Справа № 740/658/21
Провадження № 2/740/585/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2021 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Гагаріної Т.О.,

за участі секретаря судового засідання Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Ніжині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Тетяна Іванівна, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович, про захист прав споживача та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшов позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» (далі ТОВ «Вердикт-Капітал»), треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Тетяна Іванівна, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович, про захист прав споживача та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позов мотивує тим, що приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Коваль В.О. 22.09.2020 було відкрито виконавче провадження №63106463 на підставі виконавчого напису №504, вчиненого 03.09.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І., про стягнення з позивача на користь відповідача боргу в сумі 41 358 грн. 38 коп.

Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки при його вчиненні нотаріус не пересвідчився у безспірності вимог стягувача, тому він звернувся з позовною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05.02.2021, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від відповідача ТОВ «Вердикт-Капітал» до суду надійшов відзив, в якому представник відповідача (генеральний директор Іжаковський О.В.) просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки, вважають, що позивач у своєму позові не зазначила жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. Крім того, представником відповідача до суду подано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, вважають, що до позовної заяви не додано належних та допустимих документів ,які б підтверджували оплату правничої допомоги, в тому числі і документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату. Просили відмовити в задоволенні позову.

Треті особи належним чином повідомлені про розгляд даної справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, пояснень суду не надали.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного.

Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Судом встановлено, що 03.09.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №504, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт-Капітал» заборгованість за кредитним договором №490930420 від 12.01.2015 в розмірі 41 358 грн. 38 коп., в тому числі: просточена заборгованість за сумою кредиту становить 12 384 грн. 65 коп., прострочена заборгованість за комісією становить 0 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 9 857 грн. 34 коп., строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0 грн., строкова заборгованість за комісією становить 0 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 14 466 грн. 39 коп., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 4 650 грн. та плата за вчинення виконавчого напису на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» у розмірі 500 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню - 41 358,38 грн. Виконавчий напис набрав законної сили 03.09.2020.

Правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Альфа-банк» є ТОВ «Кредитні Ініціативи», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Вердикт-Капітал» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 16-01/19/1 від 16.01.2019.

Приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Ковалем В.О. на підставі виконавчого напису №504 від 03.09.2020 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Секістової Т.І. було винесено постанову ВП №63106463 від 22.09.2020 про відкриття виконавчого провадження.

22.09.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. винесено постанову про арешт коштів боржника, накладено арешт на грошові кошти (крім коштів заробітної плати, пенсії та соціальних виплат), що містяться на рахунках відкритих, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

22.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Ковалем В.О. винесено постанову про арешт коштів боржника в межах ВП №63106463.

Статтею 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється статтями Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок), затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5.

Згідно зі статтями 87,88 Закону України «Про нотаріат» в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 18 ЦК України,стаття 87 Закону України «Про нотаріат»).

Аналогічні положення містяться у Порядку, зокрема, згідно з п.п. 1.1 - 1.2 п. 1 глави 16 розділу ІІ Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п. 2.2 п. 2 гл. 16 р. ІІ Порядку).

Підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що Нотаріус вчиняє виконавчі написи:

якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік).

Пунктом 2 Переліку встановлено, що для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23.06.2020 справа № 645/1979/15-ц.

Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості.

Позивач в позові зазначає, що кредитивний договір №490930420 від 12.01.2015, який був укладений між ним та АТ «Альфа-банк», який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально. Крім того, вважає, що трирічний строк, в межах якого кредитор міг звернутися до суду з вимогою до нього про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором закінчився 13.01.2020, що на його думку, виключає безспірність вимог до нього.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок сформульований у постанові Постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18).

Відповідно до умов кредитного договору №490930420, зокрема його п.2.3 датою остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків є 13.01.2017.

В той же час як вбачається із розрахунку заборгованості, наведеного у виконавчому написі №504, вчиненого 03.09.2020, стягнення заборгованості проводиться за період з 16.01.2019 по 11.03.2020.

Окрім цього, з 10.06.2017 набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування», який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в України та застосовується до регулювання правовідносин банку зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб.

Відповідно до ч.4 ст.16 Закон України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Як вбачається з матеріалів справи, належні та допустимі докази на підтвердження одержання ОСОБА_1 направленої стягувачем (кредитодавцем) вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань ТОВ «Вердикт-Капітал» ТОВ не були надані нотаріусу при вчиненні спірного виконавчого напису, що свідчить про порушення законодавчої вимоги щодо належного повідомлення споживача, а тому останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості за кредитним договором та можливості або оспорити вимоги ТОВ «Вердикт-Капітал», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.

Наявність між сторонами спору щодо заборгованості за кредитним договором №490930420 від 12.01.2015, порушення порядку повідомлення ОСОБА_1 про вимогу про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Отже, ні відповідачем, ні третьою особою - приватним нотаріусом не надано суду належних доказів, які надавались стягувачем приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Секістовій Т.І. на підтвердження безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов`язання боржника ОСОБА_1 , а тому суд приходить до висновку, що пред`явлена до стягнення сума заборгованості не могла бути перевірена нотаріусом на предмет її безспірності.

Жодних доказів на спростування позиції позивача відповідачем до суду не надано.

Згідно із положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Т.І. при вчиненні виконавчого напису не пересвідчилась у безспірності вимог до ОСОБА_1 та вчинила виконавчий напис без дотримання вимог ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису, вчиненого 03.09.2020, зареєстрованого в реєстрі за №504, таким, що не підлягає виконанню, а тому позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі.

Також, 03.02.2021 ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, яка ухвалою від 05.02.2021 задоволена. В порядку забезпечення позову зупинено стягнення на підставі виконавчого документа, а саме виконавчого напису нотаріуса №504, вчиненого 03.09.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» грошових коштів, на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля В.О. від 22.09.2020 №63106463.

Згідно з ч.ч. 1, 7, 8 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

З огляду на те, що суд дійшов до висновку про необхідність ухвалення рішення щодо задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що представником в суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До позовної заяви доданий договір про надання правової допомоги №4/21 від 21.01.2021 та квитанція №291224 від 01.02.2021, з яких вбачається, що сума гонорару, сплачена позивачем ОСОБА_1 по договору становить 7 000 грн.

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тому, суд вважає, що підстав для зменшення витрат на правову допомогу, як про це клопоче відповідач відсутні та з останнього підлягають стягненню на користь позивача документально підтверджені витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10-13, 81, 89, 263, 265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Тетяна Іванівна, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №504, вчинений 03.09.2020, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт-Капітал» загальної заборгованості в сумі 41 358 грн. 38 коп.

Стягнути з ТОВ «Вердикт-Капітал» (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд.5-Б) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 7 000 (сім тисяч) грн.

Заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Т.О.Гагаріна