КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2021 року м. Київ

Унікальний номер справи № 363/1702/20-ц

Апеляційне провадження 22-ц/824/8491/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Махлай Л.Д.,

суддів: Немировської О.В., Семенюк Т.А.

при секретарі: Гойденко Д.В.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідачі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

на здійснення тимчасової адміністрації

Акціонерного товариства «Дельта Банк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації акціонерного товариства «Дельта Банк», поданою через представника Петренко Галину Вікторівну , на рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 грудня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Литвинової І.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

у серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації АТ «Дельта Банк», у якому просив зобов`язати відповідача перерахувати з поточного рахунку ОСОБА_3 № НОМЕР_1 , який відкрито 23.09.2014, згідно договору № 006-28570-230914 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів у ПАТ «Дельта Банк», грошові кошти у сумі 3 700,00 доларів США, що еквівалентно 99 375,02 грн на дату введення тимчасової адміністрації, але не більше суми, що знаходилася на рахунку № НОМЕР_1 , на поточний рахунок № НОМЕР_2 , відкритий згідно з договором № 007-28004-170215 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів від 17.02.2015 у ПАТ «Дельта Банк» на ім`я ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову зазначав, що ОСОБА_3 подарував йому грошові кошти у розмірі 3 700, 00 доларів США, які розміщуються на поточному рахунку останнього у ПАТ «Дельта Банк». Оскільки він відкрив у ПАТ «Дельта Банк» поточний рахунок, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів, він звернувся до банку із заявою про перерахування з поточного рахунку дарувальника на свій рахунок подаровані грошові кошти. Проте жодних відомостей з приводу виконання заяви банком так і не отримав.

19.08.2020 ухвалою Вишгородського районного суду Київської області цивільну справу передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 03.12.2020 позов задоволено. Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію у ПАТ «Дельта Банк» перерахувати з поточного рахунку ОСОБА_3 № НОМЕР_1 , який відкрито 23.09.2014, згідно з договором № 006-28570-230914 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів у ПАТ «Дельта Банк», грошові кошти у сумі 3 700,00 доларів США, що еквівалентно 99 375,02 грн на дату введення тимчасової адміністрації, але не більше суми, що знаходилася на рахунку № НОМЕР_1 , на поточний рахунок № НОМЕР_2 , відкритий згідно з договором № 007-28004-170215 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів від 17.02.2015 у ПАТ «Дельта Банк» на ім`я ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивач та третя особа звернулись до ПАТ «Дельта Банк» виключно із заявами в яких просили перерахувати з поточного рахунку на відкритий рахунок валютні кошти. Суд не врахував, що позивачем не заявлялась вимога про включення його до переліку вкладників або до реєстру акцептованих вимог кредиторів. Судом зроблено помилковий висновок про те, що до введення тимчасової адміністрації не було виконано законодавчо встановлених вимог до операції щодо перерахування коштів на рахунок, які повинні були вчинитися провідним професіоналом з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження врегулювання неплатоспроможності банків, якого було призначено Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та вчинити інші дії щодо включення позивача до реєстру вкладників для здійснення виплати коштів. Серед повноважень уповноваженої особи відсутнє право у період введення тимчасової адміністрації та ліквідації банку, перераховувати кошти з одного поточного рахунку на інший. Крім того, взагалі відсутній механізм для виконання рішення та такого перерахунку. Позивач мав подати до АТ «Дельта Банк» кредиторську вимогу про зобов`язання банку, які виникли під час проведення ліквідації у межах ліквідаційної процедури.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін посилаючись на його законність та обґрунтованість. Зазначає, що відповідно до п. 4 договору дарування, право власності на подаровані за цим договором валютні цінності у обдарованого виникає з моменту підписання договору. Право власності на ці кошти позивач набув до введення тимчасової адміністрації до банку. Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, що передбачені ст. 1074 ЦК України. Звернення до банку про перерахування коштів з одного рахунку на інший відбулось до прийняття постанови правління Національного банку України від 02.03.2015 № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних». Після введення тимчасової адміністрації позивача не було включено до переліку вкладників, яким передбачено відшкодування вкладу за рахунок Фонду. Відмова у задоволенні вимог позивача банком, в якому запроваджена тимчасова адміністрація до внесення до ЄДРЮО запису про ліквідацію банку як юридичної особи є порушенням права власності на майно.

У відзиві на апеляційну скаргу третя особа ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін посилаючись на його законність та обґрунтованість. Зазначає, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення, яким делеговані повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк» провідному професіоналу з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків Матвієнку А.А., а тому апеляційну скаргу не може подавати тимчасовий адміністратор Кадиров В.В . Вважає, що апеляційне провадження відповідно до ч. 2 ст. 362 ЦПК України підлягає закриттю, оскільки скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності. Діючим законодавством врегульовано питання про те, які дії має вчинити банк, у випадку надходження вимоги про перерахування коштів з рахунку власників. Жодним рішенням право користування та розпорядження валютним рахунком у банку обмежено не було, договір дарування не був визнаний недійсним та є чинним. Тому банк зобов`язаний був провести банківську операцію, шляхом перерахування подарованих коштів на рахунок обдарованого.

У судовому засіданні представник відповідача Петренко Г.В. підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Третя особа ОСОБА_3 підтримав свій відзив та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Позивач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у його відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.02.2015 ОСОБА_3 на своєму рахунку у ПАТ «Дельта Банк» мав грошові кошти у розмірі 8 025, 43 доларів США, частину з яких, а саме 3 700 доларів США 17.02.2015 він подарував ОСОБА_1 на підставі договору дарування валютних цінностей (грошових коштів), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кочергою Г.Г.

Відповідно до п. 4 договору дарування право власності на подаровані за цим договором валютні цінності у обдаровуваного виникає з моменту підписання даного договору та його нотаріального посвідчення.

Цього ж дня між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів, у відповідності до якого ПАТ «Дельта Банк» відкрив позивачеві поточний рахунок № НОМЕР_2 у доларах США.

18.02.2015 ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Дельта Банк» із заявою, в якій просив перерахувати з поточного рахунку дарувальника ОСОБА_3 № НОМЕР_1 , який відкрито 23.09.2014, згідно з договором № 006-28570-230914, валютні кошти у сумі 3 700 доларів США на рахунок № НОМЕР_2 , який відкритий на ім`я позивача 17.02.2015, згідно з договором № НОМЕР_3 у ПАТ «Дельта Банк».

Також на адресу ПАТ «Дельта Банк» третьою особою як дарувальником направлено засобами поштового зв`язку, цінним листом з описом вкладень та повідомленням про його вручення, заяву про перерахування з його поточного рахунку № НОМЕР_1 , валютних коштів у сумі 3 700 доларів США на рахунок позивача № НОМЕР_2 у ПАТ «Дельта Банк», до якої було додано нотаріально посвідчену копію договору дарування. Дану заяву було направлено цінним листом з описом вкладень та повідомленням про його вручення 26.02.2015.

02.03.2015 на підставі постанови Правління Національного банку України № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк».

02.10.2015 постановою правління Національного банку України за № 664 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2015 прийнято рішення № 181 «Про початок здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова В.В., строком на 2 роки з 05.10.2015 до 04.10.2017 включно, строк здійснення процедури ліквідації та делегування повноважень ліквідатора Банку продовжено до 04.10.2020 на підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 04.04.2019 № 772.

Листами від 30.03.2015, 06.04.2015, 12.05.2015, 04.08.2015, 09.11.2015 від Тимчасової адміністрації АТ «Дельта Банк» позивача проінформовано, що виплати будуть проводитися згідно з Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та банк не надавав письмової згоди на відступлення права вимоги, а тому ФГВО проводить детальний аналіз депозитного портфелю у частині здійснення виплат грошових коштів, а про прийняті рішення щодо виплат буде поінформовано додатково.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 2705 від 24.10.2019 про зміну Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», відповідно до якого уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «Дельта Банк» з 25.10.2019 призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Матвієнка А. А., якому делеговані всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, у тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень щодо звернення до пов`язаної з банком особи з вимогою про відшкодування шкоди та звернення з такою вимогою до суду, а також з вимогою до небанківської фінансової установи, якою від фізичних осіб залучені як позики або вклади кошти, що згідно з Законом прирівнюються до вкладів, та повноважень в частині організації реалізації активів банку.

28.04.2020 листом АТ «Дельта Банк» в особі начальника клієнтської підтримки Сичевської Ю.К. повідомлено, що на рахунку третьої особи № НОМЕР_1 , який відкрито 23.09.2014 згідно з договором № 006-28570-230914, обліковувалася сума грошових коштів у ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 3 414, 29 доларів США та відсотки - 120, 70 доларів США, а загальна сума, яка знаходиться на рахунку № НОМЕР_1 дарувальника, складає 3 534,99 доларів США.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки під час повноцінного функціонування та до введення тимчасової адміністрації не було виконано операції щодо перерахування коштів з одного рахунку на інший такі дії повинен був вчинити провідний професіонал з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків, якого призначено Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та вчинити інші дії стосовно включення до реєстру вкладників для здійснення виплат коштів за вкладами.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

У відповідності до ст. 718 ЦК України, предметом договору дарування можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі. Також дарунком можуть бути майнові права, якими дарувальник володіє або які можуть виникнути у нього в майбутньому.

Статтею 719 цього ж Кодексу передбачено форму договору дарування, відповідно до якої, договір дарування валютних цінностей на суму, яка перевищує п`ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частини першої ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка) грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Частиною третьою вказаної норми визначено, що банк не має право визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно з частиною третьою ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом (ст. 1074 Цивільного кодексу України).

У разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка, банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом (ст. 1073 ЦК України).

Відповідно до п. 8.1, 8.2 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в україні» банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Банки та їх клієнти мають право передбачати в договорах інші, ніж встановлені в абзацах першому та другому цього пункту, строки виконання доручень клієнтів.

Банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, яке міститься в документі на переказ готівки, протягом операційного часу в день надходження цього документа до банку.

Банки та їх клієнти мають право обумовлювати в договорах інші, ніж встановлені в цьому пункті, строки переказу готівки.

За змістом ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

За обставинами справи встановлено, та це не заперечується сторонами, що ПАТ «Дельта Банк» ще до віднесення його до категорії неплатоспроможних та до запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», не виконало розпорядження клієнтів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та не перерахувало грошові кошти у сумі 3 700 доларів США з рахунку ОСОБА_3 на рахунок ОСОБА_1 .

Договір дарування, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є чинним та недійсним не визнавався.

Відтак на рахунок позивача подаровані йому грошові кошти не були зараховані з вини ПАТ «Дельта Банк».

Відповідно до положень ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах повноважень, встановлених цим Законом та делегованих Фондом, і діють у визначених Фондом/уповноваженою особою Фонду межах та порядку. Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

На час звернення позивача з даним позовом постановою правлінням Національного банку України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» та виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2015 прийнято рішення № 181 «Про початок здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Відтак судом першої інстанції правильно встановлено, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» є належним відповідачем у даній справі та посилання представника відповідача на відсутність механізму перерахунку грошових коштів з одного рахунку на інший не є підставою для відмови у позові.

Задоволення вимог позивача у даній справі фактично підтверджує його право на отримання грошових коштів, отриманих у дар та своєчасно не зарахованих ПАТ «Дельта Банк» на його рахунок.

Виплата ж таких коштів має здійснюватися у порядку, визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не заявлялися кредиторські вимоги до Фонду, а також не заявлено позовних вимог про включення його до переліку вкладників та/або до реєстру акцептованих вимог кредиторів не є підставою для відмови у позові.

Колегія суддів звертає увагу на те, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не є ефективним.

Разом з тим, позивач звертався з позовом до адміністративного суду, де серед інших вимог, була і вимога про зобов`язання Фонду включити його до загального реєстру вкладників для здійснення виплат за вкладами у ПАТ «Дельта Банк», проте у задоволенні цієї вимоги відмовлено саме через те, що на рахунку позивача відсутні грошові кошти у сумі 3 700 доларів США та, що такі суми розміщені на рахунку ОСОБА_3 .

Задоволення позову у даній справі фактично вказує на те, що грошові кошти у сумі 3 700 доларів США належать позивачу та не обліковуються на його особистому рахунку у ПАТ «Дельта Банк» не з його вини, а з вини ПАТ «Дельта Банк», яким всупереч норм чинного законодавства України своєчасно не перераховано з поточного рахунку ОСОБА_3 на поточний рахунок позивача грошові кошти у визначеному договором дарування розмірі та не повернуто їх позивачеві.

Згідно зі ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Згідно зі ст. 26 цього ж Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень.

Оскільки відсутність грошових коштів на рахунку позивача, незважаючи на те, що суму коштів 3 700 доларів США ПАТ «Дельта Банк» повинно було перерахувати з рахунку ОСОБА_3 № НОМЕР_1 на рахунок позивача № НОМЕР_2 , відкритий згідно з договором № 007-28004-170215 на відкриття та обслуговування поточного рахунку ще 18.02.2015 стало перешкодою для виплати цих коштів у порядку, визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» доводи апеляційної скарги є безпідставними.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Колегія суддів звернула увагу на те, що фактично судом першої інстанції повторно розглянуто спір між тими ж сторонами, про той же предмет позову і з тих же підстав, що і у справі № 758/1547/15-ц, у якій за наслідками розгляду судом касаційної інстанції провадження закрито з посиланням на те, що цей спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Так, рішенням Подільського районного суду м. Києва від 13.07.2016 позов ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» було задоволено, зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» перерахувати з поточного рахунку ОСОБА_3 № НОМЕР_1 , який відкрито згідно з договором № 006-28570-230914 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів у ПАТ «Дельта Банк», грошові кошти у сумі 3 700,00 доларів США, що еквівалентно 99 375,02 грн, але не більше суми, що знаходиться на рахунку № НОМЕР_1 , на поточний рахунок № НОМЕР_2 , який відкрито згідно з договором № 007-28004-170215 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів від 17.02.2015 у ПАТ «Дельта Банк» на ім`я ОСОБА_1 .

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14.12.2017 апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» відхилено, рішення Подільського районного суду м. Києва від 13.07.2016 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.04.2019 рішення Подільського районного суду м. Києва від 13.07.2016 та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 14.12.2017 скасовано та провадження у справі закрито. У постанові зазначено, що оскільки метою подання позову є визнання позивача вкладником банку для подальшого включення його у перелік вкладників та отримання гарантованої суми, що підлягає поверненню Фондом гарантування фізичних осіб, спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Після закриття провадження у справі ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В., Уповноваженої особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» з позовом, у якому, серед інших вимог, просив зобов`язати відповідача перерахувати подаровані кошти на його рахунок.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.02.2020 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2020 частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.02.2020 в частині позовних вимог про зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» перерахувати з поточного рахунку ОСОБА_3 № НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 3 700,00 доларів США, що еквівалентно 99 375,02 грн на поточний рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_2 , який відкрито згідно з договором № 007-28004-170215 закрито з посиланням на те, що ці вимоги належить вирішувати у порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.07.2020 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на вищезазначені судові рішення відмовлено.

Відповідно до ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Проте такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (mutatis mutandis рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» (Peretyaka and Sheremetyev v. Ukraine) від 21.12.2010, заяви № 17160/06 та № 35548/06, § 33).

У цій справі позивач отримавши роз`яснення касаційного суду про те, що спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства звернувся за захистом свого права до такого суду, проте апеляційним адміністративним судом провадження у справі було закрите з посиланням на те, що спір має розглядатися у порядку цивільного судочинства.

Таким чином непослідовність національних судів створила позивачеві перешкоди у реалізації права на судовий захист, а відтак суд першої інстанції правильно розглянув спір по суті, а не відмовив у відкритті провадження.

У постановах Великої Палати Верховного Суду (від 27.11.2019 у справі № 640/3452/19 та інші) зроблені правові висновки про те, що якщо позивачеві уже відмовлено у розгляді його позову у адміністративному чи господарському судочинстві з роз`ясненням про те, що спір є цивільно - правовим, а у цивільному судочинстві суд дійде висновку, що справу слід розглядати у господарському чи адміністративному судочинстві, закриття провадження не допускається та спір має бути вирішений по суті.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду з підстав, визначених у ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлений 08.06.2021.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді О. В. Немировська

Т. А. Семенюк