Провадження № 2/643/371/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2021 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Довготько Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Хотян К.В.

представника позивача Гріньова Р.О.

представника відповідача Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» - Посметної М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові клопотання представника відповідача Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» - Посметної М.М. про застосування заходів процесуального примусу до позивача та його представника у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», Державного реєстратора Комунального підприємства «РегістрСервіс» Первомайської міської ради Харківської області Малишева Віталія Валерійовича про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно та скасування запису про право власності,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Московського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказана цивільна справа.

Представник відповідача Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» - Посметна М.М. 01.06.2021 року звернулася до суду клопотанням про застосування заходів процесуального примусу до позивача та його представника.

В обґрунтування заявленого клопотання посилалася на те, що позивачем ОСОБА_1 неодноразово допускаються зловживання процесуальними правами. Так, через неодноразову неявку позивача у судові засідання з метою порушення передбачених ЦПК України строків розгляду цивільної справи відповідачами заявлялись клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. Ухвалою від 24.12.2019 року Московський районний суд м. Харкова розглядалось питання залишення даної позовної заяви без розгляду та відмовлено представнику відповідача Державного реєстратора Комунального підприємства «РегістрСервіс» Первомайської міської ради Харківської області Малишева Віталія Валерійовича в задоволенні. 25.06.2020р. за № KHO-44.2.5/208 Банком було подано клопотання про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку з повторною неявкою до суду, яке було залишено судом без розгляду. Той факт, що матеріали справи містять вже два клопотання про залишення позову без розгляду з підстав чисельних неявок саме позивача у судові процеси, свідчить про намагання позивача затягнути розгляд справи, що є зловживанням процесуальними правами. Однак позивач намагається затягувати тривалість розгляду справи у інший спосіб та подав клопотання про проведення почеркознавчої експертизи підпису, який міститься на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, щодо належності його ОСОБА_1 . Ухвалою Московського районного суду від 21.11.2019р. було відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про проведення судової експертизи. В судовому засіданні 17.05.21р. позивачем заявлено вдруге клопотання про призначення судової експертизи з тим самим обґрунтуванням. Вважаємо таке повторне клопотання є черговим способом затягування судового процесу, що слід віднести до процесуального зловживання ОСОБА_1 своїми правами. Такі дії ОСОБА_1 , як учасника судового процесу, спрямовані на порушення права інших учасників процесу на справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд спору судом. Крім того, в судовому засіданні, яке відбулось 17 травня 2021р. було допущено чергове процесуальне правопорушення, а саме: протиправне, несумлінне та неналежне користування ОСОБА_1 своїми процесуальними правами (а також бездіяльність його адвоката ОСОБА_2 щодо попередження свого клієнта про неправомірність таких дій), що виражалось в образливих та надуманих висловлюваннях ОСОБА_1 (без відповідних зауважень з боку адвоката ОСОБА_3 ) на адресу представника АТ «ПУМБ», які навіть зовнішньо не відповідають вимогам процесуальних норм та здійснювались з корисливим, особистим мотивом, завдаючи шкоди інтересам правосуддя та правам та законним інтересам Банку. Використання ОСОБА_1 механізму судового захисту з метою висловлювання образ особистого характеру стосовно інших учасників судового процесу не відповідає етиці поведінки учасників судового процесу, суперечить забезпеченню ефективного правосуддя. Також недобросовісна поведінка Позивача та його представника виражалась в оголошенні інформації особистого характеру щодо представника Банку (наявність нерухомого майна, кредитних зобов`язань), яка не має стосунку до суті спору. Вважає, що зазначені зловживання тягнуть за собою застосування заходів процесуального примусу. Позивач не реагував на зауваження суду та погрожував направленням скарги до Вищої ради правосуддя, що є неповагою не тільки до представника Банку, а й до суду. Позивач обізнаний з правилами поведінки в суді, адже за фахом є юристом, що підтверджується матеріалами справи, та, зокрема, суд на початку кожного судового засідання наголошує та роз`яснює права сторонам судового процесу. Розпочинаючи судове засідання 17.05.2021р., суддя оголосила склад суду, роз`яснила права сторін та запитала, чи є відводи суду або секретарю. На що ОСОБА_1 заявив, що відводів поки не має, але може бути та також може бути ще й скарга на суд до Вищої ради правосуддя. Вважаємо, що зазначену поведінку слід розцінювати як погрози суду задля отримання бажаного результату. Так після оголошення судом в судовому засіданні 17.05.2021р. резолютивної частини ухвали, якою суд відмовив в призначені судової експертизи, Позивачем було заявлено необґрунтовані заперечення проти дій головуючого судді, які ґрунтувалися на звинуваченнях суду, що цією відмовою суд фактично вирішив справу на користь відповідача та заявив в усному порядку відвід судді. Просив суд надати йому час для підготовки у письмовому вигляді заяви про відвід судді. Такі дії слід характеризувати як спрямовані проти судді і судочинства в цілому. Тому вважаємо такі штучні заперечення позивача, висловлені з місця і без дозволу суду, зловживанням процесуальними правами. АТ «ПУМБ» вважає, що ОСОБА_1 , як недобросовісний учасник процесу заявив в судовому засіданні, яке відбулось 17 травня 2021р., завідомо безпідставний відвід судді.

Завідомо безпідставний відвід є зловживанням, що має наслідком значне затягування розгляду справи. Це ще раз свідчить, що ОСОБА_1 є недобросовісним боржником перед Банком, який намагається ухилитися від виконання своїх обов`язків перед кредитором, що зумовлює відсутність фактичної рівноправності сторін у даній справі, адже позивачем чиняться перешкоди Банку в реалізації свого права на отримання задоволення кредиторських вимог. З огляду на викладене та з метою запобігання подальшого зловживання ОСОБА_1 та його представником ОСОБА_4 своїми процесуальними правами, вважає, що суд повинен вжити до даних осіб заходів процесуального примусу, визначених Цивільним процесуальним кодексом України та просить суд: застосувати до ОСОБА_1 та його представника - адвоката Гріньова P.O. заходи процесуального примусу шляхом постановления ухвали про накладення штрафу. У разі допущення ОСОБА_1 подальших порушень порядку під час судового засідання

та невиконання ним розпоряджень головуючого судді застосувати до нього попередження, а у разі

повторного вчинення зазначених дій - забезпечити видалення ОСОБА_1 із зали судового засідання.

Представник відповідача Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» - Посметна М.М. в судовому засіданні підтримала клопотання.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти заявленого клопотання, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Державний реєстратор Комунального підприємства «РегістрСервіс» Первомайської міської ради Харківської області Малишев В.В. в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи мається заява від останнього про розгляд справи без його участі та без участі його представника.

Суд заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що клопотання представника відповідача задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 44 ЦПК України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 144 ЦПК України, одним із видів заходів процесуального примусу є штраф.

Феномен зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Притягнення особи до відповідальності за процесуальні зловживання повинно ґрунтуватися на доказах її вини.

Як вбачається зі змісту заяви та матеріалів справи, на думку позивача, зловживання позивачем своїми процесуальними правами зводиться до: неодноразової неявки позивача у судові засідання, вдруге заявлене позивачем клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, висловлення позивачем образ особистого характеру на адресу представника АТ «ПУМБ», безпідставне заявлення відводу; зловживання представником повивача своїми процесуальними правами зводиться до бездіяльності адвоката щодо попередження свого клієнта про неправомірність таких дій.

Так, суд зазначає, що зловживання правом - це особливий вид правової поведінки, який полягає у використанні особою своїх прав у недозволені способи, що суперечать призначенню права, внаслідок чого завдаються збитки (шкода) суспільству, державі, окремій особі.

Стримування зловживання правом - це боротьба не з самою поведінкою, а з конкретними проявами правової поведінки, що завдають шкоди суспільству й особі.

Так, у ст.17 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 «Заборона зловживання правами» передбачено, що «жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції».

Верховний Суд, визнаючи певні дії учасників процесу зловживанням процесуальними правами, часто зазначає, що ознакою зловживання процесуальними правами є не просто конкретні дії, а дії, спрямовані на введення суду в оману, затягування розгляду справи, створення перешкод опоненту.

Таким чином, для застосування заходу процесуального примусу, перш за все необхідно встановити, що дії позивача та його представника, мали на меті перешкодити таким чином судочинству.

Враховуючи вищевикладене, клопотання представника відповідача Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» - Посметної М.М. не підлягає задоволенню.

Крім того, клопотання щодо застосування до ОСОБА_1 попередження або видалення ОСОБА_1 із зали судового засідання, у разі допущення останнім подальших порушень порядку під час судового засідання, спрямовані на майбутнє, що також є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.44 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» - Посметної М.М. про застосування заходів процесуального примусу до позивача та його представника відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повна ухвала суду складена 07.06.2021року.

Суддя Т.М. Довготько