УХВАЛА

22 червня 2021 року м. Житомир справа № 296/222/21

провадження № 2-сз/296/32/21

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Петровська М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

встановив:

До відділу документального забезпечення суду надійшла заява ОСОБА_1 про повернення судового збору, в якій просить прийняти рішення про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченої суми судового збору у справі №296/222/21 у розмірі 908,00 грн згідно з квитанцією про сплату №18349 від 12.01.2021.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що 12.01.2021 адвокатом Котиком Валентином Віталійовичем через інтернет портал https://court.gov.ua було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн за подання позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Вказує, що при оплаті судового збору за позовом ОСОБА_2 у реквізитах платника помилково були вказані дані адвоката Котика Валентина Віталійовича, а не клієнта (позивача).

Оскільки в провадженні Корольовського районного суду м. Житомира не перебуває жодного позову від ОСОБА_1 , за який би належало сплатити судовий збір, ОСОБА_1 вже подавалась заява про повернення судового збору як помилково сплаченого та ухвалою суду від 16.02.2021 останньому було відмовлено у поверненні судового збору як помилково сплаченого із роз`ясненням можливості звернення із відповідним поданням.

За твердженнями заявника, 09 березня 2021 року Корольовським районним судом м. Житомира було винесено подання про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченої суми судового збору, однак, у зв`язку із пропуском заявником 30-денного строку для його подання до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, останньому було відмовлено у поверненні коштів.

Враховуючи вищевикладене, просить повторно прийняти рішення про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченої суми судового збору у справі №296/222/21 у розмірі 908,00 грн згідно з квитанцією про сплату №18349 від 12.01.2021.

Керуючись приписами ч.3 ст.211, ч.1 ст.223, ч.2 ст.247, Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає за можливе провести розгляд заяви у порядку письмового провадження.

Згідно з ч.5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши клопотання про повернення судового збору та матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_2 звернулась до суду із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №748 від 11.06.2011 (справа № 296/222/21).

На виконання вимог частини четвертої статті 177 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви було долучено квитанцію про сплату №18349 від 12.01.2021 на суму 908,00 грн.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 18 січня 2021 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху з підстав відсутності належного доказу сплати судового збору, оскільки долучена до позовної заяви квитанція №18349 від 12.01.2021 є доказом оплати судового збору за позовом ОСОБА_1 , який не є позивачем (а також і представником, який подав позовну заяву в інтересах ОСОБА_2 , з наданням підверджуючих представництво документів) у справі № 296/222/21.

Як встановлено зі змісту листа ДП "Інформаційні судові системи" Державної судової адміністрації України вих. №658/3/12-00-21 від 11 лютого 2021 року, судовий збір у розмірі 908,00 грн, сплачений за квитанцією про сплату №18349 від 12.01.2021, було зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України.

ОСОБА_1 вже подавалась заява про повернення судового збору як помилково сплаченого та ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 16.02.2021 останньому було відмовлено у поверненні судового збору як помилково сплаченого із роз`ясненням можливості звернення із відповідним поданням.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року №3674-VI (далі - Закон №3674-VI).

Частиною першою статті 7 Закону №3674-VI встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Згідно з частиною другою статті 7 Закону №3674-VI у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Разом з тим, обставини, на які посилається у заяві про повернення судового збору ОСОБА_1 , не підпадають під перелік як правових підстав для повернення судового збору, передбачених частиною першою статті 7 Закону №3674-VI, так і підстав, передбачених главою 8 "Судові витрати" ЦПК України.

Суд повторно роз`яснює заявнику, що помилково зарахований судовий збір повертається без судового рішення за заявою платника та поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для повернення судового збору у спосіб, передбачений Законом №3674-VI та ЦПК України, а тому заява про повернення судового збору задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 247, 260, 261, 268, 353 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено: 22 червня 2021 року.

Суддя М. В. Петровська