КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/7227/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 369/4557/15-ц

13 травня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Борисової О.В.

при секретарі - Гоін В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Касьяненка Дмитра Леонідовича на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 березня 2021 року, постановлену під головуванням судді Фінагеєвої І.О., у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про заміну стягувача та роз`яснення судового рішення у цивільній справі №369/4557/15-ц, за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про виселення,-

в с т а н о в и в:

27 квітня 2015 року Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про виселення.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 липня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про виселення задоволено.

Виселено ОСОБА_1 з житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 16 листопада 2017 року представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.02.2016 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 10 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про виселення залишено без задоволення.

15 лютого 2016 року представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати заочне рішення Києво- Святошинського районного суду Київської області від 10 липня 2015 року.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Заочне рішення Києво- Святошинського районного суду Київської області від 10 липня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про виселення залишено без змін.

11 лютого 2021 року представник ОСОБА_2 адвокат Кирплюк Дмитро Володимирович звернувся до Києво- Святошинського районного суду Київської області із заявою про заміну стягувача та роз`ясненням судового рішення.

На обґрунтування заяви зазначав, що заявниця ОСОБА_2 через систему електронних торгів арештованим майном ДП «Сетам» придбала предмет іпотеки- майно, яке раніше належало позивачу: домоволодіння загальною площею 301, 10 кв. м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане майно було реалізовано в межах виконавчого провадження у справі про звернення стягнення на предмет іпотеки і виселення № 369/8077/13-ц. Заявниця повністю сплатила вартість предмета іпотеки, а також отримала відповідне свідоцтво, яке зареєстровано.

05.01.2021 року ОСОБА_2 разом із донькою ОСОБА_5 та онуком ОСОБА_6 увійшли у придбаний на торгах будинок, але виявилося, що рішення у даній справі про виселення не виконано та в будинку перебувають незареєстровані відповідач разом із дружиною ОСОБА_9, синами ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , які на вимоги звільнити будинок - відмовились та чинили перешкоди у перебуванні в будинку.

З огляду на вище викладене просила суд замінити стягувача з Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на його правонаступника ОСОБА_2 та роз`яснити заочне рішення від 10.07.2015 року по даній справі, зазначивши, що ОСОБА_1 слід виселити з будинку разом із членами сім`ї, а також усіма іншими мешканцями, що перебувають у будинку разом з ним.

Ухвалою Києво- Святошинського районного суду Київської області від 09.03.2021 року заяву адвоката Кирплюка Дмитра Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , про заміну стягувача у цивільній справі № 369/4557/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про виселення задоволено.

Замінено стягувача з Публічного акціонерного товариства комерційний банк " ПриватБанк" на його правонаступника ОСОБА_2 у цивільній справі № 369/4557/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк " ПриватБанк" до ОСОБА_1 про виселення.

В роз`ясненні заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 липня 2015 року у цивільній справі №369/4557/15-ц, за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про виселення відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Касьяненко Дмитро Леонідович подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 березня 2021 року та постановити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну стягувача у цивільній справі №369/4557/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про виселення.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, ухвала суду першої інстанції є протиправною та не ґрунтується на встановлених дійсних обставинах справи та досліджених доказах.

Зазначає, що 19 листопада 2020 року ОСОБА_1 з офіційного сайту ДП Сетам дізнався, що в рамках примусового виконання виконавчого документу у виконавчому провадженні № 62569061 на електронних торгах, що відбулись 18.11.2019 року, було реалізовано нерухоме майно - предмет іпотеки, а саме: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Наголошує, що жодного документу від приватного виконавця та ДП «Сетам» в ході виконавчого провадження № 62569061 ОСОБА_1 не отримував. Дізнавшись про продаж його майна з торгів, ОСОБА_1 звернувся до Києво- Святошинського районного суду Київської області з позовом про визнання недійсними електронних торгів з реалізації арештованого майна.

Звертає увагу, що ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на момент винесення рішення про виселення ОСОБА_1 із вказаного будинку не був власником цього житлового будинку, банко був іпотекодержателем за іпотечним договором .

З огляду на те, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 не укладалось жодного договору відступлення права вимоги за кредитним договором та за договором іпотеки, вона не є правонаступником АТ КБ " ПриватБанк" у вказанмх правовідносинах, а є новим власником майна- будинку АДРЕСА_1 .

Також посилається на те, що крім відповідача ОСОБА_1 у вказаному будинку проживають також: ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 .

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Шумський Олександр Ігорович повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник заявниці ОСОБА_2 адвокат Кирплюк Дмитро Володимирович проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Представник Акціонерного товариства комерційний банк " ПриватБанк" Пшечук Олег Васильович в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи судом повідомлений у встановленому законом порядку, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти доводів апеляційної скарги заперечує. Колегія суддів вважає можливим розгляд справи у відсутності представника банку.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 червня 2005 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № K2H0GK00260889, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 477 600, 00 доларів США із строком повернення до 16 червня 2025 року.

З метою забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору 16 червня 2005 року між банком та ОСОБА_14 було укладено договір іпотеки, згідно умов якого в іпотеку банку було передано нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 листопада 2013 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № K2H0GK00260889 від 16.06.2005 року в розмірі 920 102.85 доларів США, що за курсом 7.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29.04.2013 року складає 7 351 621.77 грн.: звернутостягнення на будинок загальною площею 301.10 кв.м., житловою площею 86.30 кв.м. який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № К2Н0СК00260889 від 16.06.2005 р.) ПАТ КБ "ПриватБанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "ПриватБанк"всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, вбачається, що власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 . Підставою для державної реєстрації прав та їх обтяжень приватним нотаріусом Києво- Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьовим Іваном Сергійовичем стало свідоцтво про придбання ОСОБА_2 вказаного нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: 8829, видане 21.12.2020 року.

Задовольняючи заяву адвоката Кирплюка Дмитра Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , про заміну стягувача у цивільній справі № 369/4557/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про виселення, замінюючи стягувача з Публічного акціонерного товариства комерційний банк " ПриватБанк" на його правонаступника ОСОБА_2 у цивільній справі № 369/4557/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк " ПриватБанк" до ОСОБА_1 про виселення, суд першої інстанції посилався на те, що ОСОБА_2 , придбавши будинок АДРЕСА_1 з електронних торгів, набула статусу правонаступника АТ КБ " ПриватБанк" у даній справі.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, так як він не грунтується на вимогах матеріального права, з огляду на наступне.

Правоступництво- це перехід суб`єктивного права (а у широкому розумінні- також і юридичного обов`язку) від однієї особи до іншої (правонаступника)

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За змістом ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення ст. 442 ЦПК України також застосовуються у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Правонаступництво юридичної особи має місце у випадку її припинення шляхом реорганізації: злиття, приєднання, поділу, перетворення (частина перша статті 104 ЦК України).У такому разі відбувається одночасне правонаступництво (передання) прав і обов`язків юридичної особи або, іншими словами, одночасне правонаступництво щодо майна, прав і обов`язків юридичної особи (частина друга статті 107 ЦК України). Тому правонаступництво юридичної особи, так само як і спадкове правонаступництво (стаття 1216 ЦК України), завжди є універсальним, тобто передбачає одночасний перехід до правонаступника за передавальним актом або розподільчим балансом (частина перша статті 104, статті 106 - 109 ЦК України) і прав, і обов`язків юридичної особи, яка припиняється шляхом реорганізації ( постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 910/5953/17).

Натомість правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи не завжди є наслідком правонаступництва юридичної особи. А тому перше може бути не тільки універсальним (частина перша статті 104 ЦК України), але й сингулярним, тобто таким, за якого до правонаступника переходить певне право кредитора чи обов`язок боржника.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша статті 11 ЦК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини, інші юридичні факти (пункти 1 і 4 частини другої вказаної статті). Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (частина третя цієї статті). У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події (частина шоста статті 11 ЦК України), наприклад, смерті фізичної особи.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу (частина друга статті 509 ЦК України).

Внаслідок певної дії чи події сторону у зобов`язанні можна замінити на іншу особу, яка є її правонаступником або стосовно лише цивільних прав (обов`язків), або одночасно щодо цивільних прав і обов`язків. Іншими словами, заміна сторони у зобов`язанні може бути наслідком або сингулярного правонаступництва (зокрема, на підставах договорів купівлі-продажу (частина третя статті 656 ЦК України), дарування (частина друга статті 718 ЦК України), факторингу (глава 73 ЦК України)), або універсального правонаступництва (у випадку реорганізації юридичної особи (частина перша статті 104 ЦК України) чи спадкування (стаття 1216 ЦК України)).

Боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом (стаття 520 ЦК України). Крім випадків, коли заміна кредитора не допускається (стаття 515 ЦК України), кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним його прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України) чи правонаступництва (пункт 2 вказаної частини), яке за змістом тієї ж частини є універсальним). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Тобто, правонаступництво прав чи обов`язків юридичної особи (кредитора або боржника) можливе і без правонаступництва юридичної особи у випадках заміни сторони у зобов`язанні.

Для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною чи третьою особою у судовому процесі, необхідне встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні. В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах.

З досліджених судом доказів встановлено, що заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 листопада 2013 року було звернуто стягнення на будинок загальною площею 301.10 кв.м., житловою площею 86.30 кв.м. який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ КБ " ПриватБанк" за кредитним договором № K2H0GK00260889 від 16.06.2005 року. В порядку виконання вказаного рішення суду будинок АДРЕСА_1 був переданий на реалізацію з торгів ДП " Сетам". ОСОБА_2 придбала вказаний будинок з прилюдних торгів та стала його новим власником після відповідача ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: 8829, виданого 21.12.2020 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьовим І.С.

Звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_14 про його виселення з будинку АДРЕСА_2 , ПАТ КБ " ПриватБанк" посилався на порушення його прав як іпотекодержателя за іпотечним договором та кредитора за договором кредиту, укладеними між банком та ОСОБА_14 . Доказів того, що відбулася заміна кредитора та іпотекодержателя у вказаних зобов`язаннях з АТ КБ " ПриватБанк" на ОСОБА_2 суду не надано, а тому відсутні визначені законом підстави для заміни стягувача у даній справі з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ОСОБА_2 і доводи апеляційної скарги про неправильність висновків суду першої інстанції в цій частині є обгрунтованими і ухвала суд першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає скасуванню .

Проте, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції повністю, так як подана апеляційна скарга не містить доводів щодо незаконності оскаржуваної ухвали суду в частині відмови заявнику ОСОБА_2 в роз`ясненні заочного рішення Києво- Святошинського районного суду Київської області від 10 липня 2015 року, а тому апеляційним судом ухвала в цій частині не переглядається.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Касьяненка Дмитра Леонідовича підлягає частковому задоволенню, ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 березня 2021 року в частині заміни стягувача з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на його правонаступника Калініченко Римму Леонідівну підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволені заяви ОСОБА_2 про заміну стягувача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ОСОБА_2 .

Згідно із частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За результатами розгляду справи судом апеляційної інстанції апеляційну скаргу представника відповідача задоволено частково. При поданні апеляційної скарги на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 березня 2021 року, ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп., а тому з заявника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 227, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 442, 514, 515 ЦК України, ст.ст. 55, 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Касьяненка Дмитра Леонідовича - задовольнити частково.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 березня 2021 року скасувати в частині заміни стягувача з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на його правонаступника ОСОБА_2 та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

У задоволені заяви ОСОБА_2 про заміну стягувача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) 227, 00 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 14 травня 2021 року.

Головуючий: Судді: