Справа № 158/1213/21
Провадження № 2/0158/365/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2021 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Польової М.М.,
з участю секретаря судового засідання Сороки І.Є.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі ОСОБА_3 ) про зміну способу стягнення аліментів.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 29.04.2011 з позивача стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.
Позивач зазначає, що у нього немає можливості платити визначений рішенням суду розмір аліментів, оскільки на час винесення рішення він був офіційно працевлаштований, однак на даний час він не має постійного місця роботи. У зв`язку із чим просить суд змінити спосіб стягуваних з нього аліментів на користь ОСОБА_2 з 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) на 1800 грн., але не менше 50 відсотків гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 29.04.2021 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Вказаною ухвалою відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач зазначену ухвалу отримала 11.05.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Жодних заперечень, клопотань про розгляд справи з викликом сторін, а також відзиву відповідачем до суду подано не було.
На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків.
Так, судом встановлено, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 29.04.2011 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття (а.с.6).
Звертаючись до суду із даним позовом позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що його матеріальне становище погіршилось, оскільки на даний час він не має постійного місця роботи.
Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
З наведеного слідує, що обов`язок щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття покладено на її батьків. При цьому за позовом саме одержувача, а не платника аліментів, може бути змінений спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду.
Позивач ОСОБА_1 відповідно до рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 29.04.2011 є платником аліментів, а не їх одержувачем, а тому на підставі рішення суду за його позовом зміна способу стягнення аліментів законом не передбачена.
Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналізуючи наведену правову норму можна дійти висновку, що платник або одержувач аліментів вправі звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного рішення суду, якщо змінився їх сімейний стан, погіршилось чи поліпшилось здоров`я когось із них, а також у інших передбачених законом випадках.
Проте, як слідує з матеріалів справи та змісту позовних вимог, позивач ОСОБА_1 не просить суд зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 29.04.2011 у частці від його доходу, а фактично просить змінити спосіб їх стягнення на тверду грошову суму 1800 грн., що суперечить положенням ст. 192 СК України.
Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. ст. 76, 77 ЦПК України).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Як визначено ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.
Разом з тим, позивачем всупереч ст. 81 ЦПК України не надано суду належних та достатніх доказів, які слугували б підставою для зміни способу і розміру стягуваних аліментів, а, відтак, у задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись статтями 12, 19, 81, 263-265, 274-279, 430 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ).

Суддя Ківерцівського районного суду М.М. Польова