Провадження № 2/463/179/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Гирич С. В.

з участю секретаря судового засідання Попович Х.І.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Львівської міської ради, третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності за набувальною давністю,

в с т а н о в и в :

позивач звернулась до суду з позовом, просить визнати за нею право власності на будинок у АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5 , який був власником будинку АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі продажу від 29.01.1959 року. Позивач є власником 1/3 частини вказаного вище будинку, власником іншої 1/3 будинку є її син ОСОБА_4 , на іншу 1/3 третю частину будинку свідоцтво про право власності не видавалось. Вказує,що проживає в будинку протягом 25 років та протягом більше 10 років відкрито і безперервно користується ним, оплачує відповідні комунальні послуги, проводила ремонт будинку.

Таким чином, позивач вважає, що вона добросовісно заволоділа даним будинком і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом понад десять років. Тому з врахуванням наведених мотивів просить позов задоволити.

Ухвалою суду від 22 січня 2020 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження.

У підготовчому засіданні 28 лютого 2020 року протокольною ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання до участі у справі залучено третю особу ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 19 лютого 2021 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав,дав пояснення аналогічні наведеним мотивам позову, просив позов задоволити.

Представник відповідача Львівської міської ради Гасюк Т.Б. в судовому засіданні вирішення даного спору залишив на розсуд суду, пояснив, що 1/3 будинку на АДРЕСА_1 успадкувала позивач ОСОБА_3 ,1/3 частину будинку успадкував її син ОСОБА_4 , даних про набуття у власність на іншої 1/3 частини будинку немає. Дійсно позивач на законних підставах поставив питання про набуття права власності на частку майна, але відповідачем ніколи права позивача не порушувалися.

Третя особа ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву згідно якої позовні вимоги підтримує, просить проводити судовий розгляд справи в його відсутності.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , пояснила,що проживає по сусідству від позивачки, її будинок на АДРЕСА_1 , знаходиться через сітку. Ствердила, що даний будинок утримує та доглядає виключно позивачка протягом понад 25 років.

Заслухавши пояснення представника позивача, свідка, дослідивши матеріали даної цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступних мотивів.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що житловий будинок батько позивачки ОСОБА_5 був власником будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу від 29 січня 1955 року (а.с.14).

Після смерті ОСОБА_5 з 2/3 частин вказаного будинку, відповідно по 1/3 частці будинку успадкували його дочка позивач ОСОБА_3 та онук третя особа ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом від 17 вересня 2019 року,посвідчених державним нотаріусом Другої львівської державної нотаріальної контори Палажій Г.В. (а.с.11-12).

Будинок в цілому складаєтьсяоднієї житлової кімнати та кухні. Загальна площа будинку становить 49,3 кв.м. Житлова площа 16.4 кв.м. До будинку відносяться такі споруди: ворота,огорожа,хвіртка.

Право власності позивача та третьої особи на 2/3 вказаного будинку також підтверджується даними державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.16).

Отже наведеним підтверджується, що позивач, набула у власність 1/3 частину вказаного будинку та безперешкодно більше 25 років користувалась спірною 1/3 частиною будинку, яка не увійшла до складу спадщини після смерті її батька, оскільки батько не оформив за життя право на обов`язкову частку у спадщині в 1963 році.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Виходячи із змісту вказаної статті, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність, відсутність інших осіб, які претендують на це майно, відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності.

Під час розгляду цивільної справи №489/5975/17 (постанова від 09.10.2019р.) Верховний Суд сформулював правовий висновок, яким роз`яснив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідно враховувати, зокрема, наступне: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Набуття права власності на чужі речі можливе лише за наявності наступних умов: законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння).

Тобто, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності.

Володіння без правової підстави - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку законну підставу володіння чужим майном.

Аналізуючи поняття добросовісності володіння, як підстави для набуття права власності за набувальною давністю за статтею 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

Зазначене узгоджується з пунктом 9 постанови пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

На думку суду, вказані обставини в сукупності підверджують факт відкритості, давності та безперервності володіння позивачкою спірним майном, а саме 1/3 будинку АДРЕСА_1 , і саме на дану частку слід визнати за нею право власності так як власником іншої 1/3 частки будинку є її син ОСОБА_4 , який погоджується на оформлення права власності на цю частку за матір`ю, тому суд приймає рішення про задоволення позову частково, а саме визнає за позивачкою за ОСОБА_3 право власності в порядку набувальної давності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 ,який в цілому складається з однієї житлової кімнати та кухні. Загальна площа будинку становить 49,3 кв.м. Житлова площа 16.4 кв.м. До будинку відносяться такі споруди: ворота,огорожа,хвіртка,в решті в задоволенні позову суд відмовляє за безпідставністю.

Керуючись ст.ст.2, 10-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, ЦПК України, суд

ухвалив:

позов задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку набувальної давності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 ,який в цілому складається з однієї житлової кімнати та кухні. Загальна площа будинку становить 49,3 кв.м. Житлова площа 16.4 кв.м. До будинку відносяться такі споруди: ворота,огорожа,хвіртка.

В решті в задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Дата складання повного рішення 03 червня 2021 року.

позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: Львівська міська рада, місцезнаходження: 79008, м. Львів, пл. Ринок, 1.

третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: Гирич С. В.