Справа № 550/386/21
Провадження № 2/550/134/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

23 червня 2021 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

в складі головуючого судді Антонова А.А., за участю секретаря судового засідання Бондаренко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" та приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" (далі - ТОВ "ФК "Аланд") та приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. (далі - приватний нотаріус), третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. (далі - приватний виконавець), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що 26.02.2021 від приватного виконавця він отримав постанову від 15.02.2021 про відкриття виконавчого провадження ВП № 64500366 про стягнення з нього на користь ТОВ "ФК "Аланд" заборгованості в розмірі 68 787 грн. 53 коп. та виконавчого збору/винагороди приватного виконавця у розмірі 6 878 грн. 75 коп. на підставі виконавчого напису № 4029, вчиненого 20.01.2021 приватним нотаріусом (далі - виконавчий напис № 4029).

16.04.2021 по місцю роботи позивача - ФОП ОСОБА_2 надійшла постанова приватного виконавця від 08.04.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника щодо звернення стягнення на його заробітну плату.

На запити адвоката позивача: приватний виконавець надав копії виконавчого напису № 4029, заяву стягувача про примусове виконання рішення та копію довіреності представника стягувача; приватний нотаріус відповіді на запит не надав.

Позивач вважає виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з тим, що заборгованість, визначена у виконавчому написі на момент його вчинення, є спірною, т.я. він не отримував письмову вимогу (повідомлення) за кредитним договором, в наслідок чого був позбавлений можливості бути проінформованим про наявність заборгованості, а також визнати чи оспорити її; вважає, що ТОВ "ФК "Аланд" не надало приватному нотаріусу первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, а тому документи, які були подані ТОВ "ФК "Аланд" приватному нотаріусу стосовно розміру заборгованості і на підставі яких останній вчинив виконавчий напис, не свідчать про безспірність розміру заборгованості, розмір якої він не визнає, приватний нотаріус не переконався у безспірності розміру суми боргу.

Ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області від 22.04.2021 відкрито провадження у справі.

Ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області від 22.04.2021 заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення з позивача на користь ТОВ "ФК "Аланд" суми заборгованості в розмірі 68 787 грн. 53 коп. на підставі виконавчого напису № 4029, вчиненого приватним нотаріусом, задоволена.

Ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області від 22.04.2021 у приватного нотаріуса був витребуваний виконавчий напис № 4029. Виконавчий напис суду наданий не був, т.я. ухвала від 22.04.2021 повернулась до суду з відміткою пошти "Адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідачі відзиви на позовну заяву не надали.

Третя особа приватний виконавець пояснень стосовно позову не надав.

В судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Надав заяву, в якій позов підтримав повністю та просив його задовольнити, а справу просив розглянути без його присутності та присутності його представника. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ТОВ "ФК "Аланд" про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, але його представник в судове засідання не з`явився.

Відповідач приватний нотаріус про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційній веб-сторінці Чутівського районного суду Полтавської області відповідно до вимог ст.ст. 128 ч. 11 та 187 ч. 10 ЦПК України, проте в судове засідання не з`явився.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена.

Відповідачі та третя особа причини неявки не повідомили, заяв та клопотань про розгляд справи у їх відсутності чи відкладення розгляду справи суду не надали, але їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів у їх відсутності.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Зі згоди позивача суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи у відсутності відповідачів.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 12 ЦПК України закріплений принцип змагальності сторін в цивільному судочинстві, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 13 ЦПК України визначений принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частинами 1 - 3 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування по справі є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обгрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В ч. 1 та 2 ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частинами 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

10.08.2016 між Акціонерним товариством "Ідея Банк" (далі - АТ "Ідея Банк") та ОСОБА_1 укладена Угода № СО2.178.75051 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки, відповідно до якої АТ "Ідея Банк" відкрив позивачу поточний рахунок, випустив йому кредитну картку з терміном дії 2 роки, встановив Кредитну лінію по поточному рахунку із встановленням максимального ліміту у розмірі 200 000 грн. з лімітом на час укладення угоди в розмірі 25 000 грн. із встановленням процентної ставки за користування коштами Кредитної лінії у розмірі 48 % річних.

Копія даної Угоди була надана суду позивачем і він не оспорював її укладення.

20.01.2021 р. приватним нотаріусом був вчинений виконавчий напис № 4029, відповідно до якого приватний нотаріус звернув стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за Кредитним договором СО2.178.75051 від 10.08.2016, укладеного з АТ "Ідея Банк", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 12/85 від 26.11.2020 є ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 04/12/2020_ФА від 04.12.2020 є ТОВ "ФК "Аланд".

У виконавчому написі № 4029 зазначено:

"Строк платежу за Кредитним договором СО2.178.75051 від 10.08.2016 настав. Боржником допущено прострочення платежів.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 04.12.2020 по 11.12.2020.

Сума заборгованості складає 68 287 грн. 53 коп., в тому числі:

прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 24 503 грн. 62 коп.;

прострочена заборгованість за комісією становить 0, 00 грн.;

прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 43 789 грн. 91 коп.;

строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0, 00 грн.;

строкова заборгованість за комісією становить 0, 00 грн.;

строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0, 00 грн.;

строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0, 00 грн.

За вчинення цього виконавчого напису приватним нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України "Про нотаріат" стягнуто плати із Стягувача в розмірі 500 грн., які підлягають стягнення з Боржника на користь Стягувача.

Загальна сума, яка підлягає стягненню - 68 787 грн. 53 коп."

Даний виконавчий напис, на підставі заяви ТОВ про примусове виконання рішення від 05.02.2021 р. вих. № 1106 був 12.02.2021 пред`явлений до примусового виконання до приватного виконавця, який постановою про відкриття виконавчого провадження від 15.02.2021 відкрив виконавче провадження ВП № 64500366 з виконанню виконавчого напису № 4029.

Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 08.04.2021 приватний виконавець, на виконання виконавчого напису № 4029, звернув стягнення на доходи ОСОБА_1 , які він отримує від ФОП ОСОБА_2 , на загальну суму 76 335 грн. 28 коп., що складається з 669 грн. витрат на проведення виконавчих дій, 68 787 грн. 53 коп. боргу за виконавчим документом та 6 878 грн. 75 коп. основної винагорода приватного виконавця.

Правовідносини щодо видачі виконавчого напису нотаріуса регулюються Законом України "Про нотаріат", постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса" (далі - Перелік документів) та наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій)

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат").

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п. 1 та 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підп. 2.1 та 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Так, згідно п. 2 Переліку документів, стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин на підставі кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та в Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому ст. 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання банком письмової вимоги боржнику про усунення порушень.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене, з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України та ст.ст. 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Таким чином, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України від 05.07.2017 у справі № 6-887цс17 та в постанові Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 207/1587/16 (провадження № 14-12559св18).

У п. 3.1 та 3.2 ч. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій вказані умови вчинення виконавчого напису, відповідно до яких нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше 3 років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше 1 року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

ТОВ "ФК "Аланд" не надав суду докази того, що при вчиненні виконавчого напису № 4029 приватний нотаріус отримував первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними.

Таким чином, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за цим написом.

Інші докази, які б підтверджували, що приватний нотаріус дійсно належним чином переконався у безспірності розміру зазначених сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, в матеріалах справи відсутні.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що наявні у приватного нотаріуса на час вчинення ним виконавчого напису документи не свідчили про безспірність заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором № СО2.178.75051 від 10.08.2016, а також приватним нотаріусом не було належним чином дотримано і самого порядку вчинення виконавчого напису, що є підставою для визнання виконавчого напису № 4029 таким, що не підлягає виконанню.

Стосовно належного відповідача, суд прийшов до висновку, що належним відповідачем є лише ТОВ "ФК "Аланд" виходячи з наступного.

Положеннями ч. 1 та 2 ст. 1 Закону України "Про нотаріат" визначено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Виходячи з цього, можливо зробити висновок про те, що нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі.

Таким чином, належним відповідачем у справі є лише ТОВ "ФК "Аланд".

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 14.08.2019 у справі № 519/77/18 (провадження № 61-10311св19).

За вищевикладених обставин суд вважає позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог до ТОВ "ФК "Аланд", з останнього на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати по сплаті судового збору.

З ТОВ "ФК "Аланд" на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 364 грн., з яких 908 грн. сплачено за подачу позовної заяви та 454 грн. - за забезпечення позову.

Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом 90 днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області від 22.04.2021 була задоволена заява позивача про забезпечення позову та зупинено стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Аланд" заборгованості в розмірі 68 787 грн. 53 коп. на підставі виконавчого напису № 4029, вчиненого приватним нотаріусом.

Суд роз`яснює, що у зв`язку із задоволенням позову заходи забезпечення позову по даній справі продовжують діяти протягом 90 днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи у відповідності до положень ч. 7 ст. 158 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 76-83, 89, 133, 141, 158, 258, 259, 263-265, 273, 280-284, 354 ЦПК України, ст. 88 Закону України "Про нотаріат", наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 21 січня 2021 р. № 4029, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" заборгованості в розмірі 68 787 грн. 53 коп., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" на користь ОСОБА_1 1 362 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, копію судового рішення надіслати протягом 2 днів з дня його складення у повному обсязі.

Позивач має право оскаржити рішення суду до Полтавського апеляційного суду через Чутівський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

За письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення, заочне судове рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 .

Відповідачі:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд", 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 14, оф. 301, ;

- приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, 10008, м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, 35.

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, 6, офіс 31.

Повний текст рішення складений 24 червня 2021 року.

Суддя А. А. Антонов