Справа № 523/3364/21
Провадження №2-о/523/180/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря судових засідань - Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9, в м.Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з заявою про встановлення факту прийняття ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщини після смерті його рідного брата ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 яка складається з 1/9 частини домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказував на те, що проживає та зареєстрований в домоволодінні АДРЕСА_1 з народження. Вказане домоволодіння в цілому складається та складалося з трьох окремих житлових будинків, літери АБ, В та Д.

16 листопада 1957 року ОСОБА_5 подарувала, а ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 прийняли в дар в рівних частках кожний 1/3 ідеальну частину домоволодіння АДРЕСА_1 , який складався в цілому з трьох одноповерхових кам`яних жилих будівель, двох сараїв, однієї вбиральні.

ОСОБА_6 мешкала за адресою: АДРЕСА_1 з 29.06.1954 року по 30.03.1984 року, а з березня 1984 року з членами родини переїхала на інше постійне місце мешкання, де і мешкала до своєї смерті.

ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 21.12.1962 року по 23.12.1968 року, а з 1968 року не мешкав в спірному домоволодінні, а останні роки свого життя, зловживав спиртними напоями та вів асоціальний образ життя.

ОСОБА_3 , який є батьком позивача, проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 25.11.1958 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є рідними братами. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, після його смерті відкрилася спадщина на належну йому 1/9 частку в спірному домоволодінні АДРЕСА_1 . На час його смерті спадкоємців першої черги в нього не було. ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину у вигляді 1/9 частини спірного домоволодіння, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , оскільки він вчасно та відкрито вступив в володіння та користування спадковим майном, своїми фактичними діями прийнявши спадщину, однак не звертався до нотаріальної контори с заявою про прийняття спадщини.

ОСОБА_3 був зареєстрований та постійно мешкав за адресою спадкового майна - в АДРЕСА_1 , де разом з ним мешкали усі члени його родини. Крім того, усе рухоме майно померлого, предмети домашньої обстановки, меблі та інше також перейшли у володіння заявника.

Встановлення факту прийняття ОСОБА_3 спадщини після смерті його рідного брата ОСОБА_4 необхідно заявнику для оформлення належних йому спадкових справ, оскільки нотаріус позбавлена можливості видати свідоцтво про право на спадщину.

Представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_7 звернулася з клопотанням про підтримання вимог в повному обсязі та просила заяву розглянути в її відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_2 звернувся також з заявою, в якій просив слухати справу в його відсутності, згоден з заявою.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Частиною першою ст.315 ЦПК України визначено перелік фактів, які встановлює суд в судовому порядку.

Нормою частини 2 ст.315 ЦПК України закріплено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення .

Згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Факт, який просить встановити заявник, потрібен йому для оформлення спадкових прав.

Матеріалами справи встановлено, що задоговором дарування від 16 листопада 1957 року, посвідченого державним нотаріусом 4-ї Одеської нотаріальної контори Дородной Є.Л. та внесеного до реєстрової книги за № 2-5894, ОСОБА_5 подарувала, а ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 прийняли в дар в рівних частках кожний 1/3 ідеальну частину домоволодіння АДРЕСА_1 , який складався в цілому з трьох одно етажних кам`яних жилих будівель, двох сараїв, однієї вбиральні.

Право власності було зареєстроване в КП БТІ та РОН на підставі вказаного договору дарування 23.11.1957 р. в кн. 34 стр 85 р№5558, що підтверджується дублікатом реєстраційного посвідчення, виданого на ім`я ОСОБА_3 05.04.2005 року та копією відповіді на ім`я приватного нотаріуса ОМНК Двоєнкіной Т.А. від 18.09.2017 р. № 5978-11/2516.

Таким чином, ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 стали власниками по 1/9 частки в домоволодінні АДРЕСА_1 .

ОСОБА_6 мешкала за АДРЕСА_1 з 29.06.1954 року по 30.03.1984 року, що підтверджується відомостями з будинкової книги та довідкою ОСН «Нова Слободка» за № 104 від 09.02.2021 р. (а.с.25-29). З березня 1984 року ОСОБА_8 з членами своєї родини переїхала на інше постійне місце мешкання, де і мешкала до своєї смерті.

ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований за АДРЕСА_1 з 21.12.1962 року по 23.12.1968 року, що підтверджується відомостями з будинкової книги та довідкою ОСН «Нова Слободка» за № 104 від 09.02.2021 р. (а.с.25).З 1968 року ОСОБА_4 не мешкав в спірному домоволодінні, а останні роки свого життя зловживав спиртними напоями та вів асоціальний образ життя.

ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 25.11.1958 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується відомостями з будинкової книги та довідкою ОСНКМ «Слобідський» за № 133 від 12.04.2019 року(а.с.28).

ОСОБА_3 є батьком позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим 6 січня 1966 року(а.с.18).

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є рідними братами. Цей факт підтверджується наступним: посвідкою про народження ОСОБА_3 № 2279 від 5 серпня 1935 року та архівною довідкою про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , № П-1014 від 06.07.2018 року, згідно до відомостей в яких вбачається, що батьками обох були - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с.17,19)

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, актовий запис №10659, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 5 від 24 липня 2018 року, виданого Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.20 ).

Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому 1/9 частку в спірному домоволодінні АДРЕСА_1 .

Згідно з листом Головного територіального управління юстиції в Одеськії області управління державної реєстрації від 19.09.2019 р. за № 08.1-4901 УДР за даними Державного реєстру4 актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис про шлюб № 3939 від 22.11.1968 р., складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_11 . ІНФОРМАЦІЯ_6 , шлюб розірвано актовий запис № 225 від 25.03.1986 року, складений Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (а.с.12).

Отже, на час смерті, ОСОБА_4 в шлюбі не знаходився.

Щодо наявності у померлого дітей, у відповіді зазначено, що державної реєстрації народження, де батьком зазначено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян не виявлено актовий запис про народження.

Так, рідна сестра померлого ОСОБА_6 (шлюбне прізвище ОСОБА_12 ), як судом зазначалося вище, на час смерті ОСОБА_4 в спірному домоволодінні не мешкала, спадщину після його смерті не приймала, своїх прав на спадкове майно не заявляла, до нотаріальної контори с заявою про прийняття спадщини не зверталася. Зазначене підтверджується і тим, що після її смерті її спадкоємці, а саме ОСОБА_13 , 11.07.2011 р. отримав свідоцтво про право на спадщину за рЗ-924 саме на 1/9 частину домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав № 124794253 від 22.05.2018 року. В подальшому, свою частину домоволодіння він відчужив.

ОСОБА_3 був зареєстрований та постійно мешкав за адресою спадкового майна - в АДРЕСА_1 , де разом з ним мешкали усі члени його родини, що підтверджується відомостями з будинкової книги на домоволодіння АДРЕСА_1 . Крім того, усе рухоме майно померлого, предмети домашньої обстановки, меблі та інше також перейшли у володіння ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину у вигляді 1/9 частини спірного домоволодіння, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 .

Він вчасно та відкрито вступив в володіння та користування спадковим майном. Своїми фактичними діями прийнявши спадщину, однак не звертався до нотаріальної контори с заявою про прийняття спадщини.

Згідно з листом Суворовської державної нотаріальної контори у м.Одеси від 07.04.2021 р. за даними спадкового реєстру спадкова справа до майна померлого ОСОБА_4 відсутня .

Судом не встановлено інших родичів родичи, які вступали в управління та володіння спадковим майном, а також претендували на спадщину.

Як вбачається з технічного паспорту фактично у мешканців будинку встановлений порядок користування приміщеннями, зазначені окремі квартири.

Отже, ніхто із спадкоємців, окрім батька заявника, спадщину не прийняв, с заявами до нотаріуса не звертався, у володіння спадковим майном не вступав.

Згідно до приписів ст.530 Цивільного Кодексу УРСР в редакції 1963 р., при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, спадкове майно успадковують в рівних частках: брати та сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

На час смерті ОСОБА_4 були відсутні спадкоємці першої черги.

Враховуючи вказану норму, ОСОБА_3 є спадкоємцем другої черги та мав безумовне право на спадкування 1/9 частини домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті свого померлого брата.

За нормами ст.ст. 525, 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місцезнаходження майна або його основної частини.

Статтею 548 ЦК УРСР визначалося, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини, у відповідності до ст.549 ЦК УРСР, спадкоємець повинен або фактично вступити в управління або володіння спадковим майном, або подати державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про її прийняття. Ці дії повинні бути здійснені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Рідна сестра померлого - ОСОБА_14 не здійснила ніяких дій щодо прийняття спадщини, не мешкала в спірному домоволодінні, не заявляла про свої спадкові права ані нотаріусу, ані своєму рідному брату - ОСОБА_3 .

Таким чином, єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 є його рідний брат - ОСОБА_3 , батько заявника.

ОСОБА_3 належним чином вступив в управління та володіння спадковим майном, з моменту відкриття спадщини, а саме з 31 жовтня 1995, яку він прийняв, але належним чином не оформив свої спадкові права.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер(а.с.21).

Після його смерті відкрилася спадщина на належні йому 2/9 частини спірного домоволодіння.

Згідно з матеріалами спадкової справи №21/2019 з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_3 звернувся його син ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_7 померла мати заявника ОСОБА_15 .

За матеріалами спадкової справи №22/2019 відкритої щодо майна ОСОБА_15 дружини ОСОБА_3 , звернувся її син ОСОБА_1 .

На день смерті вона проживала за вказаною адресою.

За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи те, що на час відкриття спадщини після ОСОБА_3 завник та його мати, яка знаходилася з ОСОБА_3 у шлюбі, проживали за вказаною адресою, тому спадщина була прийнята заявником ОСОБА_1 - сином померлого та ОСОБА_16 - дружиною померлого, в рівних частках - по 1/9 частині. Таким чином, заявник та його мати - ОСОБА_15 набули права на спадкове майно, однаке не оформили належним чином своїх спадкових справ.

Після смерті ОСОБА_16 відкрилася спадщина на 1/9 частку домоволодіння по АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 прийняв спадщину, так як проживав разом із спадкодавцем, був зареєстрований за однією адресою з померлою.

В травні 2019 року, з метою належного оформлення своїх спадкових справ, заявник звернувся до приватного нотаріуса с заявою про прийняття спадщини після смерті батька (спадкова справа № 21/2019) та після смерті матері (спадкова справа №22/2019)

13.06.2019 року за №№197/01-16 та 198/02-14 від приватного нотаріуса Петрушенко Т.А. отримані листи про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що не представлені документи, що підтверджують факт прийняття спадщини ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 після смерті його рідного брата - ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 та було запропоновано звернутися до суду.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року„Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в Постанові «Про практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України N18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Пунктом 5 частини 2 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Встановлення факту прийняття ОСОБА_3 спадщини після смерті його рідного брата ОСОБА_4 необхідно заявника задля оформлення належних йому спадкових справ. Так як, як вбачається з відповіді приватного нотаріуса ОМНО Петрушенко Т.А., вона позбавлена можливості видати заявника свідоцтво про право на спадщину у відсутності рішення щодо встановлення зазначеного факту.

Оцінивши надані докази в сукупності, суд дійшов висновку, що факт прийняття спадщини ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщини після смерті його рідного брата ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , знайшов своє підтвердження належними доказами, тому дана заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.76-81,258-259,263,265,268,273,293,315,319,354,355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 адовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщини після смерті його рідного брата ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка складається з 1/9 частини домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення рішення.

Рішення складено 28.05.2021 року.

Суддя: