Справа №443/1159/18
Провадження №2/443/214/21
РІШЕННЯ

іменем України

11 червня 2021 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І.,

провів у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Жидачеві розгляд справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Новострілищанської об`єднаної територіальної громади про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

за участю:

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки адвоката Яременко І.О.

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 та Новострілищанської об`єднаної територіальної громади в якій просить встановити факт належності її бабусі ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №015222, виданого Жидачівською РДА на ім`я ОСОБА_3 , а також визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_4 , право на земельну частку (пай) площею 2,60 умовних кадастрових гектари на території Кніселівської сільської ради, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №015222.

.

Обґрунтування позовних вимог.

В обґрунтування позовної заяви позивачка покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба по материній лінії ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшла земельна частка (пай) на території Кніселівської сільської ради площею 2,60 умовних кадастрових гектари, належна померлій згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №015222. ОСОБА_3 проживала в с. Орішківці Жидачівського району до дня смерті. На день смерті разом із нею проживали та були зареєстровані її дочка ОСОБА_4 та чоловік дочки ОСОБА_2 . Заповіту від ОСОБА_3 у виконкомі Новострілищанської селищної ради не посвідчувалося. Інших спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_3 , окрім її дочки та відповідно матері позивачки - ОСОБА_4 не було. Оскільки, ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_3 вступила в управління спадковим майном і не заявляла про відмову від спадщини, то на підставі ст.549 ЦК УРСР 1963 року, прийняла її. Юридично спадщину вона не оформляла. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивачки ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли земельна ділянка площею 2,1882 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кніселівської сільської ради, належна померлій на підставі Державного акту на право власності на землю серія II-ЛВ№026727 від 20.03.2001 року, а також земельна частка (пай) на території Кніселівської сільської ради площею 2,60 умовних кадастрових гектари, яку вона фактично успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_3 , проте юридично не оформила. ОСОБА_4 проживала в с. Орішківці Жидачівського району до дня смерті. На день смерті разом із нею проживав та був зареєстрований її чоловік ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_1 , яка проживала без реєстрації, однак займалася похороном померлої та вступила у володіння спадковим майном. Заповіту від ОСОБА_4 у виконкомі Новострілищанської селищної ради не посвідчувалося. У визначений законом термін позивачка звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері. 06.07.2018, однак нотаріус відмовив у його видачі, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), що знаходиться на території колишньої Кніселівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належала померлій і є спадковим майном. Окрім того, із наявної у позивачки ксерокопії Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №015222, належного її бабі, вбачається, що його видано на ім`я ОСОБА_3 , тобто допущена помилка в імені баби ОСОБА_5 ОСОБА_6 . Вважаючи, що її спадкові права порушено, позивачка звернулась із даним позовом до суду.

Процесуальні рішення, постановлені по справі.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Ціпивко І.І. від 09.07.2018 відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання на 01.08.2018.

01.08.2018 справу було знято з розгляду у зв`язку із використанням суддею вільного від роботи дня в рахунок чергування, як слідчий суддя.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2018 головуючим суддею для цього провадження визначено суддю Равлінка Р.Г.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 25.08.2020 цивільну справу прийнято до розгляду та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 02.10.2020.

Ухвалою судового засідання від 02.10.2020 підготовче засідання відкладено на 10.12.2020.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 10.12.2020 підготовче судове засідання закрито, а справу призначено до судового розгляду на 22.03.2021.

Ухвалою судового засідання від 22.03.2021 розгляд справи відкладено на 11.06.2021.

Розгляд справи по суті відбувся 11.06.2021 за участю позивачки та її представника.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Яременко І.О. заявлені вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити, покликаючись на підстави викладені у позовній заяві.

Представник відповідача Новострілищанської об`єднаної територіальної громади в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій просив розглянути справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечую проти ухвалення рішення на користь позивачки.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 , будучи допитана в якості свідка пояснила, що вона є дочкою спадкодавця та зазначила, що ОСОБА_3 доводилася їй бабусею, також вказала, що ОСОБА_3 працювала у колгоспі і могла отримати право на земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Частинами 1 та 4статті 206 ЦПК встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач-визнати позовна будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки та свідка, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 06.03.1995, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Орішківці Жидачівського району у віці 86 років /а.с.11/.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 20.08.1976, ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Орішківці Жидачівського району, а її батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 /а. с.10/.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 18.08.1976, ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у в с. Орішківці Жидачівського району, а її батьками є ОСОБА_11 та ОСОБА_3 /а. с.13/.

Відповідно до свідоцтва про одруження НОМЕР_4 від 10.11.1949 року, ОСОБА_10 одружилася із ОСОБА_2 , а після одруження отримала прізвище - ОСОБА_12 . /а. с.14/.

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_5 від 01.02.2011 року, ОСОБА_4 померла в с. Орішківці Жидачівського району у віці 79 років. /а. с.15/.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 батьками ОСОБА_13 є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 /а..с.9/

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_7 від 06.09.1980, ОСОБА_13 уклала шлюб із ОСОБА_14 , а після одруження отримала прізвище - ОСОБА_15 . /а.с.9/

Згідно довідки Новострілищанської селищної ради №819 від 26.06.2018 ОСОБА_3 проживала в с. Орішківці Жидачівського району до дня смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день смерті разом із нею проживали та були зареєстровані її дочка ОСОБА_4 та чоловік дочки ОСОБА_2 .. Заповіту від ОСОБА_3 у виконкомі Новострілищанської селищної ради не посвідчувалося. /а. с.12/.

Згідно довідки Новострілищанської селищної ради №824 від 26.06.2018 року ОСОБА_4 проживала в с. Орішківці Жидачівського району до дня смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 . На день смерті разом із нею проживав та був зареєстрований її чоловік ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_1 , яка проживала без реєстрації, однак займалася похороном померлої та вступила у володіння спадковим майном. Заповіту від ОСОБА_4 у виконкомі Новострілищанської селищної ради не посвідчувалося. /а. с.16/.

Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серії ЛВ №015222 видано на ім`я " ОСОБА_3 "/а. с.18/.

Відповідно до постанови нотаріуса №472/02-31 від 06.07.201, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), що знаходиться на території колишньої Кніселівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належала померлій і є спадковим майном. /а. с.20/.

При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Пунктом 1Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у Свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

В статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України(статті1218,1231 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. ст. 1268,1269,1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради.

З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи.

Факт належності правовстановлюючого документу ОСОБА_3 підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, поясненнями представника позивачки та самої позивачки, яка допитана в судовому засіданні в якості свідка, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають.

З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ № 015222, виданий 08.08.1996 Жидачівською РДА на ім`я " ОСОБА_3 " належав ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлення даного юридичного факту має для позивачки юридичне значення, оскільки дає їй можливість для реалізації свого права щодо оформлення спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець ОСОБА_4 за життя набула або володіла спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивачка оформити право на спадкове майно не має можливості, відповідачі проти задоволення позову не заперечують, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає заяву обґрунтованою, підставною і такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 4,5,12,13,81,259,263-265,268, 315 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Новострілищанської об`єднаної територіальної громади про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №015222, виданого 08.08.1996 Жидачівською РДА на ім`я " ОСОБА_3 ".

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) площею 2.60 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №015222, виданого Жидачівською РДА та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів, що видавалися Жидачівською РДА по Кніселівській сільській раді 11.06.1997 за№434а.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 ст. 259 та частини 1 ст. 268 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22.06.2021.

Суддя Р.Г. Равлінко