З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді Сидоренко І.О.
секретаря судового засідання Зубкова В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Горлівської міської ради Донецької області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
14.05.2021 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся позивач із позовною заявою до Горлівської міської ради Донецької області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої вимоги обґрунтував тим, що він тривалий час проживав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 у їх спільній квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена квартира належала їм, а також бабусі позивача ОСОБА_3 на праві спільної власності. У серпні 2014 року позивач разом зі своєю матір`ю був вимушений виїхати з м. Горлівка, у зв`язку з початком антитерористичної операції. ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивач ОСОБА_2 померла. Маючи на меті оформити свої спадкові права, позивач звернувся до приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим 23 лютого 2021 року нотаріусом заведено спадкову справу. Бабуся позивача відмовилась від своєї частини спадщини на користь ОСОБА_1 . Після спливу шестимісячного строку позивач звернувся до нотаріуса, однак 23 квітня 2021 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній правовстановлюючий документа на нерухоме майно, зареєстрований у відповідному органі державної реєстрації.
Тому, просить суд визнати за ним право власності на 2/3 часток квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій на заявлених вимогах наполягав, просив їх задовольнити у повному обсязі.
Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, представник відповідача Горлівської міської ради Донецької області, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів.
Ухвалою суду від 18 травня 2021 року витребувано з приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Панченка А.В. копію спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язано повідомити суд про факт відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , факт звернення кого-небудь із заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини та надати відповідні відомості, а також повідомити наявність заповіту.
Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до Горлівської міської ради Донецької області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 06 жовтня 2020 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Слов`янськ Донецької області, про що реєстраційним органом зроблено відповідний актовий запис № 1494.
За життя ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належала трикімнатна квартира АДРЕСА_2 . Іншими власниками вказаного об`єкта нерухомості є позивач ОСОБА_1 та його бабуся ОСОБА_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 , виданого 30 травня 1996 року Відділом приватизації державного житлового фонду виконкому Горлівської міської ради народних депутатів на підставі рішення виконавчого комітету міської Ради народних депутатів № 184 від 15 травня 1996 року.
З метою оформлення своїх спадкових прав, 23 лютого 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Панченка А.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом. На підставі вказаної заяви, приватним нотаріусом відкрито спадкову справу № 19/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
Однак, приватний нотаріус своєю постановою від 26 квітня 2021 року відмовив у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що спадкоємцем та позивачем у даній справі ОСОБА_1 не надано документу, що підтверджує державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 , при цьому частка спадкодавця у праві спільної сумісної власності не визначена.
Відповідно до п. 4.14 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно частин першої та другої статті 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України.
Так, у судовому засіданні встановлено, що на підставі вищевказаного Свідоцтва про право власності на житло, квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Частиною першою статті 368 Цивільного кодексу України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Крім того, частинами другими статтею 370 та 372 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі виділу або поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Аналізуючи наведені норми цивільного законодавства, суд приходить до висновку, що частки позивача ОСОБА_1 , спадкодавиці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є рівними, а отже кожній з перелічених осіб належить по 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 .
За викладених обставин, спадковим майном щодо якого виник спір є 1/3 частка зазначеної вище квартири, яка належала спадкодавиці ОСОБА_2 за життя.
Як видно з заяви, посвідченої засвідченої та складеної ОСОБА_3 , остання повідомила нотаріуса про свою відмову від спадкування належної їй частки у спадщині, яка залишилась після смерті її доньки - ОСОБА_2 , на користь сина спадкодавиці ОСОБА_1 .
У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України здійснення права власності полягає у володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Статтею 1296 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини.
Враховуючи вищенаведене, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку, що фактично часткою нерухомого майна, що увійшла до складу спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_2 , є 1/3 частка квартири АДРЕСА_2 , тому заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги щодо визнання права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 на 2/3 частки наведеної квартири підлягають частковому задоволенню.
Керуючись статтями 328, 1216, 1218, 1225, 1268, 1296 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст.10,12,13,76,81,89,200,263-265,354-355 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Горлівської міської ради Донецької області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , право власності в порядку спадкування на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 , - після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Повний текст рішення виготовлений 24 червня 2021 року.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя Слов`янського
міськрайонного суду І.О. Сидоренко