27.05.2021 Справа № 756/2502/21
Унікальний № 756/2502/21
Провадження № 2/756/3365/21
р і ш е н н я

іменем України

27 травня 2021 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Белоконна І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 у лютому 2021 року звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання.

Позов обґрунтовує тим, що вона є матір`ю відповідача, а також пенсіонером і непрацездатною особою, яка має інвалідність ІІ групи. Єдиним джерелом доходу позивача є пенсія. Відповідач матеріальної допомоги на утримання матері добровільно не надає.

Позивач вказує на те, що отримуваний нею дохід не дозволяє забезпечити її належним лікуванням та оздоровленням.

У своєму позові ОСОБА_1 наголошує, що вона потребує матеріальної допомоги, а тому просить стягувати з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з моменту звернення.

За вказаним позовом ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04 березня 2021 року судом відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Судом в ухвалі зазначено, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 178 ЦПК України.

21 травня 2021 року відповідачем подано письмовий відзив, у якому остання просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, оскільки вона постійно сплачує комунальні послуги за свою частку квартири, а також на власні потреби матері.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з огляду на таке.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідач є донькою позивача.

Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 172 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування.

Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина.

Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин.

Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька.

На час розгляду справи позивач є пенсіонером та особою з інвалідністю ІІ групи. Єдиним джерелом її доходу є пенсія.

Відповідно до довідки про доходи, виданої ГУ Пенсійного фонду України в м. Києві (Оболонського району), середній розмір щомісячної пенсії позивача за період з травня по жовтень 2020 року складає 1 764,77 грн. Відомостей про розмір пенсійного забезпечення у 2021 році позивачем не надано.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» установлено в 2020 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень, з 1 липня - 1712 гривень, з 1 грудня - 1769 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що вона потребує матеріальної допомоги. Сам факт перебування позивача на пенсії, її інвалідність не вказує на зворотнє.

Окрім того суд вважає правильним зазначити, що згідно наданих відповідачем доказів, нею надається допомога позивачу, зокрема оплачуються житлово-комунальні послуги.

У зв`язку з вищевказаним судом встановлено, що позивач отримує пенсію у розмірі достатньому встановленому законом прожитковому мінімуму на одну особу відповідної соціальної групи, тобто її дохід забезпечує прожитковий мінімум, встановлений законом, і тому суд вважає, що підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання матері немає, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог та необхідності відмови в їх задоволенні.

Керуючись статтями 172, 202, 203 СК України, статтями 5, 12-13, 76, 81, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя,- Белоконна І.В.