Ухвала

Іменем України

17 червня 2021 року

м. Київ

справа № 534/1215/15-ц

провадження № 61-8534ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кириченко Галина Володимирівна, на ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 14 травня

2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 31 березня

2021 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю

«Стар Інвестмент Ван» про заміну сторони виконавчого провадження

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет застави,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Стар Інвестмент Ван» (далі - ТОВ «Стар Інвестмент Ван») звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») до ОСОБА_1 , третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2 ), про звернення стягнення на предмети застав.

Заява мотивована тим, що заочним рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 16 березня 2016 року позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено. У рахунок погашення заборгованості

ФОП ОСОБА_2 за кредитним договором від 29 травня 2007 року в розмірі 697 232,42 грн звернуто стягнення на предмет застави,

а саме - на вісім вантажних самоскидів марки «КРАЗ». Вирішено питання про розподіл судових витрат.

27 лютого 2019 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕйПіЕс Україна» (далі - ТОВ «ЕйПіЕс Україна») укладений договір відступлення (купівлі-продажу) права грошової вимоги, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за кредитними договорами з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, перелік яких зазначений у додатку № 1 до цього Договору; договорами застави та поруки з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, перелік яких зазначений у додатку № 1 до цього договору.

Відповідно до вказаного в договорі додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги від 27 лютого 2019 року, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступило, а ТОВ «ЕйПіЕс Україна» прийняло право грошової вимоги до боржника ФОП ОСОБА_3 за кредитним договором

від 29 травня 2007 року.

Рішенням загальних зборів учасників ТОВ «ЕйПіЕс Україна» перейменовано в ТОВ «Стар Інвестмент Ван».

Посилаючись на вищевказане, ТОВ «Стар Інвестмент Ван» просило суд замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» його правонаступником - ТОВ «Стран Інвестмент Ван».

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 14 травня 2020 року заяву ТОВ «Стар Інвестмент Ван» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Замінено ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» його правонаступником -

ТОВ «Стар Інвестмент Ван» у виконавчому листі № 534/1215/15-ц.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 31 березня 2021 року ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 14 травня 2020 року залишено без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що відповідно до статей 512, 514 ЦК України, статті 442 ЦПК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництвом на стадії виконання судового рішення, відбувається вибуття кредитора. Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження. Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, переходить і право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним для розгляду судом заяви про заміну стягувача. Отже, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом і звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат

Кириченко Г. В., просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, було замінено сторону виконавчого провадження за відсутності відкритого виконавчого провадження. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження. Посилається на правові висновки Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі

№ 916/617/17 (провадження № 12-48гс20), а також Верховного Суду

від 20 лютого 2019 року у справі № 910/16109/14 та від 17 січня 2020 року

у справі № 916/2286/16, які не були враховані судами попередніх інстанцій.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суди встановили, що заочним рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 16 березня 2016 року позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено. У рахунок погашення заборгованості

ФОП ОСОБА_2 за кредитним договором від 29 травня 2007 року в розмірі 697 232,42 грн звернуто стягнення на предмет застави,

а саме - на вісім вантажних самоскидів марки «КРАЗ». Вирішено питання про розподіл судових витрат.

27 лютого 2019 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ЕйПіЕс Україна» укладений договір відступлення (купівлі-продажу) права грошової вимоги, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за кредитними договорами з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, перелік яких зазначений у додатку № 1 до цього Договору; договорами застави та поруки з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, перелік яких зазначений у додатку № 1 до цього договору.

Відповідно до вказаного в договорі додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги від 27 лютого 2019 року, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступило, а ТОВ «ЕйПіЕс Україна» прийняло право грошової вимоги до боржника ФОП ОСОБА_3 за кредитним договором

від 29 травня 2007 року.

Рішенням загальних зборів учасників ТОВ «ЕйПіЕс Україна» перейменовано в ТОВ «Стар Інвестмент Ван».

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства в Україні

(пункт 9 частини першої статті 129 Конституції України).

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, є зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Заміна стягувача жодним чином не порушує законних прав та інтересів боржника та з врахуванням положень статті 516 ЦК України не залежить від його думки щодо такої заміни.

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України в постанові

від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі

і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18) зазначено, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин. Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено

статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевказані обставини, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до частини шостої статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Безпідставним є посилання в касаційній скарзі (зокрема з метою доведення позиції відповідача щодо неможливості заміни сторони у виконавчому провадженні, яке не відкрито) на постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження

№ 12-48гс20), оскільки викладені в указаному судовому рішенні висновки щодо застосування норм права, у тому числі про порядок заміни відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником, а також заміни боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, не суперечить викладеним у цій справі висновкам.

Так, в указаній постанові Великої Палати Верховного Суду міститься висновок про можливість заміни боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження. Такі вимоги

і є предметом спору у цій справі, що переглядається судом касаційної інстанції, тому правильно задоволені судами попередніх інстанцій за встановлених судами обставин щодо відступлення права вимоги у спірних зобов`язаннях до ТОВ «Стар Інвестмент Ван».

Крім того, посилання в касаційній скарзі на постанови Верховного Суду

від 20 лютого 2019 року у справі № 910/16109/14 та від 17 січня 2020 року

у справі № 916/2286/16 також є необґрунтованими, оскільки відносини

у зазначених справах є відмінними від правовідносин у справі,

що переглядається.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність рішень не впливають, в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Правильність застосування судами попередніх інстанцій вищевказаних норм процесуального права (відповідає ухвалі Верховного Суду

від 10 червня 2021 року у справі № 2-646/11 (провадження № 61-8717ск21)) не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ОСОБА_1 ,

в інтересах якого діє адвокат Кириченко Г. В., є необґрунтованою.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Інвестмент Ван» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет застави, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кириченко Галина Володимирівна, на ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 14 травня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 31 березня 2021 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

С. Ю. Мартєв

В. А. Стрільчук