Ухвала

20 травня 2021 року

м. Київ

справа № 484/920/18

провадження № 61-4711св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ткачука О. С. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області, треті особи: ОСОБА_2 , Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області, об`єднану зі справою за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про негайне відібрання малолітніх дітей і повернення їх за попереднім місцем проживання, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 10 березня 2020 року, ухвалену колегією суддів у складі: Прокопчук Л. М., Кушнірової Т. Б., Лівінського І. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

В березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області та просив відібрати у опікуна ОСОБА_2 його малолітніх дітей - дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і негайно повернути їх за попереднім місцем проживання та реєстрації.

В обґрунтування позову зазначав, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 січня 2017 року відібрано його малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від їх матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без позбавлення їх батьківських прав, передавши дітей Органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області. Цим же рішенням його та ОСОБА_6 попереджено про необхідність зміни ставлення до виховання дітей та виконання в подальшому обов`язків щодо виховання і утримання дітей, передбачених сімейним законодавством. Вирішено питання про стягнення з батьків на користь установи або фізичної особи, де будуть перебувати діти, аліментів на їх утримання в розмірі 1/3 частини всіх видів їх заробітку до повноліття дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 11 січня 2018 року рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 січня 2017 року скасовано в частині відібрання дітей від їх батька ОСОБА_1 без позбавлення батьківських прав з передачею дітей органу опіки та піклування для подальшого влаштування та стягнення з ОСОБА_1 аліментів на дітей в розмірі 1/3 частки його заробітку та ухвалене в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову Органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області до ОСОБА_1 про відібрання дітей та стягнення аліментів відмовлено. В іншій частині судове рішення залишено без змін.

Враховуючи наведене, наявні правові підстави для відібрання малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і негайного повернення їх за попереднім місцем проживання та реєстрації, ОСОБА_6 просив негайно відібрати дітей у опікуна.

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 та просив відібрати та передати йому малолітніх дітей - доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у цього опікуна і негайно повернути їх за попереднім місцем проживання та реєстрації.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він як батько дітей має переважене право перед іншими особами на їх особисте виховання. Відповідачка ОСОБА_2 , яка призначена опікуном його дітей, утримує дітей незаконно, без відповідного рішення суду, оскільки розпорядження про призначення опікуна над дітьми втратило силу у зв`язку з ухваленням рішення про відмову у задоволенні позову про відібрання у нього дітей.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 просив позов задовольнити.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 жовтня 2019 року цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про негайне відібрання малолітніх дітей і повернення їх за попереднім місцем проживання та цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області про негайне відібрання дітей і повернення їх за попереднім місцем проживання об`єднані в одне провадження.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 грудня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради та позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності позитивного висновку органу опіки та піклування про повернення дітей позивачу, доказів поліпшення санітарно-гігієнічних та побутових умов, що не завдають шкоди їх фізичному та розумовому розвитку, та з урахуванням нескасованих рішень виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області від 14 квітня 2017 року № 181 та № 182 про надання малолітнім ОСОБА_5 та ОСОБА_4 статусу дітей, позбавлених батьківського піклування, розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 11 липня 2017 року № 475 про призначення ОСОБА_2 опікуном над малолітніми дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вважав, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 10 березня 2020 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 23 вересня 2020 року, рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 грудня 2019 року скасоване і ухвалене нове рішення про часткове задоволення позову.

Відібрано дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у ОСОБА_2 та повернуто їх батькові ОСОБА_1 .

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду допущено до негайного виконання.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 січня 2017 року про відібрання у ОСОБА_1 дітей без позбавлення його батьківських прав було скасоване постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 11 січня 2018 року, тому діти були розлучені з позивачем всупереч їх волі та бажанню, що є порушенням частини першої статті 9 Конвенції про права дитини та частини першої статті 14 Закону України «Про охорону дитинства».

Висновок органу опіки та піклування про недоцільність повернення дітей позивачу складений органом, який є відповідачем у справі та був позивачем у справі про відібрання дітей у ОСОБА_1 .

Посилаючись на те, що сім`я позивача проживає у старому будинку, який потребує ремонту, орган опіки та піклування не надав докази того, що сім`ї з боку держави надавалась допомога на облаштування будинку.

Позивач є особою з інвалідністю II групи, перебуває на обліку у лікаря-психіатра з червня 1985 року у зв`язку із захворюванням, отриманим під час проходження військової служби. Однак Сімейний кодекс України (далі - СК України) передбачає лише одну підставу припинення виконання сімейних обов`язків - визнання особи недієздатною. Матеріали справи не містять відомостей про визнання позивача недієздатним.

Орган опіки та піклування подав висновок, який суперечить інтересам дітей, є недостатньо обґрунтованим і недостовірним.

ОСОБА_2 як опікун сумлінно виконує свої обов`язки, створила для дітей належні умови проживання та догляду за ними, однак необхідно враховувати, що вона відповідно до частини третьої статті 249 СК України не мала права перешкоджати спілкуванню дітей з їх батьком. Відповідачі були зобов`язані спробувати врегулювати питання спілкування позивача з дітьми і допомогти йому здійснювати його батьківські права.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У березні 2021 року ОСОБА_3 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Миколаївського апеляційного суду від 10 березня 2020 року, у якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Заявник посилається на те, що він не був залучений до участі у справі, а суд прийняв рішення щодо його прав свобод та інтересів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України, пункт 8 частини першої статті 411 ЦПК України).

Доводи інших учасників справи

У квітні 2021 року ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу, в якому послався на законність та обґрунтованість постанови апеляційного суду та просив залишити її без змін, а касаційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 08 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

18 травня 2021 року до Верховного суду від ОСОБА_3 надійшло клопотання про зупинення виконання постанови Миколаївського апеляційного суду від 10 березня 2020 року.

Клопотання обґрунтовано тим, що виконавчі дії з відібрання малолітніх дітей у опікуна ОСОБА_2 призначені на 27 травня 2021 року. Посилався на те, що у разі задоволення касаційної скарги, поворот виконання рішення про відібрання дітей буде неможливим.

Обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 квітня 2012 року по 14 березня 2013 року.

Після їх розлучення народилося двоє дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_4 була народжена до спливу 9 місяців після припинення шлюбу, тому відповідно до частини другої статті 122 СК України вважається такою, що походить від подружжя. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 визнав батьківство щодо ОСОБА_5 . З дня свого народження малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані та проживали за місцем проживання ОСОБА_1 , а саме по АДРЕСА_1 .

Позивач є особою з інвалідністю II групи, непрацездатний, перебуває на диспансерному обліку.

Починаючи з 11 серпня 2014 року родину ОСОБА_1 було взято під соціальний супровід у зв`язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків щодо малолітніх дітей, а з 01 квітня 2015 року діти перебували на обліку служби у справах дітей Первомайської міської ради. З цього часу було встановлено контроль за умовами проживання та виховання дітей їх батьками, родину відвідували соціальні та медичні працівники. Згідно щотижневого активного патронажу встановлено, що мати не виконує обов`язки щодо виховання дітей, зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя. Умови проживання дітей вкрай незадовільні. Діти занедбані, брудні, мають неохайний вигляд, у них відсутній чистий одяг, дитячі речі, іграшки, книжки. Постільна білизна дітей брудна, відсутні продукти харчування для приготування їжі.

Неодноразово ОСОБА_6 та ОСОБА_1 притягувались Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 160, частинами першою, другою статті 173-2, частинами першою, другою статті 184 КУпАП.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Первомайської міської ради від 16 листопада 2016 року № 594 «Про негайне відібрання малолітніх дітей у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 » у зв`язку з виникненням загрози життю або здоров`ю дітей доручено управлінню у справах дітей Первомайської міської ради, Первомайському відділу поліції ГУ Національної поліції в Миколаївській області, комунальному закладу «Первомайський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» негайно відібрати малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають в АДРЕСА_1 , у їх батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , та тимчасово влаштувати малолітніх дітей до педіатричного відділення Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні.

23 листопада 2016 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області звернувся до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 січня 2017 року відібрано малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від їх матері ОСОБА_6 та їх батька ОСОБА_1 без позбавлення їх батьківських прав, передавши дітей Органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області. Цим же рішенням попереджено ОСОБА_6 та ОСОБА_1 про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, виконуючи в подальшому обов`язки щодо виховання та утримання дітей, передбачені сімейним законодавством. Вирішено питання про стягнення з батьків на користь установи або фізичної особи, де будуть перебувати діти, аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів їх заробітку до повноліття дітей, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 21 березня 2017 року рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 січня 2017 року залишено без змін.

Рішеннями виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області від 14 квітня 2017 року № 181 та № 182 на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 січня 2017 року малолітнім ОСОБА_5 та ОСОБА_4 надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування.

Відповідно до розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 11 липня 2017 року № 475 опікуном над малолітніми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 призначено ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

01 листопада 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 21 березня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 11 січня 2018 року рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 січня 2017 року скасовано в частині відібрання малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від їх батька ОСОБА_1 без позбавлення батьківських прав з передачею дітей органу опіки та піклування для подальшого влаштування, та стягнення з ОСОБА_1 аліментів на дітей. Ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову виконкому Первомайської міської ради Миколаївської області до ОСОБА_1 про відібрання дітей та стягнення аліментів. В іншій частині судове рішення залишено без змін.

Апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_1 покращив умови проживання дітей, звернення з позовом про позбавлення матері батьківських прав, неодноразових звернень до органу опіки та піклування, укладення договору про співпрацю, апеляційне та касаційне оскарження судових рішень у справах про відібрання у нього дітей без позбавлення батьківських прав, що свідчить про намагання та бажання ОСОБА_1 виправити ситуацію, яка склалася в його родині, та продовжувати виховування своїх дітей.

Апеляційний суд зазначив, що посилання представника Органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області на стан здоров`я ОСОБА_1 , а саме спотворене усвідомлення ним своїх батьківських обов`язків та потреб дітей у зв`язку з його психічною хворобою, внаслідок чого залишення дітей з батьком є небезпечним для їх життя, здоров`я і морального виховання, не були підставою позову про відібрання дітей та не досліджувались судом першої інстанції, тому відсутні правові підстави для перевірки таких обставин.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, погодившись з фактом неналежних матеріальних і побутових умов для утримання малолітніх дітей станом на листопад 2016 року, відмовив у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю факту свідомого ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків, внаслідок чого виникла реальна небезпека для життя, здоров`я та морального виховання малолітніх дітей, та не вбачав достатніх підстав для відібрання дітей від батька, передбачених статтею170 СК України.

Постановою Верховного Суду від 01 квітня 2020 року залишено постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 11 січня 2018 року без змін.

Відповідно до витягу з протоколу № 1 позачергового засідання комісії з питань захисту прав дитини від 22 січня 2018 року, затверджено висновок Органу опіки та піклування виконкому Первомайської міської ради про доцільність відібрання без позбавлення батьківських прав у ОСОБА_1 його малолітніх дітей, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції.

Отже, необхідною умовою для набуття особою, яка не брала участі у справі, права касаційного оскарження судового рішення, є вирішення цим судовим актом питання щодо її прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи касаційної скарги ОСОБА_3 , колегія суддів вважає, що він не довів і матеріалами справи не підтверджується, що постановою суду апеляційної інстанції вирішувалося б питання про його права, свободи, інтереси або обов`язки з огляду на те, що він не є опікуном малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яких відбирають вказаною постановою суду апеляційної інстанції у опікуна ОСОБА_2 .

Хоча ОСОБА_2 була призначена опікуном малолітніх дітей і ці діти проживали у сім`ї ОСОБА_2 , заявник не навів обставин, котрі б спростували правильність дій судів щодо незалучення його до участі у справі.

ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_3 , проте останній не оформлював опіку над цими дітьми, тому відсутні підстави вважати, що оскарженим ним судовим рішенням вирішено питання про його права чи інтереси.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом першої чи апеляційної інстанції питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Враховуючи те, що постановою Миколаївського апеляційного суду від 10 березня 2020 року не вирішувалося питання про права та обов`язки ОСОБА_3 , який не брав участі у справі, касаційне провадження за його касаційною скаргою підлягає закриттю.

Щодо розгляду клопотання про зупинення виконання постанови апеляційного суду.

18 травня 2021 року до Верховного суду від ОСОБА_3 надійшло клопотання про зупинення виконання постанови Миколаївського апеляційного суду від 10 березня 2020 року.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання).

Ураховуючи те, що колегія суддів Касаційного цивільного суду дійшла висновку про закриття касаційного провадження у справі, клопотання ОСОБА_3 також задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 389, 396, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зупинення виконання постанови Миколаївського апеляційного суду від 10 березня 2020 року відмовити.

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 10 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області, треті особи: ОСОБА_2 , Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області, об`єднану зі справою за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про негайне відібрання малолітніх дітей і повернення їх за попереднім місцем проживання, закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: О. С. Ткачук

А. А. Калараш

Є. В. Петров