 за результатами судової товарознавчої експертизи від 02.10.2020 року складає 9 942,13 грн. ( а.с. 60-63)

Претензією ОСОБА_1 від 12.05.2018 року підтверджується , що в позасудовому порядку позивач просив відшкодувати ОСОБА_3 завдану шкоду в сумі 21 300,00 грн. ( а.с. 7).

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими , речовими і електронними доказами ; висновком експертів; показаннями свідків.

В матеріалах справи відсутні письмові докази, які б об`єктивно вказували на те, що собака по кличці «Діксі» перебувала на дресируванні у відповідача та загинула внаслідок наїзду автомбіля . Будь які акти прийому-передачі собаки та письмові докази , які б свідчили про загибель собаки , матеріали справи не містять . Ні позивач, ні свідки не посилались на те, що вони особисто бачили як собака загинула та при яких обставинах , окрім того , загибель вказаної собаки заперечує відповідач.

Позивачем не доведено фактів, які могли б свідчити, що понесені ним втрати майнового характеру , зумовлені виключно протиправними діями відповідача і порушення відповідачем зобов`язання, тобто наявність прямого причинного зв`язку між невиконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо виховання собаки та збитками.

Копія платіжного доручення про переведення коштів на рахунок відповідача в розмірі 4000,00 грн від 13.09.2017 року не підтверджує , що саме ці кошти були перераховані відповідачу за дресирування загиблої собаки , призначення платежу у вказаному платіжному дорученні не зазначено та сам відповідач не заперечує отримання вказаних коштів, але для інших цілей , пов`язаних з організацією та проведення полювання, а не за дресирування та утримання собаки. Крім того , відсутні письмові докази про передачу позивачем відповідачу 2650,00 грн при особистій зустрічі та 45 л палива марки А-95 на суму 1250,00 грн. Також відсутні докази про витрати на паливо в сумі 3000,00 грн витрачених позивачем на поїздку в м.Маріуполь . Висновок товарознавчої експертизи , який підтверджує товарну вартість загиблої собаки , диски з розмовами сторін , відеозапис за участю ОСОБА_3 , де він навчає собак, не є достатніми доказами для задоволення позову.

Поясненнями позивача та показаннями свідків не може доводитися факт виконання зобов`язання та мають бути підтверджені певними засобами доказування. Будь-які письмові договори між сторонами , розписки про отримання коштів , матеріали справи не містять .

Таким чином , позивачем не надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження позову , у діях відповідача ОСОБА_3 відсутні протиправність дій, вина та причинний зв`язок з можливим спричиненням майнової шкоди позивачу, тому такий позов задоволенню не підлягає.

На підставі ст.141 ЦПК України ,у разі відмову позову, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.22, 1166 ЦК України, ст. 10, 12, 13, 81, 83, 258, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, або через Краснокутський районний суд Харківської області , протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи :

Позивач : ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Л. В. Вовк