Справа № 635/2735/18
Провадження № 2/635/1226/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Назаренко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Поліванової І.О.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача Тихонова Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2018 року позивач звернулася до Харківського районного суду Харківської області із позовом до ОСОБА_3 , в якому просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму завданих збитків у вигляді витрат на відновлення пошкодження належного позивачу транспортного засобу моделі DAF FTHE 105460 державний номерний знак НОМЕР_1 на суму 118800,49 грн.

В обгрунтування позову зазначила, що вона є власником транспортного засобу DAF FTHE 105460 державний номерний знак НОМЕР_1 . 21 січня 2016 року приблизно о 13 год. 30 хв. відповідач, керуючи автомобілем марки FORD F150 державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по вкритою ожеледицею автодорозі Київ - Харків - Довжанський у Харківському районі Харківській області, за межами населеного пункту, під час руху на 460 км + 255 м вказаної автодороги, не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з належним їй транспортним засобом, внаслідок чого її транспортний засіб було пошкоджено. Окрім того водію, який на законних підставах знаходився за кермом належного їй авто - ОСОБА_4 , було завдано тілесних ушкоджень. 12 жовтня 2017 року, обвинувальним вироком Харківського районного суду м. Харкова, відповідача було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. На час звернення до суду вказаний вирок набрав чинності. У зв`язку із тим, що цивільно - правова відповідальність відповідача на момент скоєння ДТП була застрахована у встановленому законом порядку страховою компанією, після настання страхового випадку вона звернулася до страхової компанії, яка страхувала цивільну відповідальність відповідача по справі - це страхова компанія «Омега» за адресою вул. Обсерваторна 17а, м. Київ. За результатами звернення, було зафіксовано факт ДТП за участю сторін, страхова компанія доручила проведення незалежної оцінки вартості пошкодженого транспортного засобу експерту; за результатами оцінки було встановлено, що матеріальний збиток власника пошкодженого транспортного засобу складає 168 800,49 грн. За результатами встановлення винуватця ДТП, яким був відповідач, Страхова компанія «Омега» в квітні 2017 року сплатила на її адресу суму страхового відшкодування, в рамках ліміту відповідальності, що склало 50 000 грн. Вказаний факт вона як позивач визнає та підтверджую, саме тому в позові вона не вказала в якості третьої особи страхову компанію відповідача - «Омега». Вважає, що факт виплати на її адресу суми у розмірі 50 000 грн. не буде спростовувати відповідач, саме тому вказаний факт не потребує доказування, так як визнається сторонами. Решту суми, у розмірі 118 800,49 гри (168 800,49 гри - 50 000 грн) вона бажає отримати від відповідача, як винуватця ДТП, як особи, яка своїми протиправними діями пошкодила належний їй автотранспортний засіб та спричинила своїми протиправними діями для неї матеріальний збиток, у розмірі 118 800,49 грн. У зв`язку із відсутністю добровільної сплати суми пошкодження з боку винуватця, вона вирішила звернутися до суду.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 травня 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення шкоди, внаслідок ДТП прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження.

25 вересня 2018 року від представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Романчук О.А., надійшов відзив на позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, внаслідок ДТП, відповідно до якого відповідач просить у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на наступне. Дійсно встановлено, що відповідач ОСОБА_3 21 січня 2016 року близько о 13 годині 30 хвилин, у світлий час доби, керуючи технічно справним автомобілем ФОРД Б150 номерний знак НОМЕР_3 , та рухаючись зі швидкістю приблизно 65 км/год за межами населеного пункту по своїй смузі руху вкритої ожеледицею автодороги Київ-Харків-Довжанський у Харківському районі Харківської області, порушивши вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України, не впорався з керуванням вказаного автомобіля, виїхав на зустрічну смугу руху, і на 460 км + 255 м автодороги Київ-Харків-Довжанський у Харківському районі Харківської області допустив зіткнення автомобіля ФОРД із зустрічним автомобілем ДАФ РТ ХР 105.460 державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався по своїй смузі руху зі швидкістю приблизно 45 км/год під керуванням ОСОБА_4 , 1971 р.н. Внаслідок, вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ДАФ РТ ХР 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1 , отримав певні механічні пошкодження, які були зафіксовані на місці пригоди (ДТП) працівниками поліції, які оглядали місце події ДТП, та відображені у складеному 21.01.2015 відповідному протоколі огляду ТЗ - автомобіля ДАФ РТ ХР 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1 . 12.10.2017 року обвинувальним вироком Харківського районного суду Харківської області у справі №635/2436/17 відповідача ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні вказаної ДТП. Вирок не оскаржувався ніким і набрав законної сили у листопаді 2017 року. Факт виплати в квітні 2017 року страхового відшкодування позивачу з боку Страхової компанії «Омега» в рамках ліміту відповідальності в сумі 50.000,00 грн. за результатами встановлення винуватця ДТП, стороною відповідача не заперечується також. Однак, як вбачається, з поданої позовної заяви, позивач ОСОБА_2 зазначає, що саме вона є власником пошкодженого в ДТП транспортного засобу - автомобіля ДАФ РТ ХР 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1 , неодноразово вказуючи по тексту позову на нього як «належний мені автомобіль», у зв`язку із чим вона й висуває свою позовну вимогу щодо стягнення з відповідача суми матеріального збитку у вигляді витрат на відновлення вказаного транспортного засобу. При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази належності на праві власності вказаного автомобіля позивачу як на момент ДТП, так і на момент її звернення до суду з даним позовом. З доданого позивачем до позову Звіту №16//11/2017 дослідження спеціаліста-автотоварознавця автомобіля DAF FTHE 105460 державний номерний знак НОМЕР_1 , складеного 23.02.2016 року оцінювачем ОСОБА_5 , вбачається, що власником вказаного транспортного засобу є інша юридична особа ТОВ «Укрінформтрейд», юридичною адресою місцезнаходження зазначено м. Луганськ, вул. Ломоносова, 98. У зв`язку з чим, вважають, що позивач ОСОБА_2 є неналежним позивачем по даній справі та не має права на отримання відшкодування матеріальної та моральної шкоди та судових витрат, оскільки вона не є власником вищевказаного автомобіля, а також серед матеріалів справі нема підтверджень того, що їй належить право володіння даним транспортним засобом на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право) та/або що власник даного транспортного засобу наділив позивача правом на звернення до суду за відшкодуванням шкоди, заподіяної автомобіля внаслідок ДТП. Також зазначає, що позивач у своєму позові вказує, що доказом встановлення суми збитків є звіт дослідження спеціаліста-автотоварознавця автомобіля DAF FTHE 105460 державний номерний знак НОМЕР_1 , від 23.06.2016 року. Однак, як вбачається з роздруківки відомостей з Реєстру атестованих судових експертів, розміщеному у вільному доступі в мережі Інтернет на офіційному сайті Міністерства юстиції України, серед атестованих судових експертів України особи на ПІБ « ОСОБА_5 » не знайдено. Отже доданий до позову «Звіт дослідження спеціаліста-автотоварознавця автомобіля DAF FTHE 105460 державний номерний знак НОМЕР_1 від 23.02.2016» не є висновком експерта, оскільки не відповідає вимогам законодавства України, які ставляться до подібного виду доказів у справі. Також зазначає, що зважаючи на відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цілому, позовні вимоги про стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 1188,50 грн. також задоволенню не підлягають.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 грудня 2018 року цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення шкоди, внаслідок ДТП зупинено до залучення до участі у справі правонаступника.

На запит суду 03 жовтня 2019 року надійшла відповідь Першої Київської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у місті Києві, із якої вбачається, що Першою київською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 102/2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . 27 березня 2019 року з заявою № 1079 про прийняття спадщини звернулась, дружина померлого, ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . 27 березня 2019 року з заявою № 1086 про відмову від прийняття спадщини звернулась, донька померлого ОСОБА_6 . 03 квітня 2019 року з заявою № 1152 про відмову від прийняття спадщини звернувся, батько померлого, ОСОБА_7 . Інших заяв про прийняття або відмову від спадщини станом на 29 жовтня 2019 до Першої київської державної нотаріальної контори не надходило.

20 грудня 2019 року до суду надійшло клопотання представника позивача - адвоката Кузьміна Є.В. про залучення до участі у справі правонаступника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 , яка проживає за адресою. АДРЕСА_1 .

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 грудня 2019 року по цивільній справі № 635/2735/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення шкоди, внаслідок ДТП, залучено ОСОБА_1 , яка проживає за адресою. АДРЕСА_1 до участі у справі в якості правонаступника відповідача ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

09 квітня 2020 року від представника правонаступника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Резнікової Г.І. надійшли пояснення правонаступника у справі, відповідно до яких просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі з огляду на безпідставність та необгрунтованістю позовних вимог, що виявилось у наступному. Позовні вимоги є безпідставні, оскільки позивачем пропущено строку звернення до спадкоємців, який встановлений ч. 2 ст. 1282 ЦК України. Підставами звернення позивача з позовом до спадкоємця у зазначеній справі стала смерть чоловіка відповідача - ОСОБА_3 , за участі якого 2017 році мало місце дорожньо-транспортна пригода. Позивач звернулася до ОСОБА_3 з позовом про стягнення з суми завданих збитків, у вигляді витрат на відновлення пошкодження ТЗ «DAF FTXF 105460» державний номерний знак НОМЕР_4 , на суму 118800, 49 грн. Втім, у зв`язку із смертю відповідача - ОСОБА_3 та залучення у якості спадкоємця ОСОБА_1 , підстави позову, й відповідно, предмет доказування у справі змінився. Відповідно до ч. 2-4 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явиш свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строю, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право. Сплив визначених вищевказаною статтею строків пред`явлення кредиторам вимоги до спадкоємцю має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання. Зазначений правовий висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі з єдиним унікальним №14-53цс18. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо пред`явлення вимог кредитором, спадкової маси на час відкриття спадщини (спадкової маси), на підтвердження того, що саме входило до складу спадщини, яка відкрилась піст смерті ОСОБА_8 , вартості одержаного у спадщину майна спадкоємцями, і що вартість спадкового майна, яке прийнято спадкоємцями, є достатньою для задоволення вимог кредитора та стягнення заборгованості спадкодавця в межах вартості майна одержаного у спадщину. В матеріалах справи відсутні відомості щодо складу спадкової маси, представник позивача з клопотання про витребування доказів по справі до суду не звернувся та відповідно не вжив заходи, для отримання доказів, що стосуються предмету доказування, в обгрунтування своїх вимог. Отже позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано належних доказів щодо наявності спадкової маси, яке б успадкувала відповідач. Також зазначає, що станом на 17.12.2018 року позивачеві було відомо про факт смерті ОСОБА_3 та про звернення із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини 27.03.2019 року відповідачем. А отже позивач з цього моменту мав звернутися з вимогою до спадкоємців безпосередньо або через нотаріуса, якою повідомити спадкоємців про грошові зобов`язання щодо відшкодування шкоди, завданої ДТП, які на думку позивача, він має право вимагати. Втім до відповідача вимоги позивача не надходили, а щодо направлення вимог до нотаріуса, суду позивач доказів не надав. Відповідачу на час оформлення спадщини взагалі не було відомо про існування кредитора позивача, оскільки претензій вона не отримувала і про надходження претензій нотаріус її не повідомляв. Оскільки позивачем не виконаного покладеного на нього ч. 2 ст. 1282 ЦК України обов`язку щодо звернення з майновими вимогами до спадкоємця - нині відповідача у справі, позов щодо захисту прав позивача не підлягає судовому захисту в силу ч. 4 ст. 1281 ЦК України, відповідно до якої кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Також вказує, що матеріали судової справи містить інформацію щодо власника авто - ТОВ «Укрінформтрейд», що підтверджено письмовими доказами. Відповідно, позивач не мас права на отримання відшкодування збитків і судових витрат, оскільки не довела, що вона є власником автомобіля «DAF FTXF 105460» державний номерний знак НОМЕР_4 . Також вказує, що не доведено належними та допустимими доказами не лише факт завдання збитків саме позивачеві, але й розмір таких збитків, оскільки ОСОБА_5 , яка склала Звіт №16//11//2017 дослідження спеціаліста-автотоварознавця автомобіля «DAF FTXF 105460» державний номерний знак НОМЕР_4 , не є судовим експертом, відомості про якого містяться в Реєстрі атестованих судових експертів. Враховуючи все наведене, просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 квітня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, внаслідок ДТП до судового розгляду.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 травня 2020 року клопотання представника позивача ОСОБА_2 адвоката Кузьміна С.В. про участь у розгляді справи в режимі відеоконференції задоволено. Доручено Ленінському районному суду м. Харкова, що знаходиться за адресою м. Харків, вул. Полтавський шлях, 20 забезпечити проведення судового засідання, яке відбудеться 17 червня 2020 року об 11 годині 30 хвилинта у всіх наступних судових засіданнях в приміщенні Харківського районного суду Харківської області, розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Покотилівка, вул. Сковороди, 18, в режимі відеоконференції при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, внаслідок ДТП. Особою, яка братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції є представник позивача ОСОБА_2 адвоката Кузьміна С.В.. Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Резнікової Г.І. про участь у розгляді справи в режимі відеоконференції задоволено. Доручено Шевченківському районному суду м. Києва, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Дегтярівська, 31А забезпечити проведення судового засідання, яке відбудеться 17 червня 2020 року об 11 годині 30 хвилинта у всіх наступних судових засіданнях в приміщенні Харківського районного суду Харківської області, розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Покотилівка, вул. Сковороди, 18, в режимі відеоконференції при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, внаслідок ДТП. Особою, яка братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції є представник відповідача ОСОБА_1 адвоката Резнікової Г.І.

10 грудня 2020 року представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_9 подав до суду клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції з використанням інтернет платформи «EasyCom», за робочим місцем адвоката.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 січня 2021 року представнику позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_9 у задоволенні клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовлено.

21 січня 2021 року надійшли додаткові пояснення від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Резнікової Г.І., із яких вбачається наступне. 21 січня 2016 року близько 13 години ЗО хвилин, у світлий час доби ОСОБА_3 керуючи технічно справним автомобілем FORD F150, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , та рухався зі швидкістю приблизно 65 км/год. по своїй смузі руху вкритої ожеледицею автодороги Київ - Харків - Довжанський, у Харківському районі Харківської області за межами населеного пункту. Порушивши вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, не впорався з керуванням вказаного автомобіля, виїхав на зустрічну смугу руху на 460 км +255 м автодороги Київ - Харків - Довжанський у Харківському районі Харківської області не впорався з керуванням автомобіля, виїхав на зустрічну смугу руху і допустив зіткнення автомобіля FORD F150, із зустрічним автомобілем DAF FT XF 105.460, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , який рухався по своїй смузі руху зі швидкістю приблизно 45 км/год. під керуванням громадянина ОСОБА_4 , 1971 року народження. Внаслідок вищевказаної ДТП автомобіль DAF FT XF 105.460, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , отримав механічні пошкодження, які були зафіксовані на місці ДТП, та відображенні у складеному протоколу від 21.01.2016 року огляду транспортного засобу DAF FT XF 105.460, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 . У зв`язку з чим, було здійснено виплату страхового відшкодування страховою компанію «Омега» в рамках ліміту відповідальності в сумі 50 000,00 грн., що покійним ОСОБА_8 , у його відзиві не заперечувався. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 27 березня 2019 року була заведена спадкова справа № 102/2019, і відповідно ОСОБА_1 (шлюб було зареєстровано у Мінському ЗАГС Києва 24 серпня 1985 року) є єдиною спадкоємицею померлого. Правовідносини, що виникли між кредитором і боржником після його смерті, трансформуються в зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника вирішуються в порядку ст. 1282 ЦК України. До спадкової маси ОСОБА_3 входить наступне майно: 1)Згідно до Витягу зі Звіту про оцінку вартості майна - двокімнатної квартири АДРЕСА_2 , оціночна вартість 1/3 вказаної квартири становить 404 500,00 грн.;2)Згідно Витягу зі Звіту про оцінку вартості майна OPEL VECTRA 2006, держ. номерний знак НОМЕР_5 загальна вартість транспортного засобу становить 144 010,00 грн., відповідно 1/2 частина автомобілю належала померлому, що й у грошовому еквіваленті становить - 72 005 грн., яка й є частиною спадкової маси;3)У Відкритому пенсійному фонді «Приватфонд» ТОВ «Керуючий адміністратор Пенсійних фондів Паритет» на індивідуальному пенсійному рахунку № НОМЕР_6 складав станом на 27.08.2019 року 66 278,43 грн. 04 листопада 2019 року видано свідоцтво про право на спадщину, відповідно до якого ОСОБА_1 успадкувала 1/2 частину автомобіля «Опель» державний номерний знак НОМЕР_5 та 1/2 частку коштів на індивідуальному пенсійному рахунку. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21.09.2020 у цивільній справі №756/11524/19 за позовом Приватного підприємства «Олнайт» (кредитора ОСОБА_3 , який подав претензію у встановленому законом порядку) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за яким з боржника на користь кредитора стягнуто 361 600,00 грн. (триста шістдесят одну тисячу шістсот гривень 00 копійок) заборгованості, 30 000,00 грн. (тридцять тисяч гривень 00 копійок) витрат на правничу допомогу та 1 485,22 грн. (одну тисячу чотириста вісімдесят п`ять гривень 22 копійки) витрат, пов`язаних із явкою до суду. З метою добровільного виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21.09.2020 у цивільній справі №756/11524/19 за позовом Приватного підприємства «Олнайт», між ОСОБА_1 та ПП «Олнайт» було узгоджено графік та відбуваються виплати кредиторові на виконання Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21.09.2020 у цивільній справі №756/11524/19 на загальну суму 393 085,22 грн. Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_10 щодо стягнення з відповідача суму завданих збитків у вигляді витрат на відновлення пошкодження належного позивачу транспортного засобу моделі DAF FTHE105460 на суму 118800,49 грн. не підлягають задоволенню оскільки: позивач, як кредитору деліктних зобов`язаннях не пред`явив вимогу до спадкоємців боржника або нотаріусу у строки, визначені в ч.2,3 ст.1282 ЦК. Це детермінує застосування наслідків встановлених ч. 4 ст.1281 ЦК, - кредитор позбавляється права вимоги, а самі зобов`язання припиняються; позивачем не надано належних доказів і не доведено наступні обставини, які входять до предмета доказування: права власності або володіння транспортним засобом DAF FT XF 105.460 на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право); розмір завданих збитків автомобілю DAF FT XF 105.460, оскільки позивачем не надано висновок експерта, який мав би підтвердити завдані збитки внаслідок ДТП та їх розмір. Тому, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування; не встановлено також й обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України, а тому просять суд відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 з огляду на необгрунтованість та недоведеність таких позовних вимог.

12 лютого 2021 року надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_9 про проведення судового засідання у режимі відеоконференції з використанням інтернет платформи «EasyCon», за робочим місцем адвоката.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 лютого 2021 року представнику позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_9 у задоволенні клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням інтернет платформи «EasyCom», за робочим місцем адвоката відмовлено.

В судове засідання позивач та її представник не зявилися. Від представника позивача ОСОБА_9 надійшла заява про слухання справи у його відсутність та у відсутність позивача, в якій зазначено, що складу суду довіряють, на вимогах наполягають, просять позов задовольнити.

У судовому засідання відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_11 , позов не визнали, надавши пояснення, аналогічні викладеним у відзиві, поясненнях правонастуника та додаткових поясненнях.

Суд, вислухавши відповідача, представника відповідача, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінка доказів - завершальний етап процесу доказування. Вона полягає в перевірці судом доброякісності засобів доказування, що має на меті визначити їх доказову силу.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»).

Судовим розглядом встановлено, що 21 січня 2016 року близько 13 години 30 хвилин ОСОБА_3 керував технічно справним автомобілем FORD F150, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 та рухався зі швидкістю приблизно 65 км/год. по своїй смузі руху вкритої ожеледицею автодороги Київ Харків - Довжанський у Харківському районі Харківської області за межами населеного пункту. Під час руху на 460 км +255 м вказаної автодороги не впорався з керуванням автомобіля, виїхав на зустрічну смугу руху і допустив зіткнення з автомобілем DAF FT XF 105.460, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався по своїй смузі руху зі швидкістю приблизно 45 км/год. під керуванням ОСОБА_4 .

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля DAF FT XF 105.460, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 були заподіяні тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості за критеріями тривалості розладу здоров`я, а саме: закритий перелом проксимального відділу основної фаланги четвертого пальця без зміщення.

Вироком Харківського районного суду Харківської області від 12 жовтня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного за цим вироком суду покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки в силу ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз у розмірі 21668 (двадцять одна тисяча шістсот шістдесят вісім) гривень 02 копійок.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як зазначила позивач у позові, Страхова компанія «Омега», де була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 , в квітні 2017 року сплатила на її адресу суму страхового відшкодування, в рамках ліміту відповідальності, що склало 50 000 грн., однак доказів цього суду не надано.

З матеріалів справи, а саме наданого суду Звіту №16//11/2017, складеного 23.02.2016 оцінювачем ОСОБА_5 , матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля DAF FT XF 105.460, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 168800,49 грн. З розділу 3.1 Ідентифікація КТЗ вбачається, що огляд об`єкту проводився 27 січня 2016 року у присутності представника власника ОСОБА_12 та представника АСК «Омега» Чернуха О.О., власником КТЗ ТОВ «Укрінформтрейд», адреса власника м. Луганськ, вул. Ломоносова, 98.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 1 ч.1 ст. 395 ЦК України передбачено, що речовим правом на чуже майно є право володіння.

Статтею 398 ЦК України передбачено що право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Згідно правової позиції Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних, який у п. 13 Постанови від 01 березня 2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», зазначив: «Враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

Доказів того, що ОСОБА_2 є власником автомобіля DAF FTHE 105460 державний номерний знак НОМЕР_1 або що їй належить право володіння даним транспортним засобом на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право) та/або що власник даного транспортного засобу наділив позивача правом на звернення до суду за відшкодуванням шкоди, заподіяної автомобіля внаслідок ДТП, позивачем суду не надано.

Що стосується твердження представника відповідача щодо того, що позивачем не виконаного покладеного на неї ч. 2 ст. 1282 ЦК України обов`язку щодо звернення з майновими вимогами до спадкоємця - нині відповідача по справі ОСОБА_13 , суд зазначає наступне. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення шкоди, внаслідок ДТП подано до суду у квітні 2018 року, а ОСОБА_13 ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 грудня 2019 року залучена до участі у справі в якості правонаступника відповідача ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому такі твердження представника відповідача не мають суттєвого значення для вирішення справи.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 19, 76, 81, 247, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_2 повністю відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості, що не проголошуються:

позивач - ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 ;

представник позивача адвокат Кузьмін Євген Валерійович, м. Харків, вул. Полтавський шлях, 33;

відповідач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання за адресою. АДРЕСА_1 ;

представник відповідача ОСОБА_11 .

З урахуванням вихідних та святкових днів, а також часу, а саме з 15.06.2021 року по 18.06.2021 включно що суддя Харківського районного суду Харківської області Назаренко О.В. перебував у частині щорічної відпустки, повний текст рішення складено 22 червня 2021 року.

Суддя О.В.Назаренко