гСправа № 358/189/21 Провадження № 2-др/358/1/21
31 травня 2021 року м. Богуслав
Богуславський районний суд Київської області в складі :
головуючого судді Тітова М.Б.,
секретаря судового засідання Зеленько О.Д,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі заяву представника позивача Чайки О.В. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділення у натурі майна та припинення права спільної часткової власності, -
15 квітня 2021 року рішенням Богуславського районного суду Київської області було задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділення у натурі майна та припинення права спільної часткової власності та вирішено :
Також цим судовим рішенням постановлено у відповідності до положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 454 гривні 20 коп.
23 квітня 2021 до суду надійшла заява від представника позивача Чайки О.В. про ухвалення додаткового рішення, в якій порушено питання про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесених судових витрат на правову допомогу, що становлять 5000,00 гривень та витрат на сплату судового збору сплаченого позивачем при подачі позовної заяви до суду.
Відповідач ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні заяви представника позивача Чайки О.В. про винесення додаткового рішення у справі №358/189/21 та надав суду письмові пояснення, із яких вбачається, що номер договору про надання правничої допомоги від 11.11.2019 року, укладений між адвокатом Чайкою О.В. та клієнтом ОСОБА_2 має розбіжності з розрахунком, актом виконаних робіт та ордером, які долучені до матеріалів справи, а саме в договорі зазначений № договору 40/19 від 11.11.2019 року, в акті виконаних робіт, розрахунку та ордері № 40 від 11.11.2019 року.
Вирішуючи заяву про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.
Згідно з частинами 1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п.1 ч.3 ст.133ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Європейський суд з прав людини застосовує аналогічні критерії присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36),від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Представником позивача надано суду договір від 11 листопада 2019 року, укладений між ОСОБА_2 та адвокатом Чайкою Ольгою Вікторівною про надання правничої допомоги з додатками (а.с. 43-46).
Згідно акту виконаних робіт від 15.04.2021 року, ОСОБА_2 сплатила адвокату Чайці О.В. винагороду в сумі 5000,00 гривень, що підтверджується квитанцією прибуткового касового ордера № 73 від 15.04.2021 року, яка наявна в матеріалах справи (а.с. 40, 42).
Згідно розрахунку від 15.04.2021 року вбачається, що у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділення в натурі майна та припинення права спільної часткової власності, за аналіз судової практики, підготовку матеріалів та складання позовної заяви, адвокатом Чайкою О.В. витрачено 5 годин часу та оцінено в 5000,00 гривень (а.с. 41).
Аналізуючи наданий позивачем розрахунок суми гонорару від 15.04.2021 року за надання правничої допомоги, суд приходить до висновку, що він не є співмірним із складністю справи та наданих адвокатом послуг, витраченим ним часом, тому не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
З опису робіт (наданих послуг) вбачається, що вказані послуги надавалися адвокатом, який займалася аналізом судової практики по вивченню цієї справи, підготувала та склала матеріали позовної заяви, написала заяву про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, тому зазначені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. є завищеними, належним чином не обґрунтованими та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат.
Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача 2500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Крім того при зверненні до суду позивачем ОСОБА_2 було сплачено судовий збір у розмірі 908,40 грн.
Оскільки позов ОСОБА_2 було задоволено повністю, а тому згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір, під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачці вже було повернуто з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову - 454 гривні 20 коп., тому з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454,20 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 133,137,141, 270 ЦПК України, суд -
Клопотання представника позивача Чайки О.В. про відшкодування судових витрат - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , понесені витрати на сплату судового збору в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 20 копійок
Апеляційну скаргу на додаткове рішення суду може бути подано учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційну скаргу може бути подано до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Головуючий: суддя М. Б. Тітов