ЄУН №389/91/21
Провадження №2/389/23/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 червня 2021 року м.Знам`янка
Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Ткаченка Б.Б.
за участю секретаря судового засідання Іванової В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадженняв приміщенні суду в місті Знам`янка Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Тетяна Валентинівна, Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
Вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус, вчиняючи виконавчий напис, не пересвідчилася у безспірності заборгованості, а також не врахувала пропуск банком строку позовної давності. Вказує, що у вересні 2013 року нею був отриманий споживчий кредит у зв`язку з необхідністю оформлення картки для отримання соціальної допомоги, пов`язаної з народженням дитини, про наявність кредитного договору №600268340 від 13.09.2013 між нею та АТ «Альфа-Банк» їй невідомо. Крім того, виконавчий напис був вчинений з порушенням вимог законодавства, оскільки перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, стосується лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору, укладеного між нею та АТ «Альфа-Банк». Також з виконавчого напису вбачається, що кредитор по даному кредитному договору змінювався декілька разів, проте жодних повідомлень про це вона не отримувала, як і не отримувала документів, що передували вчиненню виконавчого напису. Також вказує на порушення відповідачем строку позовної давності при зверненні до нотаріуса.
В судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи з його участю суду не надав, відзив не подав.
Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Т.В. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Третя особа - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова А.А. в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи відсутні відомості про її належне сповіщення про дату, час та місце розгляду справи. Разом з цим, згідно з наказом начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) №1182/6 від 01.10.2020 нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової А.А. припинено.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).
Згідно з п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
Відповідно до п.3.1 вказаної Глави нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документів згідно з Переліком, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.
З урахування приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості по спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника.
Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержанням нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Як вбачається з наданих суду документів нотаріальної справи, виконавчий напис було вчинено на підставі наступних документів: анкета-заява, підписана ОСОБА_1 13.09.2013, про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб з видачею та обслуговуванням «Прибуткової картки з кредитом»; додаток до публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на оформлення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Прибуткова картка з кредитом»), підписаний 13.09.2013 між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк»; виписка з особового рахунку № НОМЕР_2 ОСОБА_1 ; список групових рекомендованих відправлень.
В обґрунтування вчинення виконавчого напису, нотаріус посилається на п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 (далі - Постанова).
Однак, вказана Постанова не відносить кредитний договір до п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п.2 Розділу.
Пункт 1 зазначеного Переліку, в чинній на день вчинення виконавчого напису редакції, регламентує, що для одержання виконавчого напису нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 23.11.2019, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017.
Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 в редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не може застосовуватися до кредитного договору, укладеного між позивачем та АТ «Альфа-Банк».
За вказаного, приватний нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 23.11.2019 застосував не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі.
Відтак зазначене свідчить про недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, що є безумовною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Крім того, звертаючись до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивач посилалася на те, що вказаний напис вчинений з пропуском строку позовної давності.
Статтями 256, 257 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п.1 ч.2 ст.258 ЦК України).
Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг строку позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Згідно з правовою позицією, викладеною в п.34 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень статті 88 Закону України «Про нотаріат» безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду.
Оскільки зазначеним кредитним договором встановлено строк виконання зобов`язань 3 роки, тобто до 13.09.2016, тому строк захисту права кредитора шляхом звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису закінчується 13.09.2019, а виконавчий напис вчинено нотаріусом 23.11.2019, тобто поза межами строку позовної давності, оскільки з дня виникнення права вимоги у відповідача минуло більше трьох років.
Докази перевипуску платіжної картки з новим строком її дії, а також докази здійснення останнього платежу позичальником, матеріали справи не містять.
При цьому, стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги, зокрема про стягнення неустойки. Позовна вимога про стягнення неустойки може бути додатковою як до вимоги про стягнення заборгованості за кредитом, так і до вимоги про стягнення процентів за кредитом.
Оскільки позовна давність за вимогами кредитора про стягнення боргу за основною вимоги сплила до звернення відповідача до нотаріуса, то вона сплила і до додаткових вимог про стягнення неустойки. Тому, не підлягали до стягнення штраф та пеня, нараховані на суму заборгованості, за вимогами, щодо яких позовна давність була пропущена.
Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що відповідачем ТОВ «Вердикт Капітал» пропущений строк на звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в межах якого у відповідача були достатні правові підстави реалізувати своє право на задоволення своїх вимог у позасудовому порядку, що теж є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Крім того як зазначалося вище, основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки.
Разом з цим, ТОВ «Вердикт Капітал» не надало нотаріусу первинних документів, відомості з яких було використано для складення документа під назвою Виписка з особистого рахунка ОСОБА_2 № НОМЕР_2 .
Матеріали справи свідчать про те, що приватному нотаріусу при подачі заяви про вчинення виконавчого напису відповідачем було надано тільки Виписку з рахунку позивача, яка містила загальний розмір заборгованості по кредиту, процентах та комісії. Однак надана нотаріусу виписка не дає можливості зробити висновок про дату та період виникнення та нарахування заборгованості по кредиту та відсоткам, неможливо відслідкувати факт користування ОСОБА_1 кредитною карткою, зняття нею кредитних коштів, дати внесення платежів, їх зарахування в рахунок погашення заборгованості, період за який виникла заборгованість.
Відповідачем взагалі не надано до суду жодних документів з приводу вказаної справи, у тому числі і розрахунок заборгованості.
Крім того, ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.
Однак приватному нотаріусу не було надано жодних доказів на підтвердження отримання позивачем будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від ТОВ «Вердикт Капітал». Позивач не була проінформована про існування заборгованості та її розмір, чим була позбавлена права оскаржити вимогу в судовому порядку або виставити письмове заперечення банку чи нотаріусу.
Так само, матеріали справи не містять жодних відомостей проінформованості позивача щодо правонаступників ПАТ «Альфа-Банк»
Крім того, в матеріалах справи взагалі відсутні докази, на підставі яких перейшло право вимоги за вказаним вище кредитним договором до ТОВ «Вердикт Капітал», а саме, що зазначене товариство є правонаступником АТ «Альфа-Банк», при тому, що правонаступники змінювалися неодноразово, що наводить на сумнів щодо безспірності заборгованості.
З огляду на викладене та враховуючи, що кредитна заборгованість позивача перед відповідачем не є безспірною, виконавчий напис був вчинений на договорі, який нотаріально не посвідчений та з порушенням строків його вчинення, що є порушенням вимог ст.87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ №1172 від 29.06.1999, а відтак суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 908 грн. судового збору за звернення до суду з даною позовною заявою.
Керуючись ст.ст.18, 256, 257, 258, 261, 266, 267 ЦК України, ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст.141, 263, 264, 265, 273, 280-282 ЦПК України, суд,
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю«Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Повне рішення суду складено 05 липня 2021 року.
Суддя Знам`янського міськрайонного суду
Кіровоградської області Б.Б. Ткаченко