ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4812/21 Справа № 179/1802/20 Головуючий у першій інстанції: Ковальчук Т. А. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2021 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2020 року ОСОБА_3 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з 2017 року вона перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що дитина проживає разом з нею, відповідач дитині не надає матеріальної допомоги. Тому позивач просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на дитину, щомісяця на утримання малолітнього сина, до досягнення його повноліття, починаючи з дати подачі позову до суду.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2021 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнення робити щомісяця починаючи з 26 листопада 2020 року і до повноліття дитини;

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення, яким просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі, у розмірі 3000,0 грн. щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини певного віку щомісячно.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) (п.3 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відзив на апеляційну скаргу подано не було.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_3 з 2017 року перебувала у цивільному шлюбі з ОСОБА_1 .

Згідно копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , зареєстрованого Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1174, сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а. с. 3).

Відповідно до довідки № 511 від 19 листопада 2020 року, виданої виконавчим комітетом Магдалинівської селищної ради старостинським округом № 1 Магдалинівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; має склад сім`ї: син - ОСОБА_4 , 2019 року народження (а. с. 6).

Дитина проживає з матір`ю; сторонами у добровільному порядку не досягнуто згоди щодо сплати відповідачем аліментів на утримання дитини.

Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ч. 2 ст. 157 СК України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В силу ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилається позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, псина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Положеннями статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Виходячи з викладено, встановивши, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є спільної дитиною ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ; приймаючи до уваги, що дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні; враховуючи стан здоров`я дитини та відповідача, який є працездатним; враховуючи зміст позовних вимог - колегія приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилання апелянта на те, що він та його родичі надають суттєву допомогу на утримання дитини не спростовує правильність оскаржуваного рішення.

Доводи апелянта про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. не є підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки ст. 181 СК України передбачено, що питання про стягнення аліментів в частці чи твердій грошовій сумі вирішує той з батьків, з ким проживає дитина, тобто позивач у справі за позовом про стягнення аліментів.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом вимог матеріального чи процесуального закону, які б призвели до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи положення ст. 375 ЦПК України, колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова