ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1376/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадженняу відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до акціонерного товариства «К.Енерго» про захист прав споживача, визнання боргу за надані послуги з централізованого постачання гарячої води,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «К.Енерго» (далі по тексту - відповідач, АТ «К.Енерго»), про захист прав споживача, визнання боргу за надані послуги з централізованого постачання гарячої води, в якому просить: визнати факт порушення відповідачем абзацу 2 п.п.3 п.3 Постанови КМУ від 06.08.2014 р. №409 при нарахуванні сум платежів за послуги з централізованого постачання гарячої води у період з 01.10.2014 по 01.06.2017; визнати заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «К.Енерго» за централізоване постачання гарячої води у період з 01.10.2014 по 01.06.2017 у розмірі 8 855 грн. 66 коп. та зобов`язати АТ «К.Енерго» проінформувати КП «Київтеплоенерго» про визнану судом суму заборгованості за централізоване постачання гарячої води у період з 01.10.2014 по 01.06.2017.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що проживає в квартирі АДРЕСА_1 та є споживачем житлово-комунальних послуг за даною адресою. В період з 01.10.2014 по 01.06.2017 за вказаною адресою ПАТ «Київенерго», назва змінена на АТ «К.Енерго», надавало послуги з централізованого постачання гарячої води. Вказує, що відповідач визначив суму заборгованості за надання послуг з централізованого постачання гарячої води у період з 01.10.2014 по 01.06.2017 в розмірі 20 039 грн. 27 коп.

За вказаних обставин, позивач не погоджуючись з даною сумою заборгованості звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11.01.2021 р. відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов.

Представник відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи відповідач повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не відомі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає та зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 та є споживачем житлово-комунальних послуг за даною адресою.

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає, що у період з 01.10.2014 по 01.06.2017 користувався послугами з централізованого постачання гарячої води, що надавались ПАТ «Київенерго», назва змінена на АТ «К.Енерго». Однак останній визначив суму заборгованості за надання послуг з централізованого постачання гарячої води у період з 01.10.2014 по 01.06.2017 в розмірі 20 039 грн. 27 коп., чим порушив Закон України «Про захист прав споживачів».

Позивач наполягає на тому, що сума заборгованості за надання послуг з централізованого постачання гарячої води у період з 01.10.2014 по 01.06.2017 складає 8 855 грн. 66 коп.

Разом з тим, звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для визнання факту порушення відповідачем абзацу 2 п.п.3 п.3 Постанови КМУ від 06.08.2014 р. №409 при нарахуванні сум платежів за послуги з централізованого постачання гарячої води; визнання заборгованості у розмірі 8 855 грн. 66 коп. та зобов`язання відповідача проінформувати КП «Київтеплоенерго» про визнану судом суму заборгованості, посилається на порушення відповідачем законодавства України та незаконне збільшення суми платежів.

При цьому, на підтвердження вказаних обставин позивачем було додано до позовної заяви розрахунок заборгованості за період з 01.10.2014 по 01.05.2017.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

При цьому, вимоги ч.2 ст. 5 ЦПК України суд виключно до викладеної в позові вимоги може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону, а згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких провожиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів наведений у ст. 16 ЦК України.

При цьому, власник порушеного права може скористатися не любим, а конкретним способом захисту свого права, який, як правило, прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Однак, ні норми Цивільного Кодексу України, ні положення Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (надалі - Правила), не містять такого способу захисту прав споживача як визнання факту порушення Постанови КМУ при нарахуванні сум платежів за послуги з централізованого постачання гарячої води, визнання заборгованості та зобов`язання проінформувати про визнану судом суму заборгованості.

Оскільки оспорювання правильності нарахування розміру плати за певні види житлово-комунальних послуг, що є різновидом претензії чинним законодавством як спосіб захисту не передбачений, споживач у випадку пред`явлення до нього вимог про стягнення таких нарахувань вправі заперечувати стосовно них з наданням відповідних доказів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 462/5889/16-ц.

Враховуючи викладене, розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог, а також враховуючи те, що пред`явленні позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства «К.Енерго» про захист прав споживача, визнання боргу за надані послуги з централізованого постачання гарячої води - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Р. Лужецька