ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1547/21 Справа № 201/4284/20 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря - Солодової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» про визнання протиправним та скасування рішення комісії від 31.10.2018р., задокументованого протоколом № 2532, про визнання недостовірними відомостей, задокументованих в акті № 307 експертизи лічильника газу від 25.10.2018р. та протоколі № 2532 засідання комісії від 31.10.2018р., та зобов`язання спростувати ці відомості, про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2020 року звернувся позивач із вищезазначеною позовною заявою, в обгрунтування якої посилався на те, що між ним, як споживачем та відповідачем, як виконавцем, існують відносини, які регулюються Кодексом газорозподільних систем. Для обліку спожитого природного газу в належній йому квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 працівниками Верхньодніпровської дільниці Кам`янського відділення ПАТ «Дніпропетровськгаз», був встановлений газовий лічильник типу СГБ 64 СИГНАЛ, типорозміру 64, заводський номер № 94255. 08.10.2018р. до його домоволодіння прибули працівники Верхньодніпровської дільниці Кам`янського відділення ПАТ «Дніпропетровськгаз», які в ході перевірки газового лічильника виявили «підозру на втручання в роботу ЗВТ» та склали акт про порушення 2482 на тій підставі, що «виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (зокрема лічильника газу)». За вищевказаної підстави лічильник газу типу СГБ 64 СИГНАЛ, типорозміру 64, заводський номер № 94255 працівниками Верхньодніпровської дільниці Кам`янського відділення ПАТ «Дніпропетровськгаз» було демонтовано та направлено для проведення експертизи. 25.10.2018р. було складено акт експертизи лічильника газу № 307, який було підписано членами комісії Кам`янського відділення ПАТ «Дніпропетровськгаз». 31.10.2018р. вказаний акт був розглянутий комісією по розгляду актів про порушення Кодексу ГРС та задоволений. Було прийняте рішення про проведення перерахунку (донарахування) об`ємів природного газу за період з 18.04.2018р. по 30.09.2018р., вартість якого склала 13 619 грн. 52 коп., що підтверджується Протоколом № 2532 вищезазначеного засідання комісії. У складеному Акті № 307 експертизи лічильника газу від 25.10.2018р. викладено відомості про те, що виявлено несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу з метою заниження його показників. Позивач зазначав, що вважає, що ці відомості не відповідають дійсності і є завідомо недостовірними. Також позивач вважає, що в роботу лічильника неможливо втрутитись без пошкодження пломб, своїх обов`язків, визначених ст. 13 ЗУ «Про ринок природного газу» він не порушував, неправомірні дії відповідача, які виразились у поширенні недостовірних відомостей спричинили йому моральні страждання, які він оцінює в 10 000 грн.

Посилаючись на норми чинного законодавства, позивач просив суд: відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом визнання протиправним та скасування рішення комісії ПАТ «Дніпропетровськгаз» від 31.10.2018р., задокументованого протоколом № 2532 засідання комісії по розгляду актів про порушення Кодексу ГРС, про донарахування об`ємів спожитого газу на суму 13 619 грн.52 коп.; визнати недостовірними задокументовані (поширені) в Акті № 307 експертизи лічильника газу від 25.10.2018р. та Протоколі № 2532 засідання комісії по розгляду актів про порушення Кодексу ГРС від 31.10.2018р. ПАТ «Дніпропетровськгаз» відомості про те, що виявлено несанкціоноване втручання з його боку в роботу лічильника газу з метою зниження його показників; - зобов`язати відповідача спростувати недостовірні відомості шляхом направлення на його поштову адресу письмового повідомлення засобами поштового зв`язку у наступній редакції: «Повідомляємо, що задокументовані (поширені) в Акті № 307 експертизи лічильника газу від 25.10.2018р. та Протоколі № 2532 засідання комісії по розгляду актів про порушення Кодексу ГРС від 31.10.2018р. ПАТ «Дніпропетровськгаз» відомості про те, що виявлено несанкціоноване втручання з боку споживача ОСОБА_1 в роботу лічильника газу з метою зниження його показників, є недостовірними»; стягнути з відповідача заподіяну йому моральну шкоду у сумі 10 000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовну заяву задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що судом першої інстанції винесено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» відповідно до ст. 360 ЦПК України надав відзив, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на незаконність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг газопостачання та розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .

18.10.2018р. до його домоволодіння прибули працівники Верхньодніпровської дільниці Кам`янського відділення ПАТ «Дніпропетровськгаз», які виявили в ході перевірки газового лічильника «підозру на втручання в роботу ЗВТ». Цього ж дня представники ПАТ «Дніпропетровськгаз» Шевченко Р. С., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Склали:

- акт виявлення порушень № ;

- протокол про демонтаж № ;

та Акт про порушення № 2482 на тій підставі, що «виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (зокрема лічильника газу)».

Від підпису вказаних документів ОСОБА_1 відмовився.

За вищезазначеної підстави лічильник газу типу СГБ64 СИГНАЛ, типорозміру 64, заводський № 94255 працівниками Верхньодніпровської дільниці Кам`янського відділення ПАТ «Дніпропетровськгаз» було демонтовано та направлено для проведення експертизи.

25.10.2018р. було складено Акт № 307 експертизи лічильника газу, який підписали члени комісії Кам`янського відділення ПАТ «Дніпропетровськгаз» ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

ОСОБА_1 вказаний акт підписувати відмовився.

На підставі вищезазначеного Акту № 307 на засіданні комісії з розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем від 31.10.2018р. було прийнято рішення про донарахування об`ємів природного газу за період з 18 квітня по 30 вересня 2018р. на суму 13 619 грн. 52 коп., що підтверджується Протоколом № 2532 вищезазначеного засідання комісії.

Пунктом 3.1.3 Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005р. № 619 (далі - Положення) встановлено, що лічильники газу під час експлуатації підлягають експертизі у разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації: невідповідності показів лічильника об`ємам газу, використаних газовими приладами та пристроями споживача; ознак порушень конструкції лічильника газу, у тому числі справності лічильного механізму, або порушень у роботі лічильника; ознак зняття мастичних пломб або порушення повірчого тавра; зриву або пошкодження пломб газопостачальної (газотранспортної) організації на лічильнику газу або на патрубках лічильника; пристроїв, які застосовані для навмисного заниження показів лічильника газу.

За змістом пункту 3.2.2 Положення, у разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації ознак порушень, зазначених у підпункті 3.1.3 цього Положення, складається акт про виявлені порушення. Акт про виявлені порушення складається у двох примірниках та підписується представником газопостачальної (газотранспортної) організації та споживачем, що є підставою для проведення експертизи лічильника газу та відшкодування збитків.

Демонтаж лічильника газу проводиться у присутності споживача представником газопостачальної (газотранспортної) організації, якому в установленому порядку надано право виконувати монтажні роботи (абзац перший пункту 3.2.4 Положення).

Згідно з пунктом 3.3.1 Положення, експертизу лічильника газу проводить комісія, яка призначається наказом по газопостачальній (газотранспортній) організації. До складу комісії повинні входити представники газопостачальної (газотранспортної) організації та територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері метрології.

Споживач має право бути присутнім під час проведення експертизи лічильника газу. При неможливості бути присутнім під час проведення експертизи споживач має право дати письмову згоду на проведення експертизи без його присутності або у присутності уповноваженої ним іншої особи. У разі відсутності споживача або вповноваженої ним особи при проведенні експертизи (у визначених в акті про демонтаж лічильника газу місці, даті та часі) така експертиза проводиться без присутності споживача або вповноваженої ним особи (пункт 3.3.2 Положення).

Пунктом 2.1 Положення визначено, що експертиза лічильника газу - комплекс дій, які проводяться з метою установлення придатності лічильника газу до застосування у разі сумніву в цьому споживача або постачальника газу.

Види порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування визначені главою 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем.

Зокрема, п.п. 3 п. 1 цієї глави визначено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з газорозподільних систем (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать несанкціоноване втручання в роботу засобів вимірювальної техніки (комерційного вузла обліку природного газу, зокрема лічильника газу).

Пунктами 1, 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора газорозподільної системи складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Встановлено, що рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18.02.2020р. по справі №173/1455/19 позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково (лише в частині відновлення газопостачання до його будинку). В задоволені інших позовних вимог, в тому числі і позовної вимоги про визнання припинення працівниками АТ «Дніпропетровськгаз» розподілу природного газу до його домоволодіння протиправним Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області було відмовлено.

Зазначене рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області сторонами не оскаржувалося та набрало законної сили у встановленому законодавством порядку, отже в силу положень ст. 82 ЦПК України має силу преюдиції.

Також, суд встановив, що в межах розгляду цивільної справи № 173/1455/19 Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області рішенням суду від 18.02.2020 р. було встановлено, що суд розглядаючи справу, оглянувши диск, встановив, що у квартирі (домоволодінні) виявлено, що захисне скло лічильника газу не зафіксовано та вільно відходить від корпусу лічильника газу, що було достатньою підставою для демонтажу лічильника газу та направлення його на експертизу (а.с. № 44зв.). В рішенні суду зазначається, що висновком експертизи підтверджено вину позивача у незаконному втручанні в роботу газового лічильника. Так само в рішенні суду зазначено, що доводи позивача, що при наявності цілісності пломб, було неможливим його (позивача) втручання в роботу лічильника газу, не підтверджені будь-якими доказами (а.с. № 45зв.) Судом не встановлено неправомірності дій відповідача щодо демонтажу лічильника газу та проведенні експертизи (а.с. № 48).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції посилався на необгрунтованість та недоведеність позовних вимог, зокрема, суд не знайшов передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог по суті, оскільки в ході судового розгляду було встановлено відсутність в діях працівників відповідача ознак протиправності, доказів, які б підтверджували, викладені в позовній заяві обставини.

Також, суд дійшов висновку, що не підлягають задоволенню, як похідні, і позовні вимоги ОСОБА_1 в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем всупереч засадам і сутності інституту моральної шкоди не надано суду жодного доказу заподіяння йому моральної шкоди, як того вимагають положення ст. 23 ЦК України та п.3 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

В обґрунтуванні своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що відомості, викладені в Акті, а саме відомості про те, що виявлено несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу з метою заниження його показників, є завідомо недостовірними, такими, що не відповідають дійсності; вказує, що обов`язки як споживача, які визначені ЗУ Про ринок природного газу не порушував; посилається на неправомірні дії відповідача, які полягають у поширені задокументованих недостовірних відомостей про несанкціоноване втручання з боку позивача в роботу лічильника газу з метою заниження його показників та заснованому на цих відомостях рішенні комісії відповідача, спричинили позивачу та його сім`ї моральні страждання.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та відхиляє доводи апеляційної скарги, з наступних підстав.

Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 звертався до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до АТ «Дніпропетровськгаз» про визнання нарахувань незаконними. Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18.02.2020р. по справі №173/1455/19 позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково (лише в частині відновлення газопостачання до його будинку). В задоволені інших позовних вимог, в тому числі і позовної вимоги про визнання припинення працівниками АТ «Дніпропетровськгаз» розподілу природного газу до його домоволодіння протиправним, судом було відмовлено.

Вказане рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області сторонами не оскаржувалося та набрало законної сили у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до змісту частини 4 та 5 статті 82 Цивільного-процесуального Кодексу України «Підстави звільнення від доказування» обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Таким чином, апелянт, знаючи про існування рішення Верхньодніпровського районного суду від 18.02.2020 р., яке набрало законної сили 31.03.2020 року, та яким повністю спростовані його доводи щодо незаконності дій працівників АТ «Дніпропетровськгаз» при здійснені процедури демонтажу лічильника для проведення експертизи, проведенні експертизи лічильника, складання акту експертизи № 307 від 25.10.2018 року та прийняття рішення 31.10.2018 р. комісією, та яким підтверджено його вину у незаконному втручанні в роботу газового лічильника, звернувся з даним позовом до суду всупереч ст. 82 ЦПК України.

Як вбачається із змісту апеляційної скарги, апелянт, аналізуючи зміст ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015р. № 329-VІІІ та зміст протоколу №2532 від 31.10.2018 року, яким оформлене рішення комісії з розгляду актів про порушення про задоволення акту про порушення, дійшов до висновку про відсутність свого обов`язку, як споживача послуги розподілу природного газу, «не допускати несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ», оскільки таке визначення відсутнє в ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу».

Однак, відповідно до глави 1 розділу І Кодексу ГРС - «визначення основних термінів та

понять»:

вузол обліку природного газу/вузол обліку/ВОГ - це сукупність засобів вимірювальної техніки, зокрема лічильник газу або звужуючий пристрій, та допоміжних засобів, призначених для вимірювання, реєстрації результатів вимірювання та розрахунків об`єму природного газу, зведених до стандартних умов, визначених законодавством;

несанкціоноване втручання в роботу газорозподільної системи - це втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом несанкціонованого відновлення газоспоживання, несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (засобу вимірювальної техніки ) та/або під`єднання несанкціонованого газопроводу, внаслідок чого порушується нормальний режим роботи ГРМ та/або здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу;

несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - це втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризаций внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу;

несанкціонований відбір природного газу - це відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього. Кодексу.

Відповідно до п. 4 гл. 6 р. X Кодексу ГРС, за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ (вузол обліку газу) та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування.

До моменту набрання чинності Кодексом ГРС чинними на території України були Правила надання населенню послуг з газопостачання, затверджені Постановою КМУ від 9 грудня 1999 р. № 2246, якими також було передбачено обов`язок споживача забезпечувати збереження і цілість лічильників газу та пломб на них (абз. 9 п. 29 цієї Постанови).

Таким чином, враховуючи, що при проведенні 25.10.2018 року експертизи лічильника газу комісією було виявлено пошкодження лічильника, внаслідок чого був наявний вільний доступ до відлікового механізму, відповідальність за пошкодження лічильника та несанкціонований відбір природного газу покладається саме на ОСОБА_1 .

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що, посилання апелянта на копії актів, протоколу, рахунку на оплату збитків, повідомлення, ні в якій мірі не можуть слугувати в якості доказів для підтвердження доводів позивача, оскільки дані документи лише фіксують певні дії працівників позивача при виконанні ними посадових обов`язків відповідно до вимог Кодексу ГРС та інших вимог законодавства України, що регулює відносини між споживачами та газорозподільним підприємством при наданні послуг з розподілу природного газу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у стягненні моральної шкоди, оскільки будь-яких доказів про моральні страждання позивача, спричинених позивачу внаслідок неправомірних дій відповідача, які полягають у поширені задокументованих недостовірних відомостей про несанкціоноване втручання в роботу лічильника, ні в позовній заяві, ні в апеляційній скарзі не було наведено, а оцінка моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн не підтверджена будь-яким доказом та як наслідок є необгрунтованою.

Тож, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України, як підстави для скасування рішень.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Тому, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

М.Ю. Петешенкова