Дата документу 07.06.2021 Справа № 335/9798/20
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний №335/9798/20 Головуючий у 1-й інстанції: Крамаренко І.А.
Провадження №22-ц/807/2206/21 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача суддів: Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства «Водоканал» на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 березня 2021 року у справі за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2020 року Комунальне підприємство «Водоканал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення.

Свої позовні вимоги Комунальне підприємство «Водоканал» обґрунтовує тим, що в квартирі розташованій за адресою: АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 , яка користується послугами Комунального підприємства «Водоканал», однак оплату за послуги підприємства вносить не в повному обсязі, і тому за період з 01 вересня 2017 року по 30 вересня 2020 року утворилась заборгованість в сумі 6450, 60 грн.

Із урахуванням зазначеного, Комунальне підприємство «Водоканал», просило суд:

Стягнути з ОСОБА_1 борг у розмірі 6450, 60 грн за спожиту воду і послуги з водовідведення на користь Комунального підприємства «Водоканал».та судові витрати у справі у розмірі 2102 грн.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 березня 2021 року позов Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Водоканал» заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення за період з 01.09.2017 по 30.09.2020 у розмірі 1 967 гривень 70 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Водоканал» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 102 гривень 00 копійок.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Комунальне підприємство «Водоканал» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 березня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Комунального підприємства «Водоканал» у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції безпідставно зменшив суму боргу відповідача за період з 01 вересня 2017 року по 30 вересня 2020 року на суму 4483.90 грн, не врахувавши, що Вознесенівським ВДВС було відкрито виконавче провадження ВП № 61417447 від 24.03.2020 року за виконавчим листом № 335/15429,17 від 16.07.2018 року виданного Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі № 2/335/660/2018 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Водоканал» заборгованості по оплаті за воду та послуги каналізації у сумі 8130.54 грн за період з 01.10.2014 року по 31.08.2017 рік, тому всі отримані кошти з Вознесенівського ВДВС правомірно зарахувавались КП « Водоканалом» на погашення заборгованості за рішенням суду у справі №335/15429/17. Кошти було перераховано із зазначенням платежу, зі змісту якого вбачається на виконання якого рішення суду перераховуються кошти. Добровільного погашення боргу ОСОБА_1 за вказаний період не здійснювалося. Таким чином, КП «Водоканал» вважає, що судом було двічі враховані здійснені оплати, що порушує права КП «Водоканал» на отримання оплати за надані послуги в повному обсязі.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України, до суду не надходило.

Відповідно до пунктів 1,2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального повадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 01 січня 2021 року це 227 000 грн (відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2021 рік" з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2270,00 грн (2270,00 грн х 100 = 227 000 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ціна позову в даній справі становить 6450.60 грн, яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Апеляційний суд урахував ціну та предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства та дійшов висновку, що дана справа є незначної складності, ціна позову якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Отже зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю доповідача в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач оплату за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення вносила не у повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 01 жовтня 2020 року утворилась заборгованість в розмірі 6450.60 грн. Водночас, у зв`язку з тим, що КП «Водоканал» неправомірно зарахував добровільно сплачені відповідачем суми поточних платежів за вказаний період в розмірі 4482.90 грн в рахунок погашення заборгованості за судовим рішенням за інший період, суд першої інстнації прийшов до висновку про необхідність стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 1967.70 грн з урахуванням поточних сплат.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не погоджується, виходячи з наступного.

Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 20 червня 1990 року, що підтверджується довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про реєстрацію місця проживання від 24 листопада 2020 року №01-71/17604. (а.с.15).

20 липня 2017 року між КП «Водоканал» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання послуг з централізованого водопостачання і водовідведення за адресою: АДРЕСА_2 , в якому між сторонами було узгоджено тарифи на послуги та їх загальну вартість, особовий рахунок НОМЕР_1 відкрито на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 6-8).

КП «Водоканал» надавав ОСОБА_1 послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, але оплата за ці послуги відповідачем здійснювалась нерегулярно та не в повному обсязі, тому відповідно до довідки Комунального підприємства «Водоканал» та розрахунку заборгованості, за період з 01 вересня 2017 року по 30 вересня 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 6450,60 гривень (а.с. 3-4; 5 ).

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Правовідносини із споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги", відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", виконавець зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору.

Згідно п.5 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строк, встановлений договором або законом.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власник або наймач (орендар) квартири зобов`язаний своєчасно оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За рішенням Запорізької міської ради № 546 від 28 жовтня 1999 року збирання абонентської плати з населення за водокористування та водовідведення проводиться окремо від інших комунально-побутових послуг, а функції зі збору платежів з населення передано КП «Водоканал».(а.с. 10).

У відповідності до п. 18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до вимог ст.ст. 66-68 ЖК України, наймач (власник) зобов`язаний своєчасно щомісяця вносити оплату за надані йому комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання і водовідведення.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що між сторонами склались правовідносини з надання послуг з водопостачання та водовідведення, в яких одна сторона зобов`язана надавати другій стороні такі послуги, а друга - зобов`язана своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами.

У зв`язку з тим, що сплата за надані послуги вносилася не в повному обсязі, за період з 01 вересня 2017 року по 30 вересня 2020 року заборгованість за послуги з водопостачання складає 6450.60 грн. (а.с. 3-4,5).

КП «Водоканал» оспорює лише ті обставини, що визначена ним заборгованість стягнута судом з відповідача не у повному обсязі, а за вирахуванням з неї суми, яка була погашена ОСОБА_1 за період з червня 2020 року по серпень 2020 року в загальному розмірі 4482.90 грн на примусове виконання заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Водоканал» заборгованості по оплаті за воду та послуг каналізації за період з 01.10.2014 по 31.08.2017.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. ст. 77, 79 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини шостою статті 81 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу ( групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження заявлених вимог КП "Водоканал" надано розрахунок заборгованості за особовим рахунком відповідача № НОМЕР_1 з відображенням щомісячних нарахувань, із значенням оплат та зарахуванням сплачених коштів.

З вказаного розрахунку встановлено, що у відповідача існувала заборгованість за рішенням суду у справі №2-3234/08 на суму 1372.59 грн за період з 01.12.2000 30.06.2008, яку було погашено в повному обсязі та заборгованість за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 квітня 2018 року у справі №335/15429/17 на суму 6530,54 грн за період з 01.10.2014 31.08.2017, яка погашена в розмірі 4482,90 грн.

За період з 01.09.2017 по 30.09.2020 було нараховано 6450.60 грн; за цей же період було сплачено 4482.90 грн, в тому числі зараховано в погашення за вищезазначеним рішення суду 4482.90 грн.

При вирішенні спору суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем за період часу з 01.09.2017 по 30.09.2020 здійснювались платежі, загальний розмір яких склав 4482.90 грн, які суд вважав спрямованими саме на погашення поточних щомісячних нарахувань за надані послуги з водопостачання та водовідведення у цьому періоді, а тому із суми заборгованості за цей період у розмірі 6450.60 грн відрахував сплачену суму в розмірі 4482.90 грн, стягнувши суму заборгованості у розмірі 1967.70 грн ( 6450.60-4482.90).

Водночас, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, що КП «Водоканал» неправомірно зарахована добровільно сплачена відповідачем сума поточних платежів за період з 01.09.2017 по 30.09.2020 у розмірі 4482.90 грн в рахунок погашення заборгованості за судовим рішенням, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 квітня 2018 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено рішення у справі №335/1542917 за позовом КП «Водоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу по оплаті за воду та послуги каналізації за період з 01.10.2014 по 31.08.2017 у розмірі 6530.54 грн та судового збору у розмірі 1600,00 грн. (а.с. 39-40).

На виконання вказаного рішення суду КП «Водоканал» було отримано виконавчий лист № 335/15429/17 від 16.07.2018 року та в жовтні 2018 року направлено до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби в м.Запоріжжя.

12 листопада 2018 року державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби в м.Запоріжжя було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №57626649 з виконання виконавчого листа №335/15429/17 виданого 16 липня 2018 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Водоканал» заборгованості 8130.54 грн, яка складається із суми заборгованості та судового збору( 6530.54+1600) (а.с.41).

В результаті здійснення виконавчих дій, було встановлено, що боржник ОСОБА_1 працює в ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», тому 24 березня 2020 року державним виконавцем була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ЗВП №61417447, відповідно до якої постановлено звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 та здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 17548.48 грн, виконавчий збір 1754.84 грн, витрати у розмірі 409.76 грн на виконання виконавчого листа № 335/15429/17 виданого 16.07.2018 року про стягнгення з ОСОБА_1 на користь КП « Водоканал» заборгованості у розмірі 8130.54 грн та на виконання судового наказу № 335/8320/16ц виданного 28.02.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП « Міські теплові мережі» заборгованості у розмірі 9417.94 грн (а.с. 42).

Виконавчий лист №335/15429/17 разом з постановою був направлений на виконання до підприємства.

За період з червня 2020 року по серпень 2020 року Вознесенівським ВДВС в межах здійснення виконавчого провадження №57626649 з примусового виконання виконавчого листа №335/15429/17 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь КП «Водоканал» боргу в розмірі 6530,54 грн та судового збору, було стягнуто та перераховано на рахунок підприємства в червні 2020 року на загальну суму 1683.13 грн, в липні 2020 року 806.98 грн, в серпні 2020 року 1992.79 грн, що в загальному складає 4482.90 грн. Кошти були перераховані із зазначенням платежу, зі змісту якого чітко вбачається на виконання якого рішення суду перераховано кошти: «Пер.кош.стяг. з ОСОБА_1 (57626649/7)в.д№ 335/15429/17 зг.ЗУ «Про вик.пров.» на користь КП «Водок». (а.с. 44).

В період, коли здійснювалося примусове виконання рішення суду №335/15429/17 державною виконавчою службою, вказане рішення скасоване не було, набрало законної сили. Крім того, 09 грудня 2020 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №57626649 з виконання виконавчого листа №335/15429/17 виданого 16 липня 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Водоканал» заборгованості у розмірі 8130.54 грн на підставі п. 9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з фактичним виконанням рішеня. (а.с. 43;45-46).

Таким чином, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що відповідачем ОСОБА_1 була добровільно сплачена сума поточних платежів за період з 01.09.2017 року по 01.09.2020 року в розмірі 4482,90 грн, які неправомірно були зараховані КП «Водоканал» в рахунок погашення заборгованості за судовим рішенням від 04 квітня 2018 року, оскільки стягнення коштів на загальну суму 4482,90 грн було здійснено державною виконавчою службою в ході примусового виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 квітня 2018 року у справі № 2/335/15429/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Водоканал» боргу по оплаті за воду та послуги каналізації за період з 01.10.2014 по 31.08.2017.

Належних та беззаперечниз доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 сплатила зборгованість по оплаті боргу за централізоване водопостачання і водовідведення у сумі 4482.90 грн саме за період з 01.09.2017 по 30.09.2020, матеріали справи не містять.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що з розгорнутого розрахунку заборгованості по особистому рахунку № НОМЕР_1 , який було надано КП «Водоканал» апеляційному суду разом з апеляційною скрагою, та який може бути прийнятий апеляційним судом до уваги у цій справі як доказ, передбачений ч. 3 ст. 367 ЦПК України, з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі вбачається, що за період з 01.09.2017 по 30.09.2020 ОСОБА_1 не здійснила жодної добровільної оплати грошових коштів на особовий рахунок. (а.с. 47-48).

Таким чином, суд першої інстанції не взяв до уваги те, що колонка «Зараховано в погашення за рішенням суду» наведена в таблиці розрахунку заборгованості за період з вересня 2017 року по вересень 2020 року, містить дані щодо перерахування коштів на погашення заборгованості за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі №335/ 15429/17, а отже всупереч вимог законодавства та наданих доказів суд першої інстанції зменшив борг ОСОБА_1 на суму у розмірі 4482.90 грн, які вже були враховані при підготовці розрахунку заборгованості та зараховані в погашення боргу за період з 01.10.2014 по 31.08.2017 за вищезазначеним судовим рішенням.

Отже, в порушення вимог ст. 89 ЦПК України, суд першої інстанції не дослідив належним чином розрахунок заборгованості, не надав належної оцінки всім доказам у справі, неповно з`ясував обставини, що мають значення у справі, прийшов до помилкового висновку про стягнення заборгованості по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення за період з 01.01.2017 по 30.09.2020 року у розмірі 1967.70 грн.

З огляду на зазначене рішення суду першої інстанці не можна вважати законним та обгрунтованим, тому воно підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Водоканал» боргу за спожиту воду і послуги водовідведення у розмірі 6450, 60 грн.

Аргументи апеляційної скарги є виправданими.

Згідно з ч.ч. 1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України КП «Водоканал» має право на компенсацію відповідачем суми судового збору сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 2102,00 грн, суми судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги у розмірі 3153,00 грн, а всього 5255,00 грн.

Керуючись ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Водоканал» задовольнити.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 березня 2021 року у цій справі, скасувати. Прийняти нове судове рішення наступного змісту.

Позов Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Водоканал» заборгованість за спожиту воду і послуги водовідведення у розмірі 6450.60 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Водоканал» судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2102, 00 грн , за подання апеляційної скарги у розмірі 3153,00 грн, а всього у розмірі 5255,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повна постанова складена 07 червня 2021 року.

Головуючий, суддя Суддя Суддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С.Маловічко С.В.