КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
№ апеляційного провадження: 22-з/824/593/2021
Головуючий у суді першої інстанції: Волкова С.Я.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.
29 червня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді - Семенюк Т.А
Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,
при секретарі - Максюк І.Г.,
розглянувши в судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, про визнання визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 04 грудня 2020 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ТОВ «Фінфорс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду від 04 грудня 2020 року та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, вважає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Постановою Київського апеляційного суду від 25 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задоволено, рішення Печерського районного суду міста Києва від 04 грудня 2020 року скасовано, позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано виконавчий напис від 15 квітня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчуком В.В., зареєстрований в реєстрі за №7535, за яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінфорс» за кредитним договором № 601071-А від 09 липня 2019 року заборгованість в розмірі 17416 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто з ТОВ «Фінфорс» на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 1261 грн. 20 коп., а також стягнуто з ТОВ «Фінфорс» в дохід держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

28 травня 2021 року на адресу апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_2 - адвоката Ковальова В.М. про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат на правничу допомогу посилаючись в обґрунтування заяви на те, що відповідно до Договору про надання правової допомоги від 23 серпня 2020 року, Додаткової угоди № 1/Ф від 25 серпня 2020 року, Звіту про виконання договору щодо надання правової допомоги (детальний опис правничої допомоги), Акту приймання-передачі наданих послуг від 26 травня 2021 року фактичний розмір понесених ОСОБА_2 судових витрат у зв`язку з розглядом апеляційним судом апеляційної скарги на рішення Печерського районного суду міста Києва від 04 грудня 2020 року в справі № 757/36779/20-ц склав 19 933 грн. 33 коп.

Зазначає, що такий розмір понесених ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу відповідає складності справи та виконаних адвокатом робіт, витраченим часом та обсягом, у зв`язку з чим просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ТОВ «Фінфорс» на користь ОСОБА_3 відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 19 933 грн. 33 коп.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи заяви, перевіривши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 2 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачає, що укладаючи договір про надання адвокатських послуг між адвокатом та клієнтом, сторони вправі вільно та самостійно визначати порядок обчислення гонорару як у фіксованому розмірі за конкретну послугу, так і у формі погодинної оплати.

Так, за приписами даної норми передбачено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Така правова позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони узгоджується з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 (провадження № 61-2679св20), від 19 серпня 2020 року у справі № 195/31/16-ц (провадження № 61-15811св19).

ТОВ «Фінфорс» обґрунтованого клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу подано не було, як і не було надно заперечень щодо заяви про ухвалення додаткового рашення.

У постанові Верховного Суду №308/15007/15-ц від 15.05.2019 суд дійшов висновку, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані, зокрема: договір про надання правничої (правової) допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, тощо); документи, що підтверджують оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження, тощо), а також документи на підтвердження надання адвокатом та отримання клієнтом професійної правничої допомоги (акт приймання-передачі), із детальним описом вчинених ним відповідних дій (не тільки щодо участі в судових засіданнях, а інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі, зокрема, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів тощо) Зазначені витрати позивача мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 140 ЦПК України розмір грошової компенсації визначає суд на підставі поданих такою особою доказів здійснення відповідних витрат. Розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження,забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Граничний розмір компенсації витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії»зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року по справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

За приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, правнича допомога ОСОБА_2 в суді першої інстанції та апеляційної інстанції надавалась адвокатом Ковальовим В.М., який здійснював представництво інтересів позивача на підставі договору про надання правничої допомоги від 23 серпня 2020 року, ордеру на надання правової допомоги серія КС №490233 від 30 грудня 2020 року.

При зверненні до суду першої інстанції представником ОСОБА_2 - адвокатом Ковальовим В.М. зазначено орієнтовний розрахунок витрат, крім того у апеляційній скарзі представник позивача також надав попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу, зазначивши, що можуть бути понесені інші витрати розмір яких в даний час визначити не можливо.

Відповідно до умов Додаткової угоди №1/Ф до договору про надання правничої допомоги від 23 серпня 2020 року ОСОБА_2 зобов`язався сплатити адвокату ОСОБА_1 гонорар за отриману правову допомогу за окремо визначеними послугами.

На виконання умов Додаткової угоди №1/Ф від 25 серпня 2020 року до договору про надання правничої допомоги від 23 серпня 2020 року оплата правових послуг клієнт здійснює на підставі Звіту про виконання договору щодо надання правової допомоги та Акту прийому - передачі наданих правових послуг, у якому зазначаються понесені Адвокатським об`єднанням витрати у зв`язку з наданням послуг, види та вартість наданих послуг.

Згідно Акту прийому - передачі наданих послуг від 26 травня 2021 року вбачається, що адвокат Ковальов В.М. надав, а ОСОБА_2 прийняв послуги правничої допомоги на суму 19 933,33 грн., а саме: здійснено правовий аналіз документів у спірних правовідносинах та надано консультацію щодо судової практики у справах щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (1000 грн.); підготовлено та направлено адвокатський запит №28-юр від 25.08.2020 року (1000 грн.); подано заяву до Ради адвокатів Київської області про адмін. правопорушення за ст.212-3 КУпАП, за наслідком якої складено протокол про адмін. правопорушення від 28.10.2020 відносно ОСОБА_4 - директора ТОВ «Фінфорс» (333,33 грн.); підготовлено і подано позовну заяву до Печерського районного суду м. Києва та заяву про забезпечення позову (3000 грн.); підготовлено і подано пояснення до Печерського районного суду м. Києва (1500 грн.); підготовлено і подано апеляційну скаргу (2000 грн.); направлено сторонам та третім особам судові виклики (100 грн.); направлено адвокатський запит в Київський державний архів (1000 грн.); ознайомлення з матеріалами виконавчого напису та вручення приватному нотаріусу Колейчику В.В. судової вимоги про надання документів (1000 грн.); прийнято участь у 4 судових засіданнях (4500 грн.); тричі ознайомлено з матеріалами справи (500 грн.); гонорар (4000 грн.).

Колегія суддів вважає, обґрунтованими доводи заявника, щодо наявності усіх необхідних документів на підтвердження факту реальної сплати відповідачем суми грошових коштів за надану правову допомогу у вказаній справі, а також враховуючи те, що відповідачем не надано будь-яких заперечень щодо розміру таких витрат на правничу допомогу.

Отже, виходячи з принципів дійсності, необхідності, розумності, складності справи, колегія суддів погоджується з доводами адвоката Ковальова В.М., що діє в інтересах ОСОБА_2 , оскільки ним доведено обсяг витраченого часу на підготування справи до розгляду, а також реальність таких витрат.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 270, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» (Новопечерський провулок 19/3, корпус 2, офіс 9, Печерський р-н, м. Київ, 01042, ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 19 933 грн. 33 коп.

Додаткова постанова набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст складено 30 червня 2021 року.

Головуючий

Судді