Справа № 638/4913/21
Провадження № 2/638/3738/21
УХВАЛА

Іменем України

29 червня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Латки І.П.,

за участю секретаря судового засідання Котельнікової А.Р.,

розглянувши заяву адвоката Котляра Андрія Олексійовича, який діє від імені ОСОБА_1 , про відвід судді Латки І.П. від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 , яка діє від імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , малолітньої ОСОБА_6 , про визнання недійсним договору дарування квартири, треті особи Служба у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Літвінова Яна Миколаївна,

в с т а н о в и в:

05 квітня 2021 року ОСОБА_1 , яка діє від імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , малолітньої ОСОБА_6 , про визнання недійсним договору дарування квартири, треті особи Служба у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Літвінова Яна Миколаївна.

Ухвалою суду від 06 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

25 червня 2021 року до суду від представника ОСОБА_1 адвоката Котляра Андрія Олексійовича надійшла заява про відвід судді Латки І.П. від розгляду даної справи, яка передана судді 29 червня 2021 року.

Заява про відвід обґрунтована тим, що обставини даної справи свідчать про те, що суддя Латка І.П. вчинила порушення принципу рівності всіх учасників процесу перед законом і судом та порушення принципу змагальності, оскільки позбавила позивача права на надання суду своїх доказів, які мають визначальне значення для захисту порушеного права малолітньої доньки позивача, та якими позивач мала намір довести фактичне проживання позивача разом з її дитиною в спірній квартирі, довести характер взаємовідносин, що виникли між її малолітньою дитиною та чоловіком позивача, який у подальшому оформив батьківство над її малолітньою дитиною, встановлення між її донькою та відповідачем ОСОБА_3 міцних сімейних зв`язків уже в 2017 2018 роках, що має суттєвий вплив на визначення «сімейного життя».

Заявник зазначає, що суддя Латка І П. не мотивувала належним чином свою ухвалу від 14 червня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання позивача про витребування матеріалів нотаріальної справи у нотаріуса, яка посвідчувала спірний правочин, не мотивувала свою відмову у залишенні клопотання про виклик свідків без розгляду, яке було повторно заявлено представником позивача з посиланням на нотаріально посвідчені заяви свідків.

Окрім того, зазначає, що суддя Латка І.П. дозволила собі вислови, що містять відверті натяки на негативну оцінку сторони позивача, що є несумісним з вимогами безсторонності, передбаченими в пункті 1 статті 6 Конвенції. Таким чином, заявник вважає, що суддя Латка І.П фактично продемонструвала своє припущення щодо кінцевого результату розгляду даної справи та явну схильність до сторони відповідача ОСОБА_4 у цій справі.

Зважаючи на наявність у сторони позивача серйозних підстав побоюватися упередженості судді Латки І П. при розгляді даної справи, ОСОБА_7 просив відвести суддю Латку І.П. від розгляду даної справи.

У частині другій та третій статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 ЦПК України.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

Із змісту заяви ОСОБА_7 вбачається про незгоду сторони позивача з ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 червня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання про витребування доказів та залишення без розгляду клопотання про виклик свідків.

Наведені ОСОБА_7 аргументи стосовно постановлення суддею Латкою І.П. ухвали від 14 червня 2021 року із порушенням, на думку представника позивача, неналежного мотивування ухвали свідчать саме про незгоду особи з судовим рішенням, що у значенні вказаних вище імперативних приписів частини 4 статті 36 ЦПК України не може бути визнано обґрунтованою підставою для відводу.

Також, в заяві про відвід ОСОБА_7 вказує на те, що у нього є сумніви в неупередженості та об`єктивності розгляду даної справи суддею Латкою І.П., оскільки суддя має явну схильність до сторони відповідача ОСОБА_4 та дозволила собі вислови, що містять відверті натяки на негативну оцінку сторони позивача.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Як зазначалося вище, підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 ЦПК України.

З огляду на нормативний зміст пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України відвід судді може бути заявлений й з інших підстав, відмінних від перелічених у пунктах 1 - 4 частини першої цієї ж статті. У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

Як на підставу для відводу судді, крім постановлення суддею зазначеної ухвали від 14 червня 2021 року, ОСОБА_7 посилається на обставини, наявності яких для відводу судді підлягають доведенню, зокрема позивачем зазначається, що у нього є сумніви щодо неупередженості судді Латки І.П., оскільки суддя дозволила собі вислови, що містять відверті натяки на негативну оцінку сторони позивача. Разом з тим, заявник не зазначає, які саме вислови головуючого судді були розцінені ним як натяк на негативну оцінку сторони позивача.

Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

(і) "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

(іі) "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому, коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Одночасно суд підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід судді Латки І.П. у даній справі, суд також бере до уваги те, що окрім переліку обставин, які є безумовними підставами для відводу судді, у процесуальному законі також зазначені й виняткові випадки, за яких заявлення відводу a priori не може бути підставою для застосування цього процесуального інституту.

Крім того, у заяві про відвід не наведено конкретних фактів прояву суддею Латкою І.П. поведінки, яка б свідчила про її упередженість чи небезсторонність у цій справі. Зазначені у заяві доводи мають загальний характер.

Отже, аргументи, якими заявник мотивує свою заяву про відвід судді Латки І.П., не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості судді Латки І.П. як з погляду "суб`єктивного критерію", так і з погляду "об`єктивного критерію", якими керується у своїй процесуальній діяльності Європейський суд з прав людини.

Інших обставин, визначених статтею 36 чи статтею 37 ЦПК України, які б свідчили про особисту упередженість судді Латки І.П. або її необ`єктивність під час розгляду даної справи у заяві не вказано, а суд під час розгляду заяви таких обставин також не встановив.

Враховуючи викладене, доводи викладені у заяві про відвід судді є необґрунтованими і такими, що не можуть слугувати підставою для задоволення заяви про відвід.

Відповідно частин 2 та 3 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З урахуванням положень ч. 3 ст. 40 ЦПК України, зважаючи на те, що судове засідання у справі призначено на 01 липня 2021 року, а заява про відвід надійшла 25 червня 2021 року, тобто за три робочих дні до судового засідання, суд визнає заяву про відвід необґрунтованою та передає заяву разом з матеріалами справи для вирішення питання про відвід у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 36, 37, 40, 260 ЦПК України,

у х в а л и в:

Визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_7 , який діє від імені ОСОБА_1 , про відвід судді Латки І.П. від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 , яка діє від імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , малолітньої ОСОБА_6 , про визнання недійсним договору дарування квартири, треті особи Служба у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Літвінова Яна Миколаївна.

Передати заяву про відвід разом з матеріалами цивільної справи № 638/4913/21 для вирішення питання про відвід у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.П. Латка