Провадження № 22-ц/802/466/21 Категорія: 84 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,

з участю секретаря судового засідання Савчук О. В.,

представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Луцької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні і визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Луцької міської ради, про встановлення порядку спілкування батька з дитиною, за апеляційною скаргою представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 січня 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у зазначеній справі.

Вказував на те, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 лютого 2019 року його позовні вимоги до ОСОБА_3 задоволено частково. Судом було вирішено встановити йому наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: зустрічі дитини з батьком без присутності матері дитини ОСОБА_3 : - щовівторка з 17.00 год. до 20.00 год.; - щочетверга з 17.00 год. до 20.00 год.; - щонеділі з 17.00 год. до 20.00 год. з можливістю перенесення дня зустрічі на суботу за погодженням з матір`ю дитини. Спільний відпочинок з дитиною без присутності матері дитини ОСОБА_3 у літній період протягом 14 днів, тривалість однієї поїздки не більше 7 днів. Спільний відпочинок з дитиною без присутності матері дитини ОСОБА_3 в осінній, зимовий та весняний період протягом 5 днів щосезону. Вирішено питання розподілу судових витрат. У задоволенні первісного позову в частині стягнення судових витрат на правничу допомогу відмовлено. В задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Крім того ОСОБА_2 зазначав, що на виконання вказаного рішення йому судом було видано виконавчий лист, який подав у виконавчу службу для примусового виконання.

Оскільки, рішення суду про встановлення порядку його зустрічі з сином, який проживає з ОСОБА_3 , останньою не виконується, він мав намір повторно подати виконавчий лист у ДВС для проведення необхідних виконавчих дій.

Однак, із повідомлення органу державної виконавчої служби, відповіді на його звернення з Луцького міськрайонного суду Волинської області, йому стало відомо про втрату виданого 19 лютго 2019 року вказаним судом виконавчого листа.

Покликаючись на вищевказані обставини, ОСОБА_2 просив суд видати дублікат виконавчого листа на виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 лютого 2019 року у справі №161/13990/18.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 січня 2021 року заяву ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа задоволено, постановлено видати дублікат виконавчого листа №161/13990/18, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області на виконання рішення суду від 19 лютого 2019 року у справі про визначення способу участі у вихованні дитини та спалкуванні з нею.

Не погоджуючись із ухвалою суду, представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, із-за порушення і неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, просив оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у видачі дубліката виконавчого листа.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, розглянувши справу без участі сторін, у повній мірі не з`ясував обставини справи, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку, про наявність підстав для видачі дублікату виконавчого листа.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 ОСОБА_6 , вважаючи ухвалу суду обґрунтованою, прийнятою з дотриманням вимог чинного цивільного процесуального законодавства, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Враховуючи ті обставини, що представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подавши клопотання про відкладення розгляду справи і не надавши суду жодних доказів щодо причини неявки, колегія суддів вважає за можливе розгляд справи проводити за його відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача за первісним позовом, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Задовольняючи заяву про видачу дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції виходив з того, що має місце втрата виконавчого листа, строк пред`явлення до примусового виконання якого не закінчився.

Такий висновок суду є правильний.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд з прав людини наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження`визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Отже, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 08 квітня 2019 року у справі № 2-1118/09 та від 30 січня 2020 року у справі № 405/12449/13-ц.

Згідно ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 19 лютого 2019 року первісний позов ОСОБА_2 задоволено частково, встановлено ОСОБА_2 наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

Зустрічі дитини з батьком без присутності матері дитини ОСОБА_3 :

-щовівторка з 17.00 год. до 20.00 год.;

-щочетверга з 17.00 год. до 20.00 год.;

-щонеділі з 17.00 год. до 20.00 год. з можливістю перенесення дня зустрічі на суботу за погодженням з матір`ю дитини.

Спільний відпочинок з дитиною без присутності матері дитини ОСОБА_3 у літній період протягом 14 днів, тривалість однієї поїздки не більше 7 днів.

Спільний відпочинок з дитиною без присутності матері дитини ОСОБА_3 в осінній, зимовий та весняний період протягом 5 днів щосезону.

Зобов`язано ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_2 спілкуватися з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та брати участь у його вихованні.

Стягнуто з відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 704 грн 80 коп. судового збору.

У задоволенні первісного позову в частині стягнення судових витрат на правничу допомогу, а також зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішення набрало законної сили та проводилось його примусове виконання.

Як вбачається з відповіді наданої Першим відділом ДВС у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) №61934 від 09 вересня 2020 року, виконавче провадження №59939491, відкрите на підставі виконавчого листа №161/13990/18 від 19 лютого 2019 року виданого Луцьким міськрайонним судом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні і визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, стягувачем за яким є позивач ОСОБА_2 , було завершене 28 травня 2020 року у зв`язку із його виконанням, а виконавчий лист з постановою про закінчення виконавчого провадження повернуто до Луцького міськрайонного суду, який видав цей лист.

Однак, згідно наявної в матеріалах справи відповіді Луцького міськрайонного суду від 20 листопада 2020 року слідує, що на адресу суду вказаний вище виконавчий лист та постанова про закінчення виконавчого провадження не надходили.

Таким чином, врахувавши зазначені норми матеріального та процесуального права, встановлені обставини справи, суд першої інстанції на думку колегії суддів, за наявності доказів про повернення органом ДВС виконавчого листа до суду, який його видав, та відсутність виконавчого листа в суді, чи у стягувача, дійшов вірного висновку про необхідність видачі дублікату виконавчого листа, який був втрачений, і строк пред`явлення якого до виконання не закінчився.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції оскаржувану ухвалу постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, то колегія суддів підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

Доводи апеляційної скарги не впливають на законність оскаржуваної ухвали та не можуть бути підставою для її зміни чи скасування.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, то в силу ч. 1 ст. 137 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем за первісним позовом ОСОБА_2 на стадії апеляційного розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн, підтверджені належними доказами, підлягають стягнення на його користь з відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 268, 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 - ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 січня 2021 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3000 грн понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді