Справа № 953/8622/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Лях М.Ю., при секретарі Хомінської Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , подану представником адвокатом Лиска Павлом Олександровичем у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Київського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 18315 доларів США, що складаються з суми позики в розмірі 7000 доларів США, процентів в розмірі 200 доларів США, пені в розмірі 3360 доларів США, штрафу за прострочення строків повернення суми позики понад тридцять календарних днів в розмірі 7000 доларів США, штрафу за невиконання зобов`язання з дій по відчуження власності з метою проведення розрахунків в розмірі 700 доларів США; 3% річних згідно ч.2 ст. 625 ЦПК України в розмірі 55 доларів США а також судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13.05.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Разом з тим, позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 1796095), що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , а також заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження, здійснювати реєстраційні дії щодо відчуження будь-яким способом (в т.ч. шляхом продажу, дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, припинення запису про іпотеку або припинення будь-якого іншого обтяження, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження стосовно нерухомого майна, скасування записів, поновлення записів, відкриття розділів тощо) квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 1796095), що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , а також заборонити ОСОБА_2 подавати в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 та укладати пов`язані з іпотекою договори.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначає, що на теперішній час існують обґрунтовані підстави вважати, що у зв`язку з тривалим невиконанням відповідачем у справі своїх зобов`язань майнового характеру, відповідач ОСОБА_2 після відкриття провадження у цивільній справі може вчинити реєстраційні дії, щодо належної їй квартири, яка, на думку позивача, є єдиним засобом, яке може забезпечити виконання можливого судового рішення у справі, а її відчуження взагалі може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливе рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду. Зазначає, що умовами договору позики передбачалось право позивачки у разі неможливості повернення відповідачкою повернути суму боргу з процентами продати наявну власність позичальника на умовах, що будуть сприятливими для швидкого продажу та задовольнити за цей рахунок свої вимоги, повернувши залишок коштів позичальнику. Зазначає, що для реалізації вказаного права, відповідачем видавалась довіреність, яка в подальшому була припинена відповідачем. ЗА вказаних обставин, як вказує позивач, вона вимушена звернутися до суду з позовною заявою та заявою про вжиття заходів забезпечення позову.

Суд, перевіривши доводи, викладені в заяві про вжиття заходів забезпечення позову, дослідивши додані документи, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову з огляду на наступне.

Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має право звернутися до суду.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. При цьому, під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Отже, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку. Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Відповідно до п.1 ч. 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

З огляду на вищенаведене, приймаючи до уваги наведені позивачем обставини в обґрунтування заявлених вимог про забезпечення позову, здійснюючи співвідношення від настання правових наслідків вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, приймаючи до уваги, що транспортні засоби, на які позивач просить накласти арешт не предметом заявлених позовних вимог, а слугуватимуть додатковим заходом виконання можливого рішення суду, з урахуванням відповідності права та законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, а також наслідки заборони здійснювати певні дії, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для вжиття заходу забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження належного відповідачам нерухомого майна, а саме квартиру АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті.

Судом враховано існування між сторонами майнового спору, у зв`язку з чим з метою дотримання балансу прав та законних інтересів сторін у справі, з урахуванням принципу співмірності, суд вважає, що вказаний захід забезпечить дотримання гарантованих Конституцією та законами України прав та законних інтересів всіх зацікавлених осіб та слугуватиме ефективним засобом забезпечення позову з урахування фактичних обставин справи, поведінки сторін, складністю справи та особливостей виниклих правовідносин, у зв`язку з чим відсутні обґрунтовані підстави встановлювати інші види забезпечення.

Окрім цього, відсутні правові підстави для задоволення заявленої вимоги про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки вказане нерухоме майно не є предметом позову по цій цивільній справі.

У відповідності до положень ч.1 статті 153 ЦПК України, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, забезпечуючи принцип змагальності судового процесу, дотримуючись принцип пропорційності судом розглядається заява про забезпечення позову без повідомлення учасників справи на підстави наданих стороною, якою ініційоване заявлене питання копій документів в обґрунтування заявлених доводів, з урахуванням наявних в матеріалах цивільної справи письмових доказів.

На підставі вищезазначеного та керуючись статтями 81, 149-153, 260,261, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , подану представником адвокатом Лиска Павлом Олександровичем у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження, здійснювати реєстраційні дії щодо відчуження будь-яким способом (в т.ч. шляхом продажу, дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, припинення запису про іпотеку або припинення будь-якого іншого обтяження, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження стосовно нерухомого майна, скасування записів, поновлення записів, відкриття розділів тощо) квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 1796095), що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Копію ухвали негайно надіслати позивачу для пред`явлення до виконання.

Копію ухвали після виконання направити відповідачу для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя