ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1131/21Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіГончар Н.І., Сіренко Ю.В.
секретарПопова М.В.

учасники справи:

позивачі (скаржники) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 ,

відповідач ФОП ОСОБА_4 ,

третя особа ГУ Держпродспоживслужби в Черкаській області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивачів на рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 02.04.2021 (повний текст складено 12.04.2021, суддя в суді першої інстанції Борєйко О.М.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , до ФОП ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ГУ Держпродспоживслужби в Черкаській області, про захист прав споживачів шляхом відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

у жовтні 2019 року позивачі звернулися з позовом у цій справі до суду, яким просили стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в сумі 1426,73 грн. та моральну шкоду в сумі 40000,00 грн., а також з відповідача на користь неповнолітнього ОСОБА_3 2195,13 грн. майнової шкоди та моральну шкоду в сумі 40000,00 грн., мотивуючи про те, що 02.09.2019 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , продукти харчування, в тому числі, млинці. 03.09.2019 позивачі були госпіталізовані до Черкаської міської інфекційної лікарні з ознаками харчового отруєння. За результатами лабораторних досліджень, ОСОБА_1 поставлено діагноз - «сальмонельоз середньої важкості», що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №1021/7; ОСОБА_3 «гострий сальмонельоз середньої важкості», що підтверджується випискою з медичної карти № 01120-13. Позивачі перебували на стаціонарному лікуванні в Черкаській міській інфекційні лікарні внаслідок отруєння продукцією відповідача та понесли обумовлені цим майнові витрати. Вимоги про відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяної позивачам, як споживачам, є предметом розгляду в цій справі.

Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 02.04.2021 у задоволенні позовних вимог у справі відмовлено. Суд зазначив, що позивачами не надано належних доказів придбання саме у відповідача продукції, яка призвела до їх отруєння.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивачі 30.04.2021 подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять рішення у справі скасувати та задовольнити позовні вимоги. Вказано, що матеріали справи містять докази (відповідні акти, складені повноважними державними органами) щодо порушення відповідачем вимог законодавства щодо безпеки харчової продукції, яке мало місце, у тому числі 02.09.2019, коли позивачі придбали млинці, що призвело до їх отруєння. Відповідні обставини встановлено в рішенні Черкаського окружного адміністративного суду від 20.122019 у справі №580/3254/19, яке набрало законної сили. Факт придбання млинців у магазині підтверджується самим фактом отруєння. Суд надав оцінку доказам, які відповідач надав після закінчення підготовчого провадження.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Позивачі стверджують, що вони 02.09.2019 вживали млинці, придбані в кулінарії супермаркету «Делікат+», розташованого в ТРЦ «Депот» по бул. Шевченка, 385 в м. Черкаси, після чого 03.09.2019 були госпіталізовані до Черкаської міської інфекційної лікарні з ознаками харчового отруєння. В лікарні за наслідками лабораторних досліджень ОСОБА_1 поставлений діагноз «сальмонельоз середньої важкості» (виписка з медичної карти №1021/7), а ОСОБА_3 діагноз «гострий сальмонельоз середньої важкості» (виписка з медичної карти № 01120-13).

Під час лікування ОСОБА_1 витратила 1426 гривень 73 копійок, ОСОБА_2 витратив на свого малолітнього сина 2195 гривень 13 копійок, що підтверджується відповідними квитанціями, копії яких додані до позовної заяви.

Згідно листа КНП «Черкаська міська інфекційна лікарня» від 05.09.2019 за вих. №753/1, за період з 02.09.2019 по 08.09.2019 до КНП «Черкаська міська інфекційна лікарня» звернулись 29 хворих; всі хворі повідомили про вживання в їжу млинців з різними начинками, придбаних в період з 01.09.2019 по 02.09.2019 в кулінарії супермаркету «Делікат+», розташованого в ТРЦ «Депот» по бул. Шевченка, 385 в м. Черкаси.

15.09.2020 Комунальне некомерційне підприємство «Черкаська міська інфекційна лікарня» листом за вих. № 1018/1 повідомило Соснівський районний суд м. Черкаси, що згідно наказу МОЗ України від 10.01.2006 № 1 «Про затвердження форм первинної облікової документації з інфекційної, дерматовенерологічної, онкологічної захворюваності та інструкцій щодо їх заповнення» лікарями КНП «Черкаська міська інфекційна лікарня» передається «Екстрене повідомлення про інфекційне захворювання, харчове, гостре професійне отруєння, незвичайну реакцію на щеплення» (форма 058/0) у випадку виявлення інфекційного захворювання (підозри) до епідеміологічного відділу ДУ « Черкаський обласний лабораторний центр МОЗ України», де в п.12 вказують, де виникло отруєння та чим отруївся постраждалий. Інформація щодо можливого джерела отруєння записується зі слів пацієнта.

Проведення епідеміологічного розслідування з метою визначення джерела отруєння не входить до сфери відповідальності працівників КНП «Черкаська міська інфекційна лікарня».

Також 05.09.2019 за результатами проведеної позапланової перевірки Черкаським міським управлінням ГУ Держпродспоживслужби в Черкаській області складено Акт №56 за результатами проведення планового (позапланового заходу державного контролю стосовно додержання операторами ринку гігієнічних вимог щодо поводження з харчовими продуктами; в акті зазначений строк проведення державного контролю:

- початок 04.09.2019 о 12 годині 30 хвилин;

- завершення 05.09.2019 о 16 годині 00 хвилин.

06.09.2019 на підставі вказаного Акту №56 від 05.09.2019, ГУ Держпродспоживслужби в Черкаській області складено Протокол про порушення ЗУ «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», законодавства про харчові продукти та корми.

В графі «Інформація про порушення» протоколу від 06.09.2019 зазначено дату і час вчинення порушення: 04.09.2019 05.09.2019.

13.09.2019 на підставі акту №56 від 05.09.2019, складеного за результатами проведення планового (позапланового заходу державного контролю стосовно додержання операторами ринку гігієнічних вимог щодо поводження з харчовими продуктами) та Протоколу про порушення ЗУ «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», законодавства про харчові продукти та корми від 06.09.2019, ГУ Держпродспоживслужби в Черкаській області винесено постанову №7 про накладення штрафу, якою на ФОП ОСОБА_4 накладено штраф в розмірі 25038 гривень.

Також 20.09.2019 на підставі вищевказаних акту №56 від 05.09.2019 та Протоколу про порушення від 11.09.2019, актів відбору зразків від 04.09.2019 та 05.09.2019 б/н, експертних висновків Черкаської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 06.09.2019 №003365 д.к./19 та від 10.09.2019 №002264, №003868 з.д.к./19, ГУ Держпродспоживслужби в Черкаській області винесено постанову №8 про накладення штрафу, якою на ФОП ОСОБА_4 накладено штраф в розмірі 104325 гривень.

На підставі вищевикладеного позивачі у справі стверджують про те, що внаслідок придбання ними та вживання в їжу в кулінарії супермаркету «Делікат+», розташованого в ТРЦ «Депот» по бул. Шевченка, 385 в м. Черкаси, млинців у них виникло харчове отруєння (сальмонельоз), лікування якого спричинило матеріальні збитки та завдало позивачам моральної шкоди, позовні вимоги про відшкодування яких є предметом розгляду у справі.

Правовідносини, наявні між сторонами справи на підставі цих фактичних обставин, встановлених судом, мають таке правове регулювання.

За правовим висновком ВП ВС в постанові від 15.05.2019 у справі №331/5054/15-ц відповідно до частин першої і третьої статті 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Таким чином, як вірно вказав суд першої інстанції в цій справі, у законодавстві щодо регулювання договору роздрібної купівлі-продажу встановлений пріоритет ЦК України перед актами законодавства про захист прав споживачів (постанова ВС від 10.10.2018 у справі №362/2159/15-ц).

Статтею 711 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю у зв`язку з придбанням товару, що має недолік, відшкодовується відповідно до положень глави 82 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач має право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

У пункті 7 статті 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено, що договір - це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами.

Відповідно до ст. 66 ЗУ «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» відшкодування заподіяної шкоди (завданих збитків) здійснюється в порядку, встановленому ЦК України, ГК України, ЗУ "Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції", іншими законодавчими актами.

Згідно з п. 17 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затверджених наказом Міністерства економіки України від 19.04.2007 №104 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.11.2007 за № 1257/14524, розрахунки за продані товари та надані послуги можуть здійснюватися готівкою та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) відповідно до законодавства. Разом з товаром споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який засвідчує факт купівлі товару та/або надання послуги.

Таким чином факт укладення споживачем договору про купівлю товару (в тому числі неналежної якості) має бути підтверджений відповідними доказами квитанцією про оплату готівкою або випискою з банківського рахунку у разі оплати товару в безготівковій формі.

Далі, згідно ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, у разі, якщо: 1) шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Згідно п.2 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Також згідно п.5 Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Підсумовуючи вищевикладене нормативно-правове регулювання, можна зробити висновок про те, що відповідальність особи за настання матеріальної та моральної шкоди настає у разі сукупності таких елементів: наявність шкоди (за обставин цієї справи ушкодження здоров`я (хвороба) у позивачів, що потягло витрати на лікування та наявність моральних страждань), протиправне діяння особи, яка її завдала (що встановлено відповідними актами перевірки дотримання вимог законодавства, складеними повноважними державними органами щодо відповідача у справі), причинний зв`язок між ними.

У аспекті вищенаведених положень законодавства про захист прав споживачів при укладенні роздрібного договору купівлі-продажу (ч.ч.1, 3 ст.698 ЦК України, п.7 ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів») підтвердженням укладення договору, об`єкт купівлі-продажу за яким спричинив виникнення в особи шкоди (тобто фактично причинний зв`язок між наявністю шкоди та протиправними діями відповідача), зокрема, є квитанція про купівлю товару неналежної якості за готівку, або виписка по банківському рахунку позивачів про купівлю такого товару у безготівковій формі з використання банківської платіжної картки.

Згідно ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

При цьому ч.2 ст.78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У даному випадку за змістом ч.2 ст.78 ЦПК України позивачами не надано суду допустимих доказів (передбачених законодавством) придбання у відповідача товару (млинців), споживання якого призвело до їх хвороби, отже висновки суду першої інстанції в цій справі є вірними. Так у матеріалах справи відсутні квитанція про купівлю товару за готівку, або виписка по банківському рахунку позивачів про купівлю товару у безготівковій формі з використання банківської платіжної картки, адже саме такі докази за вимогами ч.ч.1, 3 ст.698 ЦК України, п.7 ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів» можуть підтвердити укладення між сторонами справи договору роздрібної купівлі-продажу в рамках якого має здійснюватися відшкодування шкоди.

Таким чином позивачами не доведено причинно-наслідковий зв`язок між наявною в них шкодою та протиправними діями відповідача.

Посилання позивачів у справі на будь-які інші докази щодо вказаної обставини (акти перевірки, складені повноважними державними органами, притягнення відповідача до відповідальності за порушення вимог законодавства у сфері безпеки харчової продукції, рішення адміністративного суду про застосування санкцій до відповідача) є помилковим, адже її може бути доведено лише визначеними законодавством засобами доказування. Крім того, вказані докази стосуються факту дотримання відповідачем положень законодавства у сфері безпеки харчової продукції, а не факту придбання позивачами у відповідача продукції, вживання якої призвело до їх отруєння.

Протилежні висновки ґрунтувалися б на припущеннях, що нормами ч.6 ст.81 ЦПК України заборонено, адже припущення можуть як підтверджувати позицію позивачів у справі (про те, що вони придбали млинці у відповідача), так і спростовувати її (про те, як приклад, що харчову продукцію вони принесли з собою чи придбали не у відповідача).

Апеляційні доводи скаржників у справі про те, що факт придбання млинців у магазині підтверджується самим отруєнням позивачів, як зазначалося, є припущенням, адже позивачами на надано доказів саме купівлі вказаної харчової продукції у відповідача, що може свідчити про інший спосіб за яким вона потрапила до них.

Вказівка скаржників на те, що суд надав оцінку доказам, які відповідач надав після закінчення підготовчого провадження, на правильність висновків суду в цій справі не впливає, адже не доводить факт купівлі позивачами млинців саме у відповідача, вживання яких призвело до їх хвороби.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 02.04.2021 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Так як скаржників звільнено від сплати судового збору згідно положень ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» витрати по сплаті судового збору за розгляд цієї справи судом апеляційної інстанції слід віднести на рахунок державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 02.04.2021 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , до ФОП ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ГУ Держпродспоживслужби в Черкаській області, про захист прав споживачів шляхом відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, та моральної шкоди залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд цієї справи судом апеляційної інстанції віднести на рахунок державного бюджету.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 02.06.2021.

Суддя-доповідач

Судді