22 червня 2021 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:
головуючого судді Скрипки О.І.
при секретарі Моторенко К.О.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом Дочірнього підприємства «КиївГазЕнерджи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату послуг з газопостачання, -
Позивач ДП «КиївГазЕнерджи» звернувся до суду з позовом, згідно якого просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 2950,02 грн., інфляційні втрати в розмірі 570,77 грн., 3% річних в розмірі 238,18 грн., а всього 3758,97 грн. та судовий збір в розмірі 2102 грн.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу, постачання якого з 01.07.2015 здійснює ДП «КиївГазЕнерджи». Пропозицію укласти договір (оферту), що містить істотні умови договору про надання послуг з газопостачання, що відповідають умовам типового договору, опубліковано 26 червня 2015 року в газеті «Сегодня» за № 116. Всі побутові споживачі, які продовжують після 30.06.2015 року отримувати на території ліцензійної діяльності ДП «КиївГазЕнерджи» природний газ є такими, що засвідчили бажання укласти договір про надання послуг з газопостачання та прийняли цю пропозицію повністю, безумовно. Після 30.06.2015 отримання природного газу побутовим споживачем є момент укладення вказаного договору. У разі, якщо за адресою побутового споживача не було здійснено припинення газопостачання до 01.07.2015, він є таким, що з 01.07.2015 уклав договір про надання послуг з газопостачання. Також, між позивачем та відповідачем було укладено договір шляхом підписання заяви-приєднання до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року. У зв`язку з порушенням відповідачем порядку розрахунків, встановлених договором та Правилами у останньої виникла заборгованість, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 30.11.2020 відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву в якій просить розглядати справу без участі представника, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надала, причини неявки не повідомила.
Відповідно до ч.ч.7,8 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що у відповідності до вимог ст. 16 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» в 2015 році відбулося реформування газової сфери, яке зокрема полягало у відокремленні функцій з постачання від функцій розподілу природного газу.
Так, як вбачається з матеріалів справи, з 01.07.2015 послуги з газопостачання побутовим споживачам природного газу на території м. Києва здійснює ДП «КиївГазЕнерджи». Такі послуги надаються і за адресою: АДРЕСА_1 .
Пропозицію споживачам укласти договір (оферту), що містить істотні умови договору про надання послуг з газопостачання, що відповідають умовам типового договору, опубліковано 26 червня 2015 року в газеті «Сегодня» за № 116.
Згідно ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця діє є прийняттям пропозиції.
Крім того, 21.02.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір шляхом підписання заяви-приєднання до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року.
Позивач зазначає, що після 30.06.2015 споживач ОСОБА_1 отримує на території ліцензійної діяльності ДП «КиївГазЕнерджи» природний газ, а отже засвідчила бажання укласти договір про надання послуг з газопостачання та прийняла пропозицію повністю, безумовно, а також підписала відповідну заяву-приєднання.
Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили по незгоду відповідача отримувати природний газ за адресою: АДРЕСА_1 або припинення газопостачання споживачеві.
Постачання природного газу здійснюється у порядку передбаченому договором про надання послуг з газопостачання, опублікованого 26 червня 2015 року в газеті «Сегодня» за № 116 з урахуванням вимог нормативно-правових актів, затверджених Кабінетом Міністрів України, та договору від 21.02.2018 року.
Згідно п.1 Договору, постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачеві, членам його сім`ї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, житловому будинку, для побутових потреб, а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати за надані послуги з газопостачання за встановленими цінами у строки та на умовах, що передбачені цим договором.
Згідно п.3 Договору, споживач розраховується з постачальником за надані послуги з газопостачання за роздрібними цінами на природний газ, що використовується для потреб населення, встановленими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Вартість спожитого відповідачем газу визначались множенням обсягів спожитого газу і чинних тарифів на природний газ, які встановлюються Постановою Нац. комісії від 03.03.2015 року «Про встановлення роздрібних цін на природний газ, що використовується для потреб населення» та постановою Кабінету Міністрів № 758 затверджено Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу та змінами та доповненнями.
Відповідно до п. 4.6. Договору, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надання протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця.
Як зазначає позивач, зв`язку з порушенням відповідачем порядку розрахунків, встановлених договором та відповідними нормативно - правовими актами, у останнього виникла заборгованість за період з липня 2015 року по жовтень 2020 року у розмірі 2950,02 грн.
Розрахунок, наданий представником позивача було перевірено під час розгляду справи.
Доказів про те, що відповідачем здійснюється оплата за газопостачання матеріали справи не містять, як не містять і відомостей про те, що розмір заборгованості не відповідає дійсності.
Відповідно до ч.1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси , передбачені договором, а споживач зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.
За обставин встановлених в судовому засіданні суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача основної суми заборгованості у сумі 2950,02 грн. підлягає задоволенню.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до наданого розрахунку, що його було перевірено під час розгляду справи, інфляційне збільшення заборгованості становить 570,77 грн. та 3% річних - 238,18 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102,00 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 141, 258, 263-265, 268, 273-280 ЦПК України, -
Позов Дочірнього підприємства «КиївГазЕнерджи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату послуг з газопостачання - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: