Справа № 750/2610/21
Провадження № 2-др/750/31/21
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 червня 2021 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі :
судді Карапута Л.В.
секретаря Гольцової С.В.,
за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування,
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.05.2021 в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування, відмовлено.

14.04.2021 до суду подано заяву представника відповідача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн. 00 коп. з відповідача.

Пунктом 3 ч. 1 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У судовому засіданні представник відповідача заяву підтримав.

ОСОБА_3 подала клопотання про відмову у стягненні витрат за правничу допомогу, оскільки додатковим договором від 09.04.2021 року адвокат визначив гонорар лише за представництво ОСОБА_4 в суді, в той час коли з детального опису робіт виконаних адвокатом передбачені інші види правничої допомоги. Вказує на те, що судові засідання були не тривалі, а тому вартість таких послуг є необгрунтованою, а також одночасно просила зменшити розмір витрат.

Представник позивача просила відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому, недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником (а не будь-ким) витрати, та їх сплата повинна бути підтверджена відповідними фінансовими документами.

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Відповідно до ордеру на надання правової допомоги серії СВ № 1003798 (а.с. 65) правову допомогу ОСОБА_5 надавав адвокат Гутник Валерій Петрович на підставі договору про надання правової допомоги від 06.04.2021 року (а.с. 193-194) та додаткового договору щодо визначення гонорару про надання правової допомоги від 06.04.2021 року.

На підтвердження витрат на правову допомогу представник відповідача надав договір про надання правової допомоги від 06.04.2021 року та додатковий договір щодо визначення гонорарудо договору про надання правової допомоги від 06.04.2021 року укладеного 09.04.2021 року, квитанцію про отримання готівкових грошових коштів №4 від 09.04.2021 року на суму 15000 грн. 00 коп., детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги по справі № 750/2610/21.

При цьому, суд враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката повинен бути співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на написання та подачу відзиву на позовну заяву з додатками, направлення його копії позивачу (1 год), участь в судових засіданнях, які сумарно становлять 5 години 30 хвилин, підготовка та подача заяви про ухвалення додаткового рішення з додатками, направлення її копії сторонам (30 хв), в зв`язку з чим суд доходить висновку про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 7357 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу (7 год. 00 хв загальний час х 1051 грн.).

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

заяву представника відповідача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7357 грн. 00 коп.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст додаткового рішення складено 15.06.2021.

Суддя Л.В. Карапута