1Справа № 335/4356/21 2/335/1925/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі

головуючого судді Геєць Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Ровенської В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Концерну «Міські теплові мережі» про визнання неправомірними дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Концерну «Міські теплові мережі» про визнання неправомірними дій, просив суд визнати неправомірними дії Концерну «Міські теплові мережі» щодо нарахування ОСОБА_1 оплати в сумі 15432 грн. 48 коп. на опалення місць загального користування за опалювальні періоди з січня 2015 року по березень 2021 року на підставі Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 року № 359, а також зобов`язати Концерн «Міські теплові мережі» скасувати незаконно нараховану ОСОБА_1 заборгованість по оплаті витрат на оплату за опалення місць загального користування теплової енергії по квартирі (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) в сумі 15432 грн. 48 коп. станом на 01.04.2021 року шляхом проведення відповідного коригування по особовому рахунку № НОМЕР_1 в сторону зменшення заборгованості на 15432 грн. 48 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 20.12.2011 року та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно він є власником квартири АДРЕСА_1 .

Згідно договору про надання послуг з централізованого опалення та водонагрівання від 01.05.2013 року позивач є споживачем послуг, які надає Концерн «МТМ», а саме послуги з централізованого опалення та водонагрівання (п. 1 Договору). Об`єктом надання послуг є вищевказана квартира опалювальною площею 138, 1 кв.м. (п. 3 Договору).

Вказаний будинок обладнано будинковим засобом обліку теплової енергії, а вказана квартира обладнана окремими засобами обліку теплової енергії - тепло обчислювач Мultican 402, зав. № 11/60332944, 22.07.2019 року на прилад видано паспорт після періодичної повірки на 4 роки до 22.07.2023 року.

Зі змісту квитанцій за надані послуги за період з січня 2015 року по березень 2021 року та відповідей Концерну «МТМ» від 26.01.2021 року вих. № 389/42-180, від 17.02.2021 вих. № К-141/п вбачається, що Концерн «МТМ» крім показників квартирного лічильника додатково нараховує оплату за опалення місць загального користування (надалі - МЗК) для вищевказаної квартири по загальнобудинковому лічильнику.

Згідно відомостей наведених в квитанції за березень 2021 року заборгованість позивача за опалення перед відповідачем станом на 01.03.2021 року становить 15432,48 грн.

Відповідач при проведенні розрахунку керується положеннями Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 року № 359 (далі - Методика).

Відповіддю від 17.02.2021 вих. № К-141/п Концерн «МТМ» визнав, що методика 25.01.2019 втратила чинність, а використання методики «Про затвердження Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг», затвердженої наказом Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 грудня 2018 р. за № 1502/32954) станом на дату надання відповіді (17.02.2021 вих. №К- 141/п) неможливо.

При проведенні нарахування за опалення МЗК відповідач керується положеннями п. 2.1.3. Методики, які регулювали порядок нарахування.

Застосування п. 2.1.3 можливо, «Якщо системою будинкового обліку не передбачено окремого обліку теплової енергії, спожитої на опалення МЗК, але передбачено теплолічильники в кожного споживача...». Втрата чинності вказаного наказу 25.01.2019 року не завадила працівникам КТМ вкотре провести розрахунок оплати за МЗК за лютий, березень 2019, та проводити нарахування по теперішній час. Вказане суперечить чинній до 25.01.2019 Методиці.

Пунктом 2.1 Методики визначені різні варіанти визначення кількості теплової енергії на опалення місць загального користування в залежності від наявності чи відсутності загальнобудинкового лічильника, наявності індивідуальних лічильників в окремих приміщеннях тощо.

Пунктом 2.1.4 Методики визначено, що у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії на МЗК витрати теплової енергії на опалення МЗК визначаються розрахунком за формулами, наведеними в п. 2.1 Методики.

Однак, при визначенні суми оплати за вказаними пунктами, відповідач, з врахуванням того, що СНиП 2.04.05-91 втратили чинність (01.01.2014), а діючі ДБН В.2.5- 67:2013, що затверджені наказами Мінрегіонбуду від 25.01.2013 № 24 та від 28.08.2013 № 410 не містять методики розрахунку втрат теплової енергії розподільчими трубопроводами системи опалення будинку, проводив розрахунок шляхом віднімання від показань будинкового лічильника визначених кількості теплової енергії на опалення квартир без лічильників та сумарних показань квартирних лічильників і сумарної кількості теплової енергії на опалення окремих к-тих приміщень місць загального користування.

Проте, вказаний спосіб нарахування не відповідає складовим формули, визначеній в п. 2.1.4 Методики. З огляду на це, відповідач проводив розрахунки опалення місць загального користування не у спосіб, що визначений законом.

Відповіддю Концерну «МТМ» від 26.01.2021 вих. № 389/42-180 підтвердив, що 14 квартир не обладнано приладами індивідуального обліку.

Відповідачем не виконуються вимоги, передбачені п. 12 Постанови КМУ від 21.07.2005 року № 630 та до нарахувань обсягу теплової енергії МЗК включається обсяг теплової енергії спожитої власниками приміщень, які не надають покази приладів обліку

Стверджує, що донарахування додаткової оплати за опалення по загальнобудинковому лічильнику суперечить умовам укладеного між ним та відповідачем договору та законодавству, що регулює порядок обліку та оплати послуг з централізованого опалення, а саме Правилам надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

Відповідач скористався своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву. У відзиві зазначав, що відповідач вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно до Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 22.11.2018 року № 315, відповідно до статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», пункту 4 частини другої статті 4 Закону України «Про житлово- комунальні послуги», затверджено Методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг (надалі за текстом Методика 315) та визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства будівництва, архітектури та житлово- комунального господарства України від 31.10.2006 року № 359 «Про затвердження Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення». Згідно Прикінцевим положенням Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, на дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

Тобто, нарахування споживачу здійснюється за договором, складеним на основі типового, затвердженого Правилами № 630 та для нарахування за місця загального користування використовується Методика № 359, яка затверджена на виконання вказаних Правил.

Оскільки житло позивача знаходиться у багатоквартирному будинку, він зобов`язаний нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку, отже, оплачувати послуги згідно з встановленими тарифами. При нарахуванні плати за опалення місць загального користування у житловому будинку виконавець послуг з централізованого опалення дотримувався положень Методики № 359, зокрема за формулою - утрати теплової енергії розподільчими трубопроводами системи опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі.

Дослідивши та проаналізувавши надані доводи сторін, письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом по справі встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого опалення, як наймач (власник) квартири АДРЕСА_1 , які надає Концерн «МТМ».

Квартира позивача обладнана квартирним засобом обліку теплової енергії.

Також, будинок АДРЕСА_2 обладнано будинковим засобом обліку теплової енергії. Дані обставини сторонами визнаються.

Порядок обліку та оплати послуг з централізованого опалення визначений Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 (далі Правила).

Відповідно п. 28 Правил, споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, квартирні засоби обліку теплової енергії, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування (далі - МЗК) будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Порядок визначення витрат теплової енергії на опалення МЗК у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами встановлений Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженою наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 року № 359 (далі Методика).

Згідно з п. 1.4 Методики кількість теплової енергії на опалення МЗК окремо не визначається, а входить до загальної кількості теплової енергії, виставленої для плати за опалення у таких випадках: якщо в багатоквартирному будинку незалежно від наявності або відсутності загальнобудинкового обліку теплової енергії відсутні суб`єкти господарювання, помешкання з індивідуальним опаленням, усі житлові квартири не обладнані приладами обліку витрат теплової енергії на опалення.

На виконання вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії водопостачання», Закону України від 09.11.2017 № 2189 «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 2189), наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315 затверджено Методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг. Застосування цієї Методики можливе лише після укладання договорів, які відповідають типовим договорам про надання послуги постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 № 830.

Методикою скасовано дію наказу Мінрегіонбуду від 31.10.2006 № 359 «Про затвердження Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення».

Водночас, відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві та перед положення» Закону № 2189, договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Нові договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом п`яти місяців з дня завершення заходів щодо запобіганню виникненню поширенню короновірусної хвороби (СОVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України /постановою від 22.07.2020 № 641 продовжено дію карантину до 31.08.2020).

У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Оскільки квартира позивача обладнана квартирним засобом обліку теплової енергії, вказана обставина виключає можливість застосування вказаного вище п. 1.4 Методики.

Концерн «МТМ», визначаючи позивачу кількість теплової енергії на опалення МЗК, керується положеннями п. 2.1.3. Методики, які регулюють порядок нарахування, про що свідчить лист відповідача від 19.01.2021 року № К-43/ел.

Пунктом 2.1 Методики визначені різні варіанти визначення кількості теплової енергії на опалення місць загального користування в залежності від наявності чи відсутності загальнобудинкового лічильника, наявності індивідуальних лічильників в окремих приміщеннях тощо.

Пунктом 2.1.4 Методики визначено, що у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії на МЗК витрати теплової енергії на опалення МЗК визначаються розрахунком за формулами, наведеними в п. 2.1 Методики. Надалі цим пунктом передбачена формула розрахунку

К

Q = SQ + Q,(2.3)

МЗК МЗК втр.

К

де SQ - кількість теплової енергії на опалення окремого

МЗК

к-того приміщення МЗК, Гкал;

Q - утрати теплової енергії розподільчими трубопроводами

втр.

системи опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі

(розраховується за СНиП 2.04.05-91 "Отопление, вентиляция и

кондиционирование", Приложение 12, 1991г. (далі - СНиП 2.04.05-91).

Однак, при визначенні суми оплати за вказаними пунктами, відповідач, з врахуванням того, що СНиП 2.04.05-91 втратили чинність, а діючі ДБН В.2.5-67:2013, що затверджені наказами Мінрегіонбуду від 25.01.2013 № 24 та від 28.08.2013 № 410 не містять методики розрахунку втрат теплової енергії розподільчими трубопроводами системи опалення будинку, проводив розрахунок шляхом віднімання від показань будинкового лічильника визначених кількості теплової енергії на опалення квартир без лічильників та сумарних показань квартирних лічильників і сумарної кількості теплової енергії на опалення окремих к-тих приміщень місць загального користування.

Проте, вказаний спосіб нарахування не відповідає складовим формули, визначеній в п. 2.1.4 Методики. З огляду на це, відповідач проводив розрахунки опалення місць загального користування не у спосіб, що визначений законом.

Посилання відповідача при обґрунтуванні нарахувань за опалення місць загального користування на Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 є безпідставним, оскільки даними Правилами не визначено порядку оплати послуг з опалення місць загального користування споживачами, квартири яких обладнані засобами обліку теплової енергії. Рекомендації щодо застосування Методики, які затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 22.02.2008 року № 47, також не визначають порядку розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування у разі обладнання багатоквартирного будинку загальнобудинковим приладом обліку теплової енергії та часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку.

Отже, підміняючи методику розрахунку, визначену нормативним актом, іншою методикою, що здійснена не на підставі нормативно-правового акту, відповідач діяв не у передбачений законом спосіб.

Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

З огляду на вищевикладене, з урахувань положень ст. 5 ЦПК України, суд застосовує передбачений спеціальним законом спосіб захисту права та вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок витрат теплової енергії на опалення місць загального користування за адресою: АДРЕСА_3 за період з січня 2015 року по березень 2021 року. Також суд вважає за можливе послатися в резолютивній частині рішення на п. 2.1.4 Методики, що буде відповідати як суті позовних вимог позивача. Дане уточнення, суд не вважає виходом за межі позовних вимог, оскільки зміст позову зводився саме до невірного застосування відповідачем п. 2.1.4 Методики.

Позовні вимоги про визнання неправомірними дій Концерну «МТМ» щодо нарахування ОСОБА_1 витрат теплової енергії на опалення місць загального користування за адресою: АДРЕСА_3 у період з січня 2015 року по березень 2021 року задоволенню не підлягають, оскільки само по собі нарахування відповідачем позивачеві плати за опалення місць загального користування передбачено зазначеною вище Методикою. Обраний позивачем в цьому випадку спосіб захисту є не вірним.

З огляду на зазначені обставини, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України з Концерну «МТМ» в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Концерну «Міські теплові мережі» про визнання неправомірними дій, - задовольнити частково.

Зобов`язати Концерн «Міські теплові мережі» здійснити перерахунок витрат теплової енергії на опалення місць загального користування за адресою: АДРЕСА_3 , за період з січня 2015 року по березень 2021 року відповідно до п. 2.1.4 Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої за опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 31.10.2006 року № 359.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Концерну «Міські теплові мережі» в дохід держави судовий збір в розмірі 908 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телемунікаційної системи подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Геєць