Справа № 369/5625/16-ц
Провадження №2-п/369/21/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчка А.Я.,

при секретарі Миголь А.А.,

за участю представника позивача Ганчук Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Трубнікової Катерини Валеріївни про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Трубнікова К.В. діючи в інтересах відповідача ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства із даною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.11.2016 року суддею Києво-Святошинського районного суду Волчко А.Я. ухвалено заочне рішення по справі 369/5625/16-ц за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

ОСОБА_1 жодного разу не був присутнім при розгляді даної справи, судові повістки про виклик до суду не отримував, розгляд справи проводився без його відома, а тому він був позбавлений можливості надати суду свої аргументовані заперечення щодо позовних вимог ОСОБА_2 , що є порушенням його процесуальних прав.

Також представник відповідача зазначила що жодного договору позики між сторонами по справі не укладалось. Крім того, договір позики на який посилається позивач в своїй позовній заяві та суд при ухвалені заочного рішення в матеріалах справи відсутній. Розписка ОСОБА_1 складена з порушенням необхідних вимог, а саме в ній відсутні дані свідків, за участю яких здійснювався складення такої розписки.

Крім того, в заочному рішенні суду від 02.11.2016 року, ухваленому по справі 369/5625/16-ц, суд вказує, що факт передачі позивачем коштів відповідачу зафіксовано розпискою відповідача від 14 червня 2015 року, однак ОСОБА_1 жодної розписки датованої від 14 червня 2015 року не надавав.

Враховуючи той факт, що при розгляді цивільної справи 369/5625/16-ц судом не було встановлено всіх обставин справи, а відповідач був позбавлений можливості надати свої заперечення та пояснення щодо заявлених позовних вимог, які мають істотне значення для розгляду справи, існує необхідність переглянути дане заочне рішення суду.

Тому представник відповідача просила суд переглянути заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області, ухвалене 02 листопада 2016 року по справі №369/5625/16-ц за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Представником позивача ОСОБА_2 подано до суду заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, яке було мотивовано тим, що відкриваючи провадження у справі №369/5625/16 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, Києво-Святошинський районний суд Київської області призначив справу до розгляду на 23.09.2016 року, та в подальшому відкладав її розгляд для повторного повідомлення Відповідача про дату та час судового засідання.

Тобто, судом неодноразово направлялися Відповідачу повістки про виклик до суду.

При цьому, Відповідач так і не з`явився у судове засідання, хоча кореспонденція неодноразово йому направлялася.

Таким чином, факт направлення поштової кореспонденції, яка була повернута внаслідок її неотримання вказує про належність повідомлення Відповідача про дату та час розгляду справи.

При цьому, у матеріалах справи наявне клопотання представника Позивача, із якого вбачається відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи.

Отже, заочний розгляд справи №369/5625/16 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості Києво-Святошинським районним судом Київської області, узгоджується із положеннями процесуального закону чинного на дату винесення заочного рішення.

Ухвалюючи заочне рішення від 02 листопада 2016 року по справі № 369/5625/16 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, Києво-Святошинський районний суд Київської області вірно встановив, що 14 червня 2013 року Позивач уклав із Відповідачем договір позики, згідно з яким передав йому грошові кошти у сумі 34 000, 00 доларів США, який останній зобов`язався повернути до 15 липня 2013 року.

Вказані обставини підтверджуються розпискою Відповідача від 14 червня 2013 року.

Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Оригінал розписки Відповідача від 14 червня 2013 року заборгованість за якою було вирішено стягнути заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 листопада 2016 року по справі №369/5625/16 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, досі знаходиться у Позивача.

Розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням їх повернення та дати отриманим коштів.

Відповідач не називає поважних причин неявки до суду та не надає доказів, що, мають істотне значення для правильного вирішення справи, а його міркування спростовуються наявною у справі копією розписки від 14 червня 2013 року. Таким чином, відсутні передбачені статтею 288 ЦПК України підстави для скасування заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 листопада 2016 року по справі №369/5625/16-ц.

Тому представник позивача просив заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 листопада 2016 року по справі №369/5625/16-ц - залишити без задоволення.

Представник відповідача адвокат Трубнікова К.В. подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги заяви підтримала.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 проти вимог заяви заперечував та просив в ній відмовити.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає що заява про перегляд заочного рішення підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.11.2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості у розмірі 936 489, 57 грн. та судовий збір у розмірі 6890, 00 грн.

У справі «Delcourt v. Belgium» ЄСПЛ зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення». У справі «Bellet v. France» ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважать важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Згідно із ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до частин 3 та 4 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою : залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 про розгляд даної цивільної справи 02.11.2016 не був належним чином повідомлений, оскільки в матеріалах справи відсутнє повідомлення про вручення поштового відправлення.

Дослідивши доводи заяви, а також матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про перегляд заочного рішення підлягає задоволенню, а заочне рішення скасуванню, оскільки причини неявки відповідача до суду є поважними, а доводи, на які вона посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до чинного законодавства, ст. 288 ЦПК України скасування заочного рішення суду можливе за таких умов: заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, за змістом вказаних положень чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити.

Такі обставини були підтверджені при розгляді справи.

Представник відповідача наводить докази, які мають істотне значення для розгляду справи та прийняття об`єктивного рішення.

Обставини, викладені в заяві про перегляд заочного рішення, мають істотне значення для вирішення справи з врахуванням приписів цивільного законодавства України що стосуються договору позики, тому є підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Приймаючи рішення про задоволення заяви про перегляд заочного рішення суду суд також виходить з положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. В даному випадку приймається до уваги право учасників процесу на справедливий суд, що закріплений в нормах міжнародного права, зокрема у вищевказаному нормативному акті.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємними частинами права на суд необхідно розглядати, зокрема, такі вимоги: вимога змагальності процесу відповідно до статті 6 Конвенції передбачає наявність можливості бути поінформованим і коментувати зауваження або докази, представлені протилежною стороною, в ході розгляду; право на публічне слухання, що передбачає право на усне слухання і особисту присутність сторони в цивільному судовому процесі перед судом (справа «Екбатані проти Швеції»(Ekbatani v. Sweden, 26 травня 1988 року, пункти24-33); право на ефективну участь («T. та V. проти Сполученого Королівства», 16 грудня 1999 року, пункти 83-89).

Стаття 6 Конвенції головним чином служить для визначення того, чи були надані заявнику достатні можливості викласти свою позицію і оскаржити докази, які він вважав недостовірними, а не для того, щоб оцінювати правильність або неправильність рішення, прийнятого національними судами (справа «Каралевічус проти Литви» (Karaleviиius v. Lithuania),06 червня 2002 року).

Крім того, ч. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Також відповідно до положень ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Отже, з метою забезпечення права осіб на справедливий суд та для об`єктивного розгляду справи доцільно скасувати заочне рішення, і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

На підставі наведеного та керуючись ст. 285, 287, 288 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Трубнікової Катерини Валеріївни про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.11.2016 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.11.2016 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасувати.

Призначити підготовче засідання на 09 год. 00 хв. 06 вересня 2021 року.

Встановити строк відповідачу для надіслання (надання) до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову, - протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали, попередивши, що у разі їх ненадання у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Зобов`язати відповідача одночасно із надісланням (наданням) відзиву до суду надіслати (надати) копії такого відзиву та доданих до нього документів позивачу.

Позивач має право надати свої письмові пояснення щодо відповіді на відзив - до закінчення підготовчого провадження.

Забезпечення доказів судом проводиться за правилами, встановленими ст.ст. 116-119 ЦПК України.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://ks.ko.court.gov.ua.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала, окремо від рішення суду, оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 01.06.2021 року.

Суддя: А.Я. Волчко