Справа № 750/4845/21
Провадження № 2/750/1423/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2021 року м. Чернігів
Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:
суддіСупруна О.П.,
секретар за участю Олефіренко Е.О., представника позивача Дорошенко Л.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 750/4845/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації за місцем проживання,
05 травня 2021 року до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації місця проживання у будинку АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що відповідач за вказаною адресою не проживає з 2016 року.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.05.2021 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу в триденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказані в ній недоліки.
13.05.2021, на виконання вимог ухвали судді від 07.05.2021 про залишення позовної заяви без руху, позивачем усунуто недоліки позовної заяви.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 04.06.2021.
04.06.2021, у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 23.06.2021.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити.
Сторони до суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені належним чином; відповідач відзиву не подала, про причини неявки суду не повідомила.
За письмовою згодою представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України).
Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
У судовому засіданні встановлено, що позивач є власником 4/25 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договорів купівлі-продажу 2/25 частин житлового будинку від 03.11.2006 та від 22.10.2009, посвідчених приватними нотаріусами Чернігівського міського нотаріального округу Сенюк А.В. та ОСОБА_3 , зареєстрованих в реєстрі за № 1490, № 4351.
У вказаному житловому будинку, крім позивача, зареєстровані також ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , про що свідчить довідка про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 6418 від 14.04.2021, видана управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради.
Позивач зазначила, що відповідач з 2016 року у вказаному житловому будинку не проживає, але зареєстрована, що перешкодає їй розпоряджатися власним майном на свій розсуд.
Актом від 12.04.2021, посвідченим головою вуличного комітету № 28 Мурашко О.В., комісією у складі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтверджено те, що відповідач зареєстрована у будинку АДРЕСА_1 , проте не проживає за місцем своєї реєстрації з 2016 року, у зв`язку з фактичною зміною місця проживання.
Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 підтвердив відсутність відповідача в будинку АДРЕСА_1 з 2016 року.
Відповідно до частини першої статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з частиною першою статті 383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За таких обставин, вимога позивача про визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України, підлягає задоволенню.
Разом з тим, вимога позивача про зняття відповідача з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає.
Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі Закон) передбачено, що зняття з реєстрації - внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.
Згідно зі статтею 7 Закону зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Статтею 11 Закону передбачено, що орган реєстрації здійснює, зокрема, реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці.
Оскільки суд не являється органом реєстрації, вирішення позовної вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку виходить за межі його компетенції.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 279, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації за місцем проживання задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 грн 00 коп. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) у відшкодування сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.
Суддя