Справа № 653/4538/19
Провадження № 2-о/653/33/21
РІШЕННЯ

іменем України

20 квітня 2021 року Генічеський районний суд Херсонської області у складі головуючого судді Делалової О.М., за участю секретаря судового засідання Мироненко Т.А., заявника ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_1 , зацікавлені особи: Управління обслуговування громадян Генічеський ВОГ ГУПФУ в Херсонській області, Головне Управління пенсійного фонду України в Херсонській області про встановлення факту, що має юридичне значення - належності документу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення - належності документу, посилаючись на те, що він отримує мінімальну пенсію без будь-яких надбавок, тому що не має достатнього трудового стажу. При оформленні пенсії за віком пенсійним фондом був не зарахований більш як один рік навчання у СПТУ №10 м. Пласт Челябінської області з 02.10.1968 року по 14.10.1969 року, що підтверджено відповідним Атестатом №15705, який був повернений заявнику оскільки його по-батькові зазначено як « ОСОБА_2 », коли згідно паспортних даних його по-батькові зазначено як « ОСОБА_3 ». Також, було виявлено, що у трудовій книжці його ПІБ зазначено як « ОСОБА_1 », а у архівній довідці від 10.10.2019 року, виданої адміністрацією Варненського муніципального району, про те, що він працював та був членом колгоспу «Росія» у період з квітня 1973 року по березень 1974 року, його ПІБ зазначено як « ОСОБА_1 », в той час коли його ПІБ згідно паспорту є ОСОБА_1 . Зазначає, що йому невідомо хто саме допустив ці помилки, але через них виникли певні труднощі при оформленні пенсії за віком. Виправити дані помилки у досудовому порядку неможливо, тому він був вимушений звернутись до суду з метою захисту свого порушеного права

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином. Причину неявки суд не повідомили.

Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог за наступних підстав.

Так, відповідно до ст.293 ЦПК України, п.п.4,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"(з наступними змінами),окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів.

За правилами п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов:

1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв`язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення;

3) якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначені пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України № 637 від 12 серпня 1993р., встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, при цьому пункт 26 цього порядку передбачає, можливість встановлення факту приналежності цього документа особі в судовому порядку, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Так, дійсно згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 та копії картки фізичної особи - платника податків, ім`я заявника - ОСОБА_1 .

Однак, відповідно до копії трудової книжки колгоспника ПІБ заявника вказано « ОСОБА_1 » на мові оригіналу, що не відповідає даним паспорту серії НОМЕР_1 .

Також, відповідно до копії Атестату № НОМЕР_2 про навчання у сільському професійно-технічному училищі №10 в м. Пласт Челябінської області з 02.10.1968 року по 14.10.1969 року ПІБ заявника вказано « ОСОБА_1 » на мові оригіналу, що не відповідає даним паспорту серії НОМЕР_1 .

Встановлення факту належності трудової книжки та атестату, має для заявника юридичне значення, так як із встановлення даного факту залежить виникнення майнових прав, призначенні пенсії за віком. Метою встановлення заявленого факту є реалізація заявником права на пенсійні забезпечення.

Згідно ч.2 ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Згідно до вимог ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Так, відповідність Атестату №15705 про навчання у сільському професійно-технічному училищі №10 в м. Пласт Челябінської області з 02.10.1968 року по 14.10.1969 року та відповідність трудової книжки колгоспника підтверджуються наступними доказами: копією паспорта серії НОМЕР_1 , копією картки фізичної особи - платника податків, сам атестат № НОМЕР_2 та трудова книжка колгоспника, де решта персональних даних заявника записані вірно.

Враховуючи вищенаведене та те, що встановлення факту належності атестату та трудової книжки потрібно заявнику для того, щоб він мав можливість оформити пенсію, а законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, а тому, суд приходить до переконання, що вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Проте, вимогу про встановлення належності ОСОБА_1 архівної довідки від 10.10.2019 року, виданої адміністрацією Варненського муніципального району, про те, що він працював та був членом колгоспу «Росія» у період з квітня 1973 року по березень 1974 року, суд вважає безпідставною, оскільки така архівна довідка не є правовстановлюючим документом, а тому вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Керуючись 3, 12, 258, 259, 265, 273, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 зацікавлені особи: Управління обслуговування громадян Генічеський ВОГ ГУПФУ в Херсонській області, Головне Управління пенсійного фонду України в Херсонській області про встановлення факту, що має юридичне значення - належності документу - задовольнити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 атестату № 15705, виданого 14 жовтня 1969 року на ім`я « ОСОБА_1 » про те, що він закінчив сільське професійно-технічне училище №10 м. Пласт Челябінської області.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трудової книжки колгоспника, виданої на ім`я « ОСОБА_1 ».

В іншій частині заяви відмовити.

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення суду може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Генічеський районний суд Херсонської області протягом 30 днів з для проголошення та отримання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 23.04.2021 року.

Суддя Генічеського районного суду О. М. Делалова