22-ц/804/1409/21
264/6055/19

П О С Т А Н О В А

Іменем України

Єдиний унікальний номер 264/6055/19

Номер провадження 22-ц/804/1409/21

01 липня 2021 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Лопатіної М.Ю.

суддів Биліни Т.І., Пономарьової О.М.

сторони:

позивачка ОСОБА_1

відповідачка ОСОБА_2

розглянув у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 березня 2021 року, ухвалене у складі судді Іванченко А.М.,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Позов мотивовано тим, що з 1998 року позивачка зареєстрована і проживає в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Частка даного житлового приміщення належала її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і після смерті якої, позивачка, як єдина спадкоємиця, прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Все майно, що знаходиться в даній квартирі було придбано ОСОБА_1 за її особисті кошти, а також останньою був зроблений ремонт. 21 серпня 2019 року квартира і майно, що знаходилось в ній, були залиті водою з розташованої вище квартири АДРЕСА_2 , чим спричинено позивачці матеріальну шкоду. Того ж дня за фактом залиття була організована комісія Об`єднання власників багатоквартирного будинку «Героїчна 29» у складі голови правління ОСББ «Героїчна 29» ОСОБА_5 , майстра технічної дільниці ОСОБА_6 , електрика ОСОБА_7 , членів правління ОСББ «Героїчна 29» ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Згідно акту Об`єднання власників багатоквартирного будинку «Героїчна 29» від 21 серпня 2019 року причиною залиття квартири була недбалість мешканців квартири АДРЕСА_3 , які залишили відкритий кран гарячої води. Дана квартира належить на праві приватної власності відповідачці ОСОБА_2 .

У зв`язку з викладеним, з огляду на те, що спричинена шкода позивачці не відшкодована, просила стягнути з відповідачки на свою користь матеріальну шкоду в сумі 32 970,00 гривень.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 березня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, відмовлено.

Відмовляючи задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на час залиття квартири позивачки діяв договір оренди квартири АДРЕСА_3 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 , а тому є підстави для застосування вимог ст. 780 ЦК України, згідно якої шкода, завдана третім особам у зв`язку з володінням та/або користуванням річчю, переданою у найм, відшкодовується наймачем на загальних підставах. З урахуванням того, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволення позову, а клопотань про заміну відповідача позивачка не заявляла, місцевий суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави для покладання на відповідачку відповідальності за заподіяну шкоду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі позивачка, через свого представника - адвоката Фісінчука С.О., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом зроблено помилковий висновок, що відповідальною особою за залиття квартири скаржниці є орендатор, а не відповідачка, оскільки саме власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом і невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків. Крім того зазначала, що місцевий суд не врахував, що під час розгляду справи ОСОБА_10 не визнала своєї вини у залитті квартири позивачки, оскільки ОСОБА_2 без попередження відвідувала належну їй квартиру та проводила там ремонт. Також допитана в якості свідка ОСОБА_10 пояснювала, що не проживала в орендованій квартирі на момент залиття квартири позивачки. Скаржниця також посилалась на те, що, в порушення вимог ч.4 ст.82 ЦПК України, судом проігноровано обставини, встановлені рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 грудня 2020 року у справі 264/6074/19, яке набрало законної сили, яким стягнуто з відповідачки шкоду на користь іншої особи, у зв`язку з залиттям 21 серпня 2019 року. З огляду на те, що умови договору оренди квартири АДРЕСА_3 від 13 жовтня 2017 року передбачали передачу даного житлового приміщення орендарю за актом приймання-передачі, який між сторонами підписано не було, скаржниця вважає, що висновок суду про продовження строку дії даного договору є необґрунтованим.

Доводи і заперечення інших учасників справи.

Відповідачка своїм процесуальним правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористалась. Відзив, від її імені, який надійшов на адресу апеляційного суду 18 травня 2021 року не приймається до уваги, з огляду на те, що він не підписаний ОСОБА_2 .

Мотивувальна частина.

Позиція апеляційного суду.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою «Апеляційне провадження». Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених ст. 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову у даній справі є меншою ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вказана справа розглядається апеляційним судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Відповідно до свідоцтва про право на житло, зареєстрованого в Маріупольському БТІ у 1994 році, квартира АДРЕСА_4 в рівних частках належить позивачці та її матері ОСОБА_11 (а.с 105).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 померла (а.с 11) та спадщину після її смерті, як єдина спадкоємиця, прийняла позивачка шляхом звернення із відповідною заявою до нотаріальної контори (а.с 12).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 181306678 від 17 вересня 2019 року, власником квартири АДРЕСА_5 є ОСОБА_2 (а.с 45).

13 жовтня 2017 року між ОСОБА_2 , як наймодавцем, та ОСОБА_10 , як наймачем, був укладений договір найму, згідно якого наймодавець передав у користування наймачу та членами його сім`ї строком на один рік квартиру АДРЕСА_3 . (а.с 51).

Відповідно до акту № 2 від 21 серпня 2019 року, складеного комісією у складі: голови правління ОСББ «Героїчна 29» ОСОБА_5 , слюсаря-сантехника ОСОБА_12 , електрика ОСОБА_13 , членів правління Об`єднання власників багатоквартирного будинку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за наслідками обстеження квартири АДРЕСА_4 було встановлено залиття даного жилого приміщення з тієї причини, що мешканець квартири АДРЕСА_2 того ж житлового будинку допустив недбалість, оскільки залишив відчиненим кран гарячої води при відкритому вентилі перед лічильником (водоміром). В результаті залиття встановлено ушкодження квартири АДРЕСА_4 та майна, що знаходилось в ній (а.с 13).

В исновком судової будівельно-технічної експертизи №9/с від 29 вересня 2020 року, встановленні пошкодження в квартирі АДРЕСА_4 та визначена вартість ремонтно-відновлювальних робіт та матеріалів по усуненню даних ушкоджень, яка складає 20335 гривень з ПДВ (а.с 110-115).

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За вимогами ч. 1 ст. 810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст. 822 ЦК України у разі спливу строку договору найму житла наймач має переважне право на укладення договору найму житла на новий строк.

Не пізніше ніж за три місяці до спливу строку договору найму житла наймодавець може запропонувати наймачеві укласти договір на таких самих або інших умовах чи попередити наймача про відмову від укладення договору на новий строк. Якщо наймодавець не попередив наймача, а наймач не звільнив помешкання, договір вважається укладеним на таких самих умовах і на такий самий строк.

Згідно вимог частин першої та другої ст. 780 ЦК України, шкода, завдана третім особам у зв`язку з володінням та/або користуванням річчю, переданою у найм, відшкодовується наймачем на загальних підставах.

Шкода, завдана у зв`язку з володінням та/або користуванням річчю, відшкодовується наймодавцем, якщо буде встановлено, що це сталося внаслідок особливих властивостей або недоліків речі, про наявність яких наймач не був попереджений наймодавцем і про які він не знав і не міг знати.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано шкоду, має право на її відшкодування. Однак, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи, шкідливий результат такої поведінки (шкода), причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина правопорушника.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Встановлено, що на час спричинення шкоди позивачці, а саме залиття її квартири АДРЕСА_4 з квартири, що розташована над ній, а саме квартири АДРЕСА_2 того ж будинку, дане жиле приміщенням знаходилось у користуванні ОСОБА_10 та членів її сім`ї на підставі договору оренди від 13 жовтня 2017 року.

Проте, позивачка звернулась з позовом до ОСОБА_2 , клопотання про заміну відповідача або залучення співвідповідачів не заявляла.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд першої інстанції обґрунтовано застосував висновок Верховного Суду, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, згідно якого визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, спричиненої позивачці в результаті залиття її квартири 21 серпня 2019 року.

З огляду на викладене є необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що відповідальність за заподіяння шкоди ОСОБА_1 лежить на відповідачці, як власниці квартири, з якої відбулось залиття та пошкодження майна позивачки.

Посилання скаржниці на те, що судом першої інстанції не було встановлено особу сина ОСОБА_10 , не заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції, оскільки дана особа не є учасником справи, де допитувалась судом в якості свідка. Крім того, позивачка та її представник не були позбавлені можливості встановити зазначену особу під час допиту свідка ОСОБА_10 .

Аргумент позивачки про те, що суд не врахував рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 грудня 2020 року у справі 264/6074/19, яким з відповідачки на користь іншої особи стягнуто шкоду, у зв`язку з залиттям, що відбулось 21 серпня 2019 року, апеляційним судом відхиляється з огляду на те, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду (ч.7 ст. 82 ЦПК України).

Та обставина, що між сторонами договору оренди квартири АДРЕСА_3 від 13 жовтня 2017 року не підписаний акт приймання-передачі даного житлового приміщення орендарю не свідчить про припинення дії даного договору, а тому не можна погодитись з доводами апеляційної скарги і в цій частині.

Крім того, судом встановлено, що наймач ОСОБА_10 після закінчення строку дії договору оренди квартири продовжувала сплачувати відповідачці орендну плату, в квартирі мешкав її син. Таким чином, немає підстав вважати, що цей договір оренди припинив свою дію на час спричинення шкоди позивачці.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції також не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374,375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Судді:

Повний текст постанови складено 01 липня 2021 року.

Суддя: