КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/824/8550/2021 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Матвієнко Ю.О.
УХВАЛА

02 червня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Матвієнко Ю.О.

суддів: Гуля В.В., Мельника Я.С.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 16 березня 2020 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 16 березня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі п.3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач ОСОБА_1 21 квітня 2021 року направив до суду апеляційну скаргу.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог частини 2 статті 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне провадження виникнення обставин непереборної сили.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем пропущено річний строк на апеляційне оскарження, оскільки апеляційна скарга подана 21 квітня 2021 року на ухвалу суду, яка постановлена 16 березня 2020 року, тобто після спливу одного року з дня складання повного тексту рішення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 брав участь у розгляді справи особисто та через представника - адвоката Соболівського А.М., повноваження якого підтверджені ордером та договором про надання правової допомоги (а.с.137-139).

При цьому, як позивач так і представник були повідомлені про розгляд даної справи та звертались з клопотанням про відкладення розгляду справи (а.с.144).

Крім цього, матеріали справи містять докази неодноразового отримання позивачем кореспонденції направленої судом під час розгляду справи.

Доводи апелянта про те, що повний текст оскаржуваної ухвали опубліковано в Єдиному державному реєстрі судових рішень 05 січня 2021 року, а тому він не знав про існування оскаржуваної ухвали та не мав можливості ознайомитись із її змістом, колегія суддів відхиляє, оскільки процесуальний закон не пов`язує строк звернення з апеляційною скаргою із датою оприлюднення процесуальних документів у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься лише повний текст оскаржуваної ухвали від 16 березня 2020 року, в якому не зазначено дати його складання.

Крім цього, в матеріалах справи наявна розписка відповідачів про отримання копії оскаржуваної ухвали, датована 16 березня 2020 року (а.с.156), та супровідні листи про направлення копії ухвали сторонам по справі від 16 березня 2020 року (а.с.157,158).

Наведене свідчить про виготовлення повного тексту оскаржуваної ухвали саме 16 березня 2020 року.

При цьому, позивач та його представник не зверталися до суду з заявою про видачу копії повного тексту оскаржуваної ухвали, а з заявою про ознайомлення з матеріалами справи представник Соболівський А.М. звернувся в лютому 2020 року, тобто ще до спливу річного строку визначеного ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Однак, апеляційна скарга подана лише 21 квітня 2021 року і будь-яких належних доказів наявності обставин непереборної сили, що позбавили можливості апелянта вчасно звернутися до суду із апеляційною скаргою, не надано.

Рішеннями Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Враховуючи те, що апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення особою, обізнаною про розгляд справи, а також враховуючи відсутність обставин, передбачених п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 358 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.

Керуючись ч. 2 ст. 358 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 16 березня 2020 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: