Справа №345/2265/21
Провадження № 2/345/762/2021
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.07.2021 м.Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді Кардаш О.І.
за участю секретаря судового засідання Боднар Н.Ю.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхнянської сільської ради ОТГ про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -
Представник позивача адвокат Жовнір М.Й. звернувся до суду із зазначеним позовом, вимоги якого мотивує наступним. ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті її свекрухи ОСОБА_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Померла залишила заповіт, який не змінювався та не відмінявся, яким спадкодавець ОСОБА_2 , заповіла позивачу все належне їй майно. Таким чином, після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , відкрилась спадщина на наступне спадкове майно, а саме: на земельну ділянку (пай) розміром 29,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала спадкодавцю відповідно до Сертифікату на земельну частку (пай), Серія ІФ № 013064 від 22.04.1999 року, який виданий на підставі рішення 7 сесії Верхнянської сільської ради 2 скликання від 17 жовтня 1995 року. В установленому законом порядку та спосіб позивач звернулася до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Лесюка П.В з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) розміром 29,38 в умовних кадастрових гектарах. Однак, постановою приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Лесюка П.В. від 18.04.2018 № 351/02-31 позивачу відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначене спадкове майно та рекомендовано за захистом свого права звернутися до суду. Крім позивача, інших спадкоємців, які б в установленому законом порядку звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в порядку ст. 1269 ЦК України та спадкоємців, передбачених ст.1261 ЦК України, які претендують на обов`язкову частку в спадщині, передбачену ст. 1241 ЦК України, немає. Спадковий договір від імені спадкодавця не укладався. Відповідно до довідки №140, виданої 31.05.2021 року виконкомом Верхнянської сільської ради ОТГ Калуського району, позивач ОСОБА_1 на момент смерті спадкодавця дійсно постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , а тому з урахуванням положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України фактично вступила в управління спадковим майном та прийняла спадщину. А тому просить суд, визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на наступне спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 а саме: на земельну частку (пай), розміром 22,4 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай), серія ІФ № 013064 від 22.04.1999 року.
Представник позивача адвокат Жовнір М.Й. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить суд його задоволити.
Представник відповідача сільський голова Маліборський М. в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без участі представника та прийняти рішення у відповідності до чинного законодавства.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с. 14), яка за життя склала заповіт, посвідчений 16.11.1999 секретарем Верхнянської сільської ради Калуського району Комар Л.С. та зареєстрований в реєстрі за № 96 (а.с. 16), який не змінювався та не відмінявся, що підтверджується довідкою сільської ради № 607 від 16.04.2018 року (а.с. 15)
Після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , відкрилась спадщина на наступне спадкове майно, а саме: земельну ділянку (пай) розміром 29,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).
Факт належності вищезазначеної земельної ділянки спадкодавцю ОСОБА_2 підтверджується архівним витягом №06-30/167 від 11.03.2021 року з протоколу 7 сесії Верхнянської сільської ради 2 скликання від 17 жовтня 1995 року відповідно до якого ОСОБА_2 має право на середню земельну частку (пай) по Верхнянській сільській раді в розмірі 29,38 в умовних кадастрових гектарах (а.с.22)
Окрім цього, факт належності вищезазначеної земельної ділянки спадкодавцю ОСОБА_2 підтверджується також відповіддю на адвокатський запит №20/21 від 11.03.2021 року (а.с. 18), яка надана 17.03.2021 року міськрайонним управлінням у Калуському районі та м. Калуші Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, № 0-9-0.18-21/113-21 (а.с.19).
Водночас, відповідно до витягу з Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видається Калуською районною держадміністрацією по Верхнянській сільській раді за порядковим номером №581 від 22.04.1999 року зареєстровано видачу на ім`я ОСОБА_2 . Сертифікату на земельну частку (пай) в розмірі 29,38 в умовних кадастрових гектарах, Серія ІФ № 013064 (а.с. 20-21).
В установленому законом порядку та спосіб позивач звернулася до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Лесюка П.В з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на на земельну частку (пай) розміром 29,38 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 13), однак, постановою приватного нотаріуса від 18.04.2021 № 351/02-31 позивачу відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначене спадкове майно у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини та відсутністю документів які б підтверджували право спадкодавця на вищезгадану земельну частку (пай) (а.с. 12)
Відповідно до довідки №140, виданої 31.05.2021 року виконкомом Верхнянської сільської ради ОТГ Калуського району, позивач ОСОБА_1 на момент смерті спадкодавця дійсно постійно проживала разом зі ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.23).
Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов до суду про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. ст. 1218 та 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Згідно ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до пункту 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.
Судом встановлено, що інших спадкоємців за заповітом немає, як і немає спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, які визначені ч. 1 ст. 1241 ЦК України.
При цьому позивач, з урахуванням положень ст.1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки вона постійно проживала із нею на момент її смерті. Водночас, факт належності спадкової земельної частки (паю) спадкодавцю на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ІФ № 013064 від 22.04.1999 підтверджується наявними матеріалами справи.
Отже, оцінивши в сукупності зібрані докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованим та зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачем права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 .
На підставі викладеного, ст.ст. 392,1216, 1223, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України,
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , право власності на спадкове майно за заповітом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на земельну частку (пай), розміром 22,4 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай), серія ІФ № 013064 від 22.04.1999 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: