УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 312/104/21

провадження № 2/312/73/2021

16 квітня 2021 року селище Велика Білозерка

Суддя Великобілозерського районного суду Запорізької області Яцун О.О., розглянувши матеріали позовної заявиОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП Банк», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський Олег Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «ОТП Банк», в якій просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 42108 від 28.12.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованості в сумі 10662 грн. 63 коп.

Одночасно з пред`явленням позову позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд зупинити стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» боргу в розмірі 10662 грн. 63 коп. на підставі виконавчого напису № 42108, вчиненого 28.12.2020 року нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., яке виконується приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським О.В. у виконавчому провадженні серії ВП № 64095363 від 19.01.2021 року.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що справа не підсудна Великобілозерському районному суду Запорізької області та підлягає направленню за підсудністю на розгляд до іншого суду з наступних підстав.

За загальним правилом ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 12 ст. 28 ЦПК України, за вибором позивача, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Отже, вказаний позов може бути пред`явлений позивачем до суду, як за місцем місцезнаходженням стягувача, так і за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, місцезнаходження відповідача Акціонерного товариства «ОТП Банк» - місто Київ, вулиця Жилянська, будинок № 43.

Звертаючись з позовом до Великобілозерського районного суду Запорізької області, позивач визначив підсудність за вибором позивача на підставі ч. 12 ст. 28 ЦПК України та вважає, що звернувся з даним позовом до суду за місцем виконання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса.

За змістом ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Територіальні межі діяльності приватного виконавця встановлені ч. 2 ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», та передбачають, що приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований виконавчий округ.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи із аналізу вказаних правових норм, необхідно дійти до висновку про те, що чинне законодавство розмежовує такі поняття як «місце виконання виконавчих документів» та «місце вчинення виконавчих дій», які не є тотожними.

Отже, враховуючи положення ч. 2 ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», місцем виконання виконавчих документів є округ приватного виконавця в межах якого приватний виконавець здійснює примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Згідно статті 16 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», приватний виконавець є суб`єктом незалежної професійної діяльності.

За правилами ч. 1 ст. 26 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», офіс приватного виконавця розташовується в межах виконавчого округу.

Таким чином, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, на підставі ч. 12 ст. 28 ЦПК України за вибором позивача пред`являються за місцем професійної діяльності приватного виконавця, тобто за місцем знаходження офісу приватного виконавця, який розташований в межах його виконавчого округу. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.03.2019 року по справі № 757/53180/18ц.

Згідно відомостей Єдиного реєстру приватних виконавців України, виконавчим округом приватного виконавця Табінського О.В. є місто Київ, офіс розташований за адресою: 02125, місто Київ, вулиця Старосільська, 1 У, офіс № 3.

Отже, місцезнаходження відповідача та місце виконання виконавчого напису нотаріуса не відносяться до територіальної юрисдикції Великобілозерського районного суду Запорізької області.

Приймаючи до уваги, що при зверненні до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивач посилався на норми ч. 12 ст. 28 ЦПК України та обрав підсудність справ за вибором позивача, розгляд даної справи за територіальною підсудністю відноситься до юрисдикції Дніпровського районного суду міста Києва.

Відповідно до порядку подання заяви про забезпечення позову, визначеного ч. 2 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову, яка подається одночасно з пред`явленням позову, подається до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Таким чином, розгляд заяви про забезпечення позову, також належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Дніпровського районного суду міста Києва.

Положеннями п.1) ч.1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 260, 353 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу № 312/104/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП Банк», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський Олег Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та заяву про забезпечення позову, передати за територіальною підсудністю на розгляд Дніпровського районного суду міста Києва.

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити позивачу.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1) частини 1 статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя О.О. Яцун