Ухвала

18 червня 2021 року

м. Київ

справа № 753/4944/16

провадження № 61-3783ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ткачука О. С. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід суддів, які входять до складу колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, Гулька Бориса Івановича, Луспеника Дмитра Дмитровича від участі у розгляді справи за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі Страхування» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду

м. Києва від 05 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 лютого 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року товариство з додатковою відповідальністю

«Страхова компанія «ВіДі Страхування» звернулося до суду з позовом

до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 червня

2016 року позов товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі Страхування» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі Страхування» суму страхового відшкодування у розмірі 102 848 грн 10 коп. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У січні 2020 року ОСОБА_1 , який є правонаступником померлого ОСОБА_2 , звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд вищевказаного заочного рішення суду.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05 лютого 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 червня 2016 року у вказаній вище справі залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 01 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 05 лютого 2020 року залишено без змін.

03 березня 2021 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку

ОСОБА_1 подано касаційну скаргу (надійшла 09 березня 2021 року),

в якій заявник просить судові рішення першої та апеляційної інстанцій скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової

палати Касаційного цивільного суду від 12 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження у вищевказаній справі та витребувано її матеріали

з Дарницького районного суду м. Києва.

У квітні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 червня 2021 року справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі Страхування» про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, призначено до судового розгляду.

У червні 2021 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів, які входять до складу колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з підстав, передбачених пунктами 3, 5 частини першої

статті 36 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року заяву ОСОБА_1 про відвід суддів ОСОБА_3, ОСОБА_4 визнано необґрунтованою та передано іншому судді.

17 травня 2021 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву ОСОБА_1 про відвід суддів

ОСОБА_3, ОСОБА_4 передано на розгляд судді Верховного Суду Ткачуку О. С.

Заява ОСОБА_1 про відвід суддів ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволенню не підлягає з огляду на таке.

У заяві про відвід ОСОБА_1 стверджує, що вищевказані судді при розгляді справи № 363/3083/14-ц (провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ суду № 6-33000св15) допустили, на його думку, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення неправосудного судового рішення.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Разом з цим, відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною третьою та четвертою статті 36 ЦПК України до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумніви у неупередженості або об`єктивності судді.

Вивчивши матеріали касаційного провадження, вважаю, що підстав для задоволення заяви про відвід суддів немає, оскільки доводи заявника по своїй суті зводяться до його незгоди із прийнятим судом процесуальним рішенням, що відповідно до статті 36 ЦПК України не є підставою для відводу судді. Крім того, відсутні й інші підстави для відводу суддів, передбачені статтями 36, 37 ЦПК України.

Верховний Суд констатує відсутність будь-яких підстав стверджувати, що судді Гулько Б. І., Луспеник Д. Д. виявляють упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Таких доказів не надано.

Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді. Проте, у цій справі доводи заявника носять характер непідтверджених припущень, що не знайшли свого об`єктивного обґрунтування.

Враховуючи, що доводи заяви ОСОБА_1 про відвід суддів ОСОБА_3, ОСОБА_4 не ґрунтуються на вимогах закону і не свідчать про упередженість та необ`єктивність судді, тому заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36, 37, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів, які входять до складу колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, Гулька Бориса Івановича, Луспеника Дмитра Дмитровича від участі у розгляді справи за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі Страхування» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду

м. Києва від 05 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 лютого 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. С. Ткачук