ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

19 травня 2021 року

м. Харків

справа № 626/1147/20

провадження № 22-ц/818/981/21

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Тичкової О.Ю., Маміної О.В.,

за участю секретаря Плахотнікової І.О.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Приватне аграрне-орендне підприємство «Промінь»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного аграрно-орендного підприємства «Промінь» про розірвання договору оренди землі в зв`язку зі зміною власника, за апеляційною скаргою Приватного аграрно-орендного підприємства «Промінь», в особі представника Кадун Петра Вікторовича, на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 05 жовтня 2020 року, ухвалене суддею Дудченко В.О., -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного аграрно-орендного підприємства «Промінь» про розірвання договору оренди землі в зв`язку зі зміною власника.

В обгрунтування позову зазначає, що 28 квітня 2020 року він став власником земельної ділянки кадастровий номер :10:000:0158, загальною площею 6,1447 га, що розташована на території Кобзівської сільської ради Красноградського району Харківської області, яку він успадкував за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Успадкована земельна ділянка відповідно до договору № 938 від 18 липня 2014 року, укладеного з ОСОБА_2 , перебуває в оренді ПАОП «Промінь», строком на 25 років. Він має намір, як новий власник, самостійно використовувати земельну ділянку і отримувати дохід, так як сума орендної плати є недостатньою і не відповідає його потребам. Договором оренди, передбачено підстави розірвання договору у зв`язку з переходом права власності на дану земельну ділянку до другої особи. У зв`язку з тим, що право власності на земельну ділянку перейшло до нього 28 квітня 2020 року, а подальше використання земельної ділянки на умовах, запропонованих ПАОП "Промінь" є невигідним, він просить розірвати договір оренди землі від 18 липня 2014 року за №938, який укладений між ОСОБА_2 та ПАОП «Промінь» і зареєстрований 09 лютого 2015 року за №8679965 Красноградським районним управлінням юстиції, строком на 25 років, на земельну ділянку загальною площею 6,1447 га, кадастровий номер :10:000:0158, яка належала ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 23732937, виданого 02 липня 2014 року Реєстраційною службою Красноградського районного управління юстиції Харківської області.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 05 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Розірвано договір оренди земельної ділянки №938 від 18 липня 2014 року, кадастровий номер :10:000:0158, площею 6,1447 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кобзівської сільської ради Красноградського району Харківської області, укладений між ОСОБА_2 та ПАОП «Промінь», який зареєстровано 09 лютого 2015 року за №8679965 Красноградським районним управлінням юстиції.

Стягнуто з ПАОП «Промінь» на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на сплату судового збору в розмірі 840,80грн.

В апеляційній скарзі ПАОП «Промінь» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що в додатковій угоді до договору зазначено, що зміна власника не є підставою для розірвання договору

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 18 липня 2014 року між ОСОБА_2 та ПАОП «Промінь» було укладено договір оренди земельної ділянки № НОМЕР_1 , кадастровий номер :10:000:0158 загальною площею 6,1447га, що розташована на території Кобзівської сільської ради Красноградського району Харківської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

Після її смерті спадщину прийняв її син ОСОБА_1 , який 28 квітня 2020 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно своє право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 зареєстрував 28 квітня 2020 року (а.с.7).

У позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що він, як новий власника вищевказаної земельної ділянки, бажає самостійно обробляти земельну ділянку, у зв`язку з чим просить розірвати договір оренди землі укладений 18 липня 2014 року між ОСОБА_2 та ПАОП «Промінь».

Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини з оренди земельних ділянок, є Закон України «Про оренду землі».

Згідно статті 1 Закону України «Про оренду землі» (надалі Закон) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Положеннями ст.ст.30, 31 Закону передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.

У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійного договору (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства/концесії) припинення (розірвання) спеціального інвестиційного договору, укладеного відповідно до Закону України «Про державну підтримку інвестиційних проектів із значними інвестиціями».

Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов`язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 148-1 Земельного кодексу України.

Відповідно до змісту статті 32 Закону, яка регулює питання щодо припинення договору оренди землі шляхом його розірвання, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Згідно з п.1.1 договору оренди орендодавець надає, а орендар приймає в строкове, платне користування земельну ділянку.

Відповідно до п.3.1 договір укладено сторонами на 25 років, починаючи з дня його державної реєстрації.

Пунктом 14.5 Договору оренди земельної ділянки передбачено, що підставою для зміни або розірвання договору є перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря.

Між тим, матеріали справи свідчать, що 01 грудня 2016 року між ОСОБА_2 та ПАОП «Промінь» було укладено додаткову угоду про зміни до договору оренди земельної ділянки №938 від 18 липня 2014 року, якою пункт 14.5 договору оренди викладено у новій редакції: «Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни або розірвання договору».

Представник позивача наполягає на тому, що зазначену додаткову угоду ОСОБА_2 не підписувала, між тим, належних та допустимих доказів цьому не надала.

Вказана додаткова угода не визнана в судовому порядку недійсною.

Висновки суду першої інстанції, що додаткова угода від 01 грудня 2016 року не зареєстрована у встановленому законом порядку, а отже права та обов`язки зазначені в ній не виникли є помилковими.

Так, матеріали справи свідчать, що додаткова угода від 01 грудня 2016 року про зміни до договору оренди земельної ділянки зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права сформованого 11 грудня 2018 року (а.с.41).

Вказаних обставин суд першої інстанції не врахував, у зв`язку з чим дійшов неправильного висновку про те, що умовами договору оренди землі передбачено таку умову його розірвання як перехід права власності на земельну ділянку до іншої особи.

Згідно п.п.1,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахування викладених обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Згідно ч.1, п.2, ч.2, ч.13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Матеріали справи свідчать, що при подання апеляційної скарги ПАОП «Промінь» було сплачено 1 261,20грн. судового збору, який підлягає стягненню з позивача на їх користь.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного аграрно-орендного підприємства «Промінь», в особі представника Кадун Петра Вікторовича задовольнити.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 05 жовтня 2020 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Приватного аграрно-орендного підприємства «Промінь» про розірвання договору оренди землі в зв`язку зі зміною власника залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: с. Берестовенька, Красноградський район, Харківська область, ідентифікаційний код № НОМЕР_2 ) на користь Приватного аграрно-орендного підприємства «Промінь» (юридична адреса: с. Кобзівка, Красноградський район, Харківська область, ) судовий збір за подання апеляційної скарги 1 261,20грн. (одну тисячу двісті шістдесят одну гривню 20коп.).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.Ю. Тичкова

О.В. Маміна