Справа № 203/2568/21
Провадження № 2-з/0203/98/2021
УХВАЛА

09 липня 2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в особі судді Колесніченко О. В., розглянувши у провадженні № 2-з/0203/98/2021 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову, з посиланням на намір пред`явлення позову до ОСОБА_2 , як попереднього власника квартири АДРЕСА_1 , та ОСОБА_3 , як первісного її власника, з вимогами про стягнення сплачених сум за договором купівлі-продажу квартири у розмірі 16000 доларів США та 35 000 грн. в рахунок компенсації вартості виконаних ремонтних робіт у квартирі та витрати на ремонтний матеріал.

В обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2020 року у справі №203/638/19 вирішено усунути ОСОБА_3 перешкоди у користуванні власністю та зобов`язано ОСОБА_1 звільнити 51/100 часток квартири АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_3 ще з 2004 року та передати ОСОБА_3 ключі від вхідних дверей квартири, що на підставі договору купівлі-продажу від 28 квітня 2018 року, укладеному з ОСОБА_2 , придбала ОСОБА_1 , а у ОСОБА_3 виникло право звернення до суду із віндикаційним позовом до ОСОБА_1 . Разом з цим, судом при розгляді зазначеної цивільної справи встановлено, що на спірну квартиру існували права третіх осіб на момент укладання зазначеного договору купівлі-продажу спірної квартири, порушення яких відновлено в судовому порядку заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2018 року.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2020 року у справі №203/638/19 наразі виконується в примусовому порядку, про що її повідомлено постановою головного державного виконавця Центрального відділу ДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 03 червня 2021 року і запропоновано звільнити квартиру.

Разом з тим, ОСОБА_1 після придбання спірної квартири у повністю непридатному для житла стані проведено капітальні ремонтні роботи з відновлення стану квартири до придатно для проживання в ній на загальну суму 202 431,50 грн., проте після визнання судовим рішенням недійсності договору купівлі-продажу від 28 квітня 2018 року, на підставі якого вона стала титульним власником цієї квартири, заявник змушена передати квартиру ОСОБА_3 з істотно збільшеною її вартістю за рахунок проведеного ремонту, внаслідок чого має намір звернутись до суду з позовом про стягнення компенсації цих витрат та вартості самої квартири, яку вона сплатила при її придбанні.

З метою уникнення негативних наслідків повернення квартири ОСОБА_3 , що можуть стосуватись законних майнових прав та інтересів позивача до моменту ухвалення судом остаточного рішення у даній справі, а саме у разі здійснення його права власності на спірну квартиру, задля відновлення порушених прав позивача потрібно буде докласти значних зусиль та витрат, через що позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження №65642334, відкритого на підставі рішення суду від 08 грудня 2020 року у справі №203/638/19, яке набрало законної сили з постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 березня 2021 року, та шляхом накладення заборони на відчуження майна, яке належить ОСОБА_2 на праві приватної власності в межах суми позову 202 431,50 грн., а саме: квартири АДРЕСА_2 та транспортний засіб Пежо 408, 2019 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 липня 2021 року заява передана в провадження судді Колесніченко О.В. 05 липня 2021 року.

Будучи повідомленою про час та місце розгляду заяви, заявник в засідання не прибула, що не перешкоджає згідно ч.в.1, 3 ст.153 ЦПК України розгляду заяви.

Розглянувши заяву та додані до неї докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені ч.1 ст. 150 ЦПК України. Зокрема, за п.2 часини першої вказаної статті позов забезпечується забороною вчиняти певні дії; а за п.10 ч.1 цієї статті - іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Разом з тим, недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили, про що роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.2 своєї постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2009 року, а так само Верховний Суд у своїх численних постановах, зокрема, у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі No 524/188/18 (провадження No 61-38051св18) , висновки яких в силу ч.4 ст. 263 ЦПК України обов`язкові для місцевого суду у питанні застосуванні норм права.

Зважаючи на викладене заява в частині забезпечення позову з заявлений ОСОБА_4 спосіб зупинення виконавчого провадження №65642334, відкритого на виконання рішення суду від 08 грудня 2020 року у справі №203/638/19, задоволенню н підлягає, з огляду на на вимоги ст. 129-1 Конституції України, ст.18 ЦПК України про обов`язковість судових рішень та на те, що зупинення виконання рішення, що набрало законної сили може бути здійснено тільки шляхом оскарження його в порядку, передбаченому законами України.

Крім того, в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Слідуючи роз`ясненням, наданим у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року, суд приймає до уваги, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Так, за даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 16 червня 2021 року ОСОБА_5 на праві власності належить квартира АДРЕСА_3 з 04 квітня 2020 року.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принцип співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову у спосіб накладення заборони на відчуження майна, яке належить ОСОБА_2 на праві приватної власності в межах суми позову 202 431,50 грн., а саме: квартири АДРЕСА_2 та транспортного засобу марки «Пежо 408», 2019 р.в., д.н. НОМЕР_1 , оскільки позивачем не доведено, що невжиття заявлених заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду саме про стягнення суми за договором купівлі-продажу та компенсації вартості ремонтних робіт, як співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії, а так само не доведено, що ОСОБА_2 вживає заходів до відчуження належної їй на праві власності квартири, щоб свідчило про неможливість відновлення прав та інтересів позивача у разі можливого задоволення позову про стягнення сум, як і не надано взагалі доказів на підтвердження належності ОСОБА_2 на праві власності вказаного автомобіля, а відтак заява позивача про забезпечення позову в цій частині також не підлягає задоволенню.

Одночасно суд відзначає, що запропоноване зустрічне забезпечення у вигляді накладення заборони на відчуження квартири АДРЕСА_4 не зможе забезпечити відшкодування можливих збитків від забезпечення позову, оскільки вказана квартира не є власністю ОСОБА_6 , у зв`язку з чим ухвалені наведені вище судові рішення, а тому вона не може пропонувати за її рахунок таке забезпечення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви у способи, про які клопоче заявник.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми за договором купівлі-продажу та компенсації вартості ремонтних робіт - відмовити.

Ухвала протягом 15 днів з дня підписання може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги відповідно до пп. пп. 15.1, 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в паперовій формі до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська з правом на поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження у разі подання скарги протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем вручення копії цієї ухвали, а в іншій частині набирає законної сили з моменту підписання у день її складення.

Суддя О.В. Колесніченко