ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Слюсар Я.В.,

з участю: представника заявника ОСОБА_1 ,

зацікавленої особи (боржник) ОСОБА_2 ,

старшого державного виконавця Дубчак І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на дії (бездіяльність) старшого державного виконавця Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дубчак Ірини Олександрівни, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року заявник ОСОБА_3 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області із даною скаргою, в якій просила суд визнати дії (бездіяльність) старшого державного виконавця Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дубчак І.О. неправомірними та зобов`язати усунути порушення (поновити порушене право заявника) шляхом скасування постанови старшого державного виконавця Фастівського міськрайонного ВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) Дубчак І.О. від 22 березня 2021 року про закінчення виконавчого провадження № 50759405.

Скаргу мотивувала тим, що на виконанні у старшого державного виконавця Дубчак І.О. перебуває виконавче провадження № 50759405, з примусового виконання виконавчого листа № 381/4315/15-ц виданого 29 грудня 2015 року Фастівським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заявник посилається на те, що 22 березня 2021 року старшим державним виконавцем Дубчак І.О. було винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження № 50759405, однак з даною Постановою погодитися вона не може. Зазначає, що старший державний виконавець не звернула увагу на те, що рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2015 року по справі № 381/4315/15-ц не виконано в повному обсязі, не зазначила мотивів з яких позивач прийняла відповідне рішення, не зазначила чим підтверджується фактичне повне виконання рішення згідно з виконавчим документом, не вказала тих чи інших належних та допустимих доказів, які підтверджують фактичне повне виконання рішення суду боржником, крім заяви стягувача та прийнятої оскаржуваної постанови.

Окрім того, заявник зазначила, що під час прийняття та винесення невмотивованої постанови, державним виконавцем не було роз`яснено їй наслідки подання заяви та не перевірено заборгованість зі сплати аліментів за минулий час, яка не була сплачена боржником. Окрім того, заява стягувача про відсутність претензій по сплаті аліментів до боржника з приводу виконання рішення не є підставою для закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження». Підставою для закінчення виконавчого провадження є саме фактичне виконання в повному обсязі рішення, згідно з виконавчим документом. Якщо таке виконання відбулося, то відповідна заява стягувача може слугувати додатковим цьому підтвердженням. Заявник не погоджується з висновком старшого державного виконавця про закінчення вищевказаного виконавчого провадження відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», тому вважає дії (бездіяльність) старшого державного виконавця Дубчак І.О. неправомірними, а Постанову про закінчення виконавчого провадження № 50759405 на п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», неправомірною та такою, що підлягає скасуванню.

14 квітня 2021 року старшим державним виконавцем Фастівського міськрайонного ВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) Дубчак І.О. через канцелярію суду було подано належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження № 50759405.

21 квітня 2021 року заінтересованою особою (боржником) ОСОБА_2 було подано заперечення проти скарги, в яких останній просив суд скаргу залишити без задоволення. Зазначив, що заява подана за ініціативи особисто стягувачки ОСОБА_3 до державного виконавця про повне фактичне виконання рішення суду, є правовою підставою для відображення відсутності претензій по сплаті аліментів у зв`язку із їх виплатою та водночас є достатнім документом не потребуючим додаткової перевірки, для прийняття рішення та винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження, згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження». Окрім того, послався на те, що правових підстав для відмови або проведення додаткової перевірки під час задоволення особистої заяви ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», як в Законі так і в Інструкції не передбачено.

Вказав на те, що відповідно до ч. 2 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження виноситься в день настання відповідних обстави або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. Застереження щодо відкладення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження, вчинення інших або додаткових дій крім закінчення провадження, як в Законі так і в Інструкції відсутні. Доводи ОСОБА_3 в частині невідповідності законодавству винесеної постанови про закінчення виконавчого провадження є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Разом з тим, зазначив, що ОСОБА_3 не повідомила суд, що рішенням суду від 07 квітня 2021 року, стягнення аліментів з нього на її користь припинено. ОСОБА_3 усвідомлюючи правові наслідки вчинення власних юридично значимих дій та реалізуючи своє право на припинення стягнення аліментів з нього, 19.03.2021 року в своєму особистому зверненні до державного виконавця з вимогою про закінчення виконавчого провадження № 50759405 щодо стягнення аліментів та 19 березня 2021 року визнанням в судовому засіданні у цивільній справі № 381/2804/20 Фастівського міськрайонного суду Київської області позовної вимоги ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів з нього, що підтвердила письмовою заявою.

В судовому засіданні представник заявника подану скаргу підтримав з підстав викладених в ній просив суд скаргу задовольнити.

Старший державний виконавець Фастівського міськрайонного ВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) Дубчак І.О. в судовому засіданні проти скарги заперечувала, просила відмовити в її задоволенні. Суду пояснила, що на виконанні у відділі ДВС перебувало виконавче провадження № 50759405, з примусового виконання виконавчого листа № 381/4315/15-ц виданого 29 грудня 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 22 березня 2021 року їй принесли із канцелярії ВДВС заяву ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження на підставі ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», в якій остання також зазначила, що претензій по сплаті аліментів не має та борг по аліментах відсутній. Виконавець зазначила, що напередодні стягувач цікавилась з приводу подачі даної заяви, їй було роз`яснено наслідки закриття провадження на підставі ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» та рекомендовано написати заяву на підставі ст. 37 Закону.

Зацікавлена особа (боржник) ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти скарги, просив відмовити в її задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та виконавчого провадження, вважає, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2015 року, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідент. номер НОМЕР_1 , аліменти на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідент. номер НОМЕР_2 аліменти на утримання доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, щомісячно, починаючи з 06.10.2015 року.

Того ж дня, судом видано виконавчий лист № 381/4315/15-ц (2/381/1755/15).

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Обов`язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження 08 квітня 2016 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві Кущ В.В. було відкрито виконавче провадження № 50759405, з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа.

Того ж дня, у межах даного виконавчого провадження головним державним виконавцем було винесено Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_2 .

Між тим, державним виконавцем ВДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Левіцькою А.С. 23 жовтня 2020 року на підставі ч. 4 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено Постанову про передачу виконавчого провадження № 50759405, у зв`язку із заявою ОСОБА_2 про перебування на обліку в Фастівській філії центру зайнятості.

16 лютого 2021 року старшим державним виконавцем Фастівського міськрайонного ВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) Дубчак І.О. винесено Постанову про прийняття до виконання виконавчого провадження № 50759405.

22 березня 2021 року до Фастівського міськрайонного ВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) надійшла заява ОСОБА_3 , в якій остання просила закінчити виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ст. 39 п. 9 повне фактичне виконання рішення суду.

Разом з тим, в даній заяві ОСОБА_3 зазначила, що претензій по сплаті аліментів не має, на момент закриття виконавчого провадження та по теперішній час. Борг по аліментах відсутній, претензій в подальшому, а саме до 18 років мати не буде. Дана заява подана через канцелярію та зареєстрована у Фастівському міськрайонному ВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) під номером 18.28-27/3115-4 22 березня 2021 року.

Так, на підставі вищезазначеної заяви стягувача, старшим державним виконавцем Дубчак І.О. 22 березня 2021 року винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження № 50759405, з примусового виконання виконавчого листа № 381/4315/15-ц виданого Фастівським міськрайонним судом Київської області 29 грудня 2015 року, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Звертаючись до суду з даною скаргою сторона заявника посилається на те, що старший держаний виконавець Дубчак І.О. при винесенні оскаржуваної постанови не перевірила наявність заборгованості по аліментах, а також не роз`яснила ОСОБА_3 ст. 37 та ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено обов`язки і права виконавців, згідно яких, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Разом з тим, згідно п. 1 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право серед іншого: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи (ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною 2 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

З зазначених норм слідує, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, в свою чергу виконавець зобов`язаний розглянути в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання. Разом з тим, проводити перевірку виконання рішення боржником, при наявності заяви стягувача, про його повне виконання, не є обов`язком виконавця, а є його правом.

Окрім того, з вищевказаних норм вбачається, що виконавець зобов`язаний роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки визначені ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження», однак роз`яснювати норми статтей 37, 39 ЗУ «Про виконавче провадження» Законом не передбачено.

Судом під час розгляду даної скарги достовірно встановлено, підтверджено матеріалами справи, та не спростовано стороною заявника, що стягувач ОСОБА_3 , самостійно через канцелярію Фастівського міськрайонного ВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) 22 березня 2021 року подала заяву в якійпросила саме закінчити виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно п. 9 ст. 39 Закону, на підставі повного фактичного виконання рішення суду.

Тобто, стягувач ОСОБА_3 подала вищевказану заяву з власної ініціативи, усвідомлюючи правові наслідки вчинення власних дій та реалізуючи своє право на припинення стягнення аліментів з боржника ОСОБА_2

Більш того, стягувач у вказаній заяві тічко зазначила, що претензій до ОСОБА_2 по сплаті аліментів не має, на момент закриття виконавчого провадження та по теперішній час, а також зазначила, що борг по аліментах відсутній, претензій в подальшому, а саме до 18 років мати не буде.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Зважаючи на викладене, суд не вбачає в діях старшого державного виконавця Дубчак І.О. неправомірних дій при винесенні нею 22 березня 2021 року Постанови про закінчення виконавчого провадження № 50759405, оскільки остання діяла в межах та з дотриманням норм чинного законодавства.

За вимогами ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права і свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, суд дійшов висновку, що доводи сторони заявника про наявність порушень вимог Закону під час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи по суті, а тому скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 5, 13, 442, 451, 447 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на дії (бездіяльність) старшого державного виконавця Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дубчак Ірини Олександрівни залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя Н.А. Осаулова

Повний текст виготовлено 21.05.2021 р.