Провадження № 2/742/712/21
Єдиний унікальний № 742/892/21
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
09 липня 2021 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Бездідька В.М., при секретарі Голушко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів,-
Позивач Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів у вигляді допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 1779,00 грн.
Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що в січні 2016 року до відділу адресних та соціальних виплат управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради (надалі - Позивач) звернулася ОСОБА_1 (надалі - Відповідач) із заявою про призначення їй державної соціальної допомоги па дітей одиноким матерям. Керуючись Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» від 27 грудня 2001 року (надалі - Порядок) позивач прийняв рішення про призначення та призначив державну соціальну допомогу на дітей одинокій матері - відповідачеві. Починаючи з 01.01.2016 року відповідач перебувала на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради, як отримувач державної соціальної на дітей одиноким матерям. Допомога на дітей одиноким матерям призначається на 6 місяці, по закінченню терміну призначення допомоги необхідно звертатися до управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради з відловідним пакетом документів для продовження отримання допомоги, який передбачений Порядком. Згідно з вимогами Порядку відповідач в зазначений термін звернулася до управління із відповідним пакетом документів для повторного признач державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям. Відповідно до поданих документів та зазначених доходів у декларації відповідача, їй була призначена допомога на дітей одиноким матерям з січня 2020 року по 30 червня 2020 року. Однак, вищезгадана допомога продовжена відповідачеві автоматично, з метою посилення соціального захисту населення па період вжиття заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню гострої респіраторної хвороби Covid-19 спричиненої коронавірусом, без звернення для всіх отримувачів на підставі підпункту 1 пункту 1 постанови КМ України «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» № 264 від 08.04.2020 року. Під час повторного звернення в заяві від 09.07.2020 року відповідач зазначає, що не заміжня, підприємницькою діяльністю не займається і записи у трудовій книжці без змін (останній запис № 20 від 13.11.2017 року), також в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги вказує, що окрім соціальної допомоги на дитей одиноким матерям не має більше ніяких доходів. Відповідно до ч. сі. 18-2 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» для призначення, виплати та припинення виплати допомоги на дітей одиноким матерям додатково застосовуються умови призначення, виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» № 250 від 24.02.2003 року державна соціальна допомога не призначається, якщо у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених у пункті 11 цього Порядку). З огляду на норми діючого законодавства та документів, які були подані відповідачем, остання не має права на отримання допомоги на дітей одиноким матерям з 01 липня 2020 року, оскільки ніде на працює і на обліку в центрі зайнятості не перебуває. Однак, враховуючи те що, Відповідачем була отримана допомога за липень 2020 року у розмірі 1779,00 гри. на підставі постанови КМ України «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» № 264 від 08.04.2020 року, але дана виплата була проведена безпідставно. Оскільки, відповідача про обставини, які склалися повідомляли (управління неодноразово надсилало листи з проханням повернути кошти № 03-27/5291 від 28.09.2020 року, № 03-27/5889 від 29.10.2020 року, № 03-27/6961 від 01.12.2020 року), а останній ігнорує прохання позивача про повернення надміру виплачених коштів, то управління змушене звернутися до суду за захистом свого порушеного права.
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло.
Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що на підставі заяви відповідача позивач прийняв рішення про призначення та призначив державну соціальну допомогу на дітей одинокій матері - відповідачеві. Починаючи з 01.01.2016 року відповідач перебувала на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради, як отримувач державної соціальної на дітей одиноким матерям. Допомога призначена з січня 2020 року по 30 червня 2020 року. В зв`язку з веденням на території України карантинних обмежень та з метою посилення соціального захисту населення па період вжиття заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню гострої респіраторної хвороби Covid-19 спричиненої коронавірусом, без звернення для всіх отримувачів на підставі підпункту 1 пункту 1 постанови КМ України «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» № 264 від 08.04.2020 року надання вказаної допомоги відповідачеві автоматично продовжено (а.с.5-6).
Під час повторного звернення в заяві від 09.07.2020 року відповідач зазначає, що не заміжня, підприємницькою діяльністю не займається і записи у трудовій книжці без змін (останній запис № 20 від 13.11.2017 року), також в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги вказує, що окрім соціальної допомоги на дітей одиноким матерям не має більше ніяких доходів (а.с.3-4).
Відповідно до ч. 3 сі. 18-2 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» для призначення, виплати та припинення виплати допомоги на дітей одиноким матерям додатково застосовуються умови призначення, виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 1 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» державна соціальна допомога не призначається, якщо у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених у пункті 11 цього Порядку).
Частиною першою ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Тлумачення цієї норми свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі наявності недобросовісності з боку набувача виплати.
Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.
Виходячи з доводів позовної заяви виплата відповідачу коштів пов`язана з тим, що внаслідок того, що державою автоматично без звернення з відповідною заявою продовжено виплати отримувачам матеріальної допомоги, відповідач отримала за липень 2020 матеріальну допомогу на дітей одиноким матерям, яка була призначена за її заявою раніше, тобто, з січня 2020 по червень 2020.
Таким чином, недобросовісність з боку відповідача відсутня.
Установивши відсутність двох умов, за наявності яких відповідно до вимог ст. 1215 ЦК України рахункової помилки з боку позивача і недобросовісності/зловживання з боку відповідача, слід дійти висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Оскільки підстави для стягнення з відповідача надмірно отриманих коштів відсутні, позов слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, ст.ст. 12, 19, 81, 82, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
В задоволенні позову Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.М. Бездідько