У Х В А Л А

щодо призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи та проведення її шляхом ексгумації та відібрання зразків для біологічного дослідження у померлого

ІНФОРМАЦІЯ_1 . Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Шепеля К.А.,

за участі секретаря судового засідання Буга Р.М.,

представника позивача-відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача-позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні справу за позовом адвоката Височанської Альони Володимирівни в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, а також зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

у с т а н о в и в :

Адвокат Височанська А.В. 27 січня 2020 року звертається до суду в інтересах ОСОБА_3 , 1949 року народження, з цим позовом, в якому просить встановити факт, що її довірителька на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем - своїм братом ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . А також визнати за нею в порядку спадкування право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала їх матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 5 березня 2020 року замінено первісного відповідача ОСОБА_8 (колишню цивільну дружину покійного брата) належними відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (дітьми покійного брата).

14 вересня 2020 року представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Кучер В.М. подає зустрічний позов про встановлення батьківства померлого ОСОБА_6 по відношенню до ОСОБА_5 , а також визнання за останнім права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . Водночас просить провести судову молекулярно-генетичну експертизу, вирішивши, чи існує біологічна спорідненість між позивачем по первісному позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , тобто тіткою та племінником.

У судовому засіданні 11 червня 2021 року представник позивача ОСОБА_2 подає клопотання про ексгумацію трупа ОСОБА_6 , відібрання зразків для експертного дослідження та призначення судової посмертної молекулярно-генетичної експертизи з метою встановлення біологічного споріднення між померлим та ОСОБА_4 .

Представник позивача по зустрічному позову пояснює, що він вияснив, що експертиза між тіткою та племінником не надасть відповіді на питання біологічної спорідненості, тому він просить провести ексгумацію трупа ОСОБА_6 і провести цю експертизу.

Представник позивача по первісному позову адвокат Височанська А.В. клопотання не визнає. Пояснює, що у покійного з родичів є лише одна рідна сестра - її довірителька - яка не надає згоду на таку ексгумацію. Просить відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2 .

Заслухавши клопотання та думку адвоката Височанської А.В., суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Згідно з пунктом 2.5.6 "Правил проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи", затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року №6, експертиза спірного батьківства, спірного материнства і підміни дітей може бути проведена у випадку, коли одного з батьків чи дитини немає в живих, але є який небудь біологічний матеріал від них (пляма крові, виділення, волосся, тощо) чи медична документація із зазначенням групи крові.

Вирішуючи питання про ексгумацію покійного, суд враховує, що право на фізичну (тілесну) недоторканість є варіантом права на свободу і особисту недоторканість. Це випливає із прав на повагу до гідності людини, яка є невід`ємною ознакою цивілізованого суспільства. Воно є загальновизнаним на міжнародному рівні.

Статтею 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 28 Конституції України неприпустимо піддавати особу без її згоди медичним науковим чи іншим дослідам. Вище вказані норми Основного Закону відповідають і статті 7 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Статтею 29 Конституції України, Загальною декларацією прав людини (1948 року), Європейською конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року) додатково закріплено право кожного громадянина на свободу і особисту недоторканість.

Згідно з положеннями статті 6 Закону України «Про поховання та похоронну справу», усі громадяни мають право на поховання їхнього тіла та волевиявлення про належне ставлення до тіла після смерті. Волевиявлення про належне ставлення до тіла після смерті може бути виражене, зокрема, у : згоді чи незгоді на проведення патолого-анатомічного розтину; згоді чи незгоді на вилучення анатомічних матеріалів для трансплантації та/або виготовлення біоімплантатів. Контроль за виконанням волевиявлення громадян про належне ставлення до їхнього тіла після смерті в частині надання згоди на проведення патолого-анатомічного розтину, згоди чи незгоди на вилучення анатомічних матеріалів для трансплантації та/або виготовлення біоімплантатів здійснюється відповідно до закону. Повнолітня дієздатна фізична особа має право розпорядитися щодо передачі після смерті її тіла чи анатомічних матеріалів науковим або навчальним закладам, закладам охорони здоров`я. Рішення щодо передачі тіла чи анатомічних матеріалів померлого може бути прийнято другим з подружжя або одним з близьких родичів, якщо це не суперечить волевиявленню померлого. Порядок передачі тіла чи анатомічних матеріалів померлого науковим, медичним або навчальним закладам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як встановоено у судовому засіданні, єдиний кровний родич померлого - його сестра (позивачка по справі) ОСОБА_3 не надавала та не надасть згоду про ексгумацію трупа та передачу анатомічних матеріалів її покійного брата для проведення відповідної експертизи.

Крім того, у випадках ексгумації трупів, на думку Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Сольська і Рибицька проти Польщі», заява №30491/17), необхідно відшукувати механізми поєднання публічних інтересів держави з правами близьких і родичів. Право на повагу до приватного й сімейного життя поширюється й на випадки залишення в спокої тіла людини, яка померла.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Суд вважає, що призначенням судом проведення ексгумації трупа у цивільній справі у разі заперечення родичів померлого про це буде порушено відносно останніх статтю 8 Конвенції (право на повагу до приватного і сімейного життя), а також не дотримано балансу між інтересами позивача по зустрічному позову, який бажає встановити даний факт для вирішення питання про спадкування та захистом права на повагу до приватного та сімейного життя відповідача по зустрічному позову, яка приходиться померлому рідною сестрою.

Керуючись статтями 3, 28, 29 Конституції України, статтями 102, 103, 104, 107 ЦПК України, статтею 6 Закону України "Про поховання та похоронну справу», статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання представника відповідача-позивача ОСОБА_2 про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи та проведення її шляхом ексгумації та відібрання зразків для біологічного дослідження у померлого - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Вінницького Апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст ухвали складено 15 червня 2021 року.

Головуюючий суддя Костянтин Шепель