Справа № 490/4982/20
н/п 2-о/490/73/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Черенкової Н.П.,

присяжних Вишнякова С.О, Куса М.Д.,

при секретарі Бондаренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, заінтересовані особи ОСОБА_2 , Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з даною заявою, в якій просить визнати свого батька - ОСОБА_2 недієздатним, встановити над ним опіку та призначити опікуна.

02.10.2020 року ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Чулупа О.С. відкрито провадження та призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження.

На підставі розпорядження керівника апарату Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.12.2020 року № 819 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.12.2020 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Черенкову Н.П.

Справу передано судді Черенковій Н.П. 04.01.2021 року

Ухвалою від 04.01.2021 року суддею Черенковою Н.П. справу прийнято до свого провадження.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.03.2021 року призначено судово-психіатричну експертизу, виконання якої доручено бюро судово-психіатричної експертизи Миколаївської обласної психіатричної лікарні № 1 та провадження у справі зупинено до отримання результатів експертизи.

06.04.2021 року на адресу суду від бюро судово-психіатричної експертизи Миколаївської обласної психіатричної лікарні № 1. надійшов лист від 05.04.2021 року № 01-664, згідно якого КНП "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради (колишня назва Миколаївська обласна психіатрична лікарня № 1) є комунальним закладом, тому законних підстав для проведення судово-психіатричних експертиз не має.

Ухвалою суду від 07.04.2021 року провадження по даній справі поновлено, призначено справу до судового розгляду у відкритому засіданні на 20.05.2021 року.

20.05.2021 року, у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті, судове засідання відкладено на 31.05.2021 року.

Заявник до судового засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Розгляд справи відкладено на 24.06.2021 року.

Не з`явився заявник в судове засідання 24.06.2021 року. Про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник заінтересованої особи Департамента праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради Полікарпова Н. надала заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними у справі матеріалами на розсуд суду.

Заінтересована особа ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процес. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом. (ч.ч.1, 2, п. 10 ч. 3ст. 2 ЦПК України)

Відповідно до частини 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», в силу вимог частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору.Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини 1 ст. 6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27.05.2020 у справі №9901/11/19 вказала, що у дотриманні стандартів доступу до суду, передбачених пунктом 1 статті 6 Конвенції, важливе значення має добросовісна поведінка позивача та його представника.

У розумінні процесуального законодавства України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до суду. Як ініціатор судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді справи.

Загальнообов`язкові процесуальні правила, зокрема, викладені у ст. 223 ЦПК Україниє певною формою реалізації гарантій особи (кожного) на звернення до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод. У них презюмується, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права. Водночас правила цієї статті прописують наслідки та умови, які можуть настати для особи, яка не дотримується правил (процесу) судового провадження. Частина п`ята статті 223 ЦПК України сконструйована таким чином, що дає суду можливість не розглядати позовну заяву особи і повернути її без розгляду її автору, що має вигляд застосування до особи, яка ініціювала позовне провадження, своєрідної форми відповідальності за дії, пов`язані з неявкою на засідання суду.

Крім того, як вказано у постанові ВС від 22.05.2019 (справа №310/12817/13) процесуальний закон не вказує на необхідності врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

З приписами ч.1 ст. 299 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом із урахуванням стану її здоров`я.

Для визначення фактичної можливості такої особи з`явитися в судове засідання, а також про можливість особисто дати пояснення по суті справи у разі необхідності суд може призначити відповідну експертизу.

Частиною 4 ст. 12 ЦПК встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд враховує, що повідомлення про день, час та місце розгляду справи були направлені заявнику завчасно, з дотримання розумних строків розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, однак в судове засідання позивач не з"явився повторно, не повідомивши суд про причину неявки. Наразі будь-яких доказів наявності поважних причин неявки до суду як в попередні та і в теперішнє судові засідання позивач не надав.

Відповідно до ст. 257 ч. 1 п. 3 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо, зокрема, належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його не з`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з наведеним, залишення заяви без розгляду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Заяви про розгляд справи у відсутності заявника до суду на даний час не надійшло, підстав для розгляду справи у відсутності заявника немає, підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст.223 ЦПК України, суд не вбачає, тому суд приходить до висновку, що заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись ч.5 ст.223, п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, заінтересовані особи ОСОБА_2 , Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст ухвали виготовлений 24 червня 2021 року.

Суддя Черенкова Н.П.

Присяжні Вишняков С.О,

Куса М.Д