ЄУН № 337/209/21
Провадження №2/337/634/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2021 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Ширіної С.А.,

за участю секретаря Бикової С.Б. ,

представника позивача адвоката Косатого Д.А.,

відповідача- ОСОБА_1 ,

представника відповідача - адвоката Мухіної Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Яна Станіславівна, про визнання договору дарування квартири недійсним та скасування державної реєстрації,-

В С Т А Н О В И В:

19.01.2021 року позивач Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Яна Станіславівна, про визнання договору дарування квартири недійсним та скасування державної реєстрації, посилаючись на те, що 06 серпня 2019 р. між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та Приватним науково-виробничим підприємством «ЮКОН» було укладено Заяву-договір №ID6757549 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу») (надалі також «Кредитний договір»), відповідно до умов якого, Банк надав Позичальнику кредит у сумі 500 000,00 грн. із терміном погашення не пізніше 36 місяців з дати укладання Кредитного договору тобто 05.08.2022 року, а Позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього Договору. 06 серпня 2019 р. між АТ «ТАСКОМБАНК», та Фізичною особою резидентом України ОСОБА_2 був укладений Договір поруки №Т 09.07.2019 І 7505, у відповідності до умов якого Поручитель ОСОБА_2 (Відповідач-2) зобов`язався відповідати перед Кредитором - АТ «ТАСКОМБАНК» - на засадах солідарного боржника, за виконання в повному обсязі ПНВП «ЮКОН» зобов`язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому на підставі Заяви-договору про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» №ID6757549 від 06 серпня 2019 р., що укладений між Кредитором АТ «ТАСКОМБАНК» та боржником ПНВП «ЮКОН», зі всіма можливими змінами та доповненнями до нього, включаючи також ті, що можуть бути укладені в майбутньому. В зв`язку з невиконанням умов кредитного договору АТ «ТАСКОМБАНК» звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ПНВП «ЮКОН» та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2020 р. по справі № 904/2669/20 позов Банку задоволено повністю, стягнуто солідарно з ПНВП «Юкон» та ОСОБА_2 : 458 333, 00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 0, 21 грн. - заборгованість за відсотками; 48 989, 04 грн. - заборгованість по комісії; 1 348, 82 грн. - штраф та 5 280, 09 грн. - пеня.Рішення суду набрало законної чинності, на його виконання видано накази, які пред`явлені на виконання:Відносно ПНВП «ЮКОН» до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровська область Лисенко Ю.О.Відносно ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу Запорізька область Котули А.М.

Згідно з постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізька область Котули А.М. від 21.12.2020 р. відкрите виконавче провадження № 63972049 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості. Перед подачею позову до господарського суду Дніпропетровської області про стягнення заборгованості АТ «ТАСКОМБАНК» було перевірено майновий стан боржників та було встановлено, що ОСОБА_2 належить квартира, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 52,88 кв. м., житловою площею 35,4 кв. м. Зазначений факт підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 12.05.2020 р.При подачі позову до господарського суду Дніпропетровської області АТ «ТАСКОМБАНК» окремо було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладання арешту на вищезазначену квартиру. Однак ухвалою господарського суду від 09.07.2020 р. Банку відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову. Це призвело до того, що Відповідачем-2 за час судового провадження здійснено відчуження спірної квартири на користь свого сина ОСОБА_1 . Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 28.12.2020 р., Позивачем встановлено, що між Відповідачем-2 та Відповідачем-1 укладено договір дарування серія та номер 818, посвідчений 03.09.2020 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С.Отже, Відповідач-2 був обізнаний про наявність судової справи в господарському суді Дніпропетровської області про стягнення з нього боргу та міг передбачити негативні наслідки для себе у випадку задоволення позовних вимог Банку та набрання рішенням законної сили в зв`язку з чим вчинив правочин, а саме відчуження власного майна квартири, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 52,88 кв. м., житловою площею 35,4 кв. м. шляхом укладання договору дарування з власним сином. Зазначений правочин вчинено сторонами для уникнення сплати боргу Відповідачем-2 перед Позивачем за рішенням суду, що набрало законної чинності. Відтак зазначений правочин дарування є фіктивним та таким, що має бути визнаний судом недійсним з поверненням сторін в попередній стан та скасуванням державної реєстрації права власності.

Враховуючи викладене, позивач Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» з посиланням на вимоги ст. ст. 202, 203, 215, 234, 717 ЦК України, просив визнати недійсним договір дарування укладений між ОСОБА_2 (Реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (Реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) серія та номер НОМЕР_3 , посвідчений 03.09.2020 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С. квартири, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 52,88 кв. м., житловою площею 35,4 кв. м.Скасувати державну реєстрацію права власності здійснену приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 03.09.2020 р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 38013950 та поновити за ОСОБА_2 (Реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 державну реєстрацію права власності на квартиру, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 52,88 кв. м., житловою площею 35,4 кв. м. Стягнути з Відповідачів судовий збір.

Ухвалою від 27.01.2021 року суддею було відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою від 19.01.2021 року накладено арешт на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ,

22.02.2021 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С. через канцелярію суду подано письмові пояснення щодо позовної заяви.

23.02.2021 року представником відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокатом Середою М.О. через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, згідно якого представник відповідачів заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що позовна заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено фіктивність укладання договору дарування між відповідачами, так як правочин (договір дарування) укладений між ОСОБА_2 та його сином ОСОБА_1 мав певну правову та фактичну мету та був спрямований на настання реальних правових наслідків, а саме дарування квартири АДРЕСА_2 .Відповідач ОСОБА_2 не мав жодного уявлення про наявність судової справи у Господарському суді Дніпропетровської області відносно нього як боржника за кредитним договором, не отримував жодного документа, який міг би підтвердити наявність судової справи, бо мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . Просив в задоволені позовних вимог АТ «ТАСКОМБАНК» відмовити в повному обсязі.

09.04.2021 року ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С. належним чином завірену копію нотаріальної справи сформованої під час укладання договору дарування квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 09.04.2021 року підготовче провадження закрито, справа призначена до розгляду у судовому засіданні.

У судовому засіданні представник позивача Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» позов підтримав і просив його задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 ,представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 позовні вимоги не визнали і заперечували проти його задоволення. Представник відповідача заявила клопотання про доручення до матеріалів цивільної справи копію вироку по справі № 337/2198/20 та виклику свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судове засідання.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки до суду не повідомив.

У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С., не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, суду надана заява про розгляд справи у відсутності третьої особи.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, 06 серпня 2019 р. між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та Приватним науково-виробничим підприємством «ЮКОН» (надалі також Позичальник/Боржник/ПНВП «ЮКОН») було укладено Заяву-договір №ID6757549 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу») (надалі також «Кредитний договір»), відповідно до умов якого, Банк надав Позичальнику кредит у сумі 500 000,00 грн. із терміном погашення не пізніше 36 місяців з дати укладання Кредитного договору тобто 05.08.2022 року, а Позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього Договору.

Крім того, 06 серпня 2019 р. між АТ «ТАСКОМБАНК», та Фізичною особою резидентом України ОСОБА_2 був укладений Договір поруки №Т 09.07.2019 І 7505, у відповідності до умов якого Поручитель ОСОБА_2 (Відповідач-2) зобов`язався відповідати перед Кредитором - АТ «ТАСКОМБАНК» - на засадах солідарного боржника, за виконання в повному обсязі ПНВП «ЮКОН» зобов`язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому на підставі Заяви-договору про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» №ID6757549 від 06 серпня 2019 р., що укладений між Кредитором АТ «ТАСКОМБАНК» та боржником ПНВП «ЮКОН», зі всіма можливими змінами та доповненнями до нього, включаючи також ті, що можуть бути укладені в майбутньому.

В зв`язку з невиконанням умов кредитного договору АТ «ТАСКОМБАНК» звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ПНВП «ЮКОН» та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку. Провадження у справі було відкрите 09.07.2020 р. (копія ухвали додається).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2020 р. по справі № 904/2669/20 позов Банку задоволено повністю, стягнуто солідарно з ПНВП «Юкон» та ОСОБА_2 : 458 333, 00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 0, 21 грн. - заборгованість за відсотками; 48 989, 04 грн. - заборгованість по комісії; 1 348, 82 грн. - штраф та 5 280, 09 грн. - пеня. Копія рішення додається до справи.

Рішення суду набрало законної чинності, на його виконання видано наказ № 904/2669/20 від 31.10.2020р.

Згідно з постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізька область Котули А.М. від 21.12.2020 р. відкрите виконавче провадження № 63972049 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ПНВП «Юкон» на користь АТ «ТАСКОМБАНК» заборгованості в розмірі 513 951,16 грн.(копія постанови про відкриття виконавчого провадження додається).

З матеріалів справи вбачається що під час розгляду справи № 904/2669/20 щодо солідарного стягнення з з ОСОБА_2 та ПНВП «Юкон» на користь АТ «ТАСКОМБАНК» заборгованості в розмірі 513 951,16 грн. 03.09.2020р. ОСОБА_2 як дарувальник, з однієї сторони та ОСОБА_1 , як обдаровуваний, уклали Договір дарування квартири ,який зареєстровано в реєстрі за №818 та посвідчений 03.09.2020 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С. відповідно до умов п. 1 якого ОСОБА_2 подарував, а ОСОБА_1 прийняв у дар, належну дарувальнику на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідно до вимог ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до вимог ст. 717 цього Кодексу за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Згідно вимог ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

За змістом ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до вимог ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Для визнання правочину фіктивним суд повинен встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.

Отже, основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників: свідомий намір невиконання зобов`язань договору, приховування справжніх намірів учасників правочину.

Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої ст. 203 ЦК України, що за правилами ст. 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України.

Відповідач ОСОБА_2 , відчужуючи належну йому на праві власності квартиру своєму сину, відповідачу у справі ОСОБА_1 , був обізнаний про заборгованість за кредитним договором у розмірі 513955,16 грн ПНВП «Юкон» перед АТ «ТАСКОМБАНК», оскільки 24.02.2020 року відповідачу ОСОБА_2 як поручителю за договором поруки №Т 09.07.2019 І 7505, АТ «ТАСКОМБАНК» було направлено повідомлення вимогу про дострокове повернення кредиту та повідомлення останнього про розмір простроченої заборгованості, і таким чином, міг передбачити негативні наслідки для себе у випадку стягнення заборгованості за кредитним договором та виконання рішення суду.

Слід зазначити, що правочин-це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Тому дії особи, що вчинені без наміру створити будь-які юридичні наслідки, не призводять до правочинів. Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють його лише для вигляду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаний. При вчиненні фіктивного правочину учасники мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Причому справжні їх цілі можуть бути протизаконними (наприклад, укладення громадянином договору дарування майна зі своїм родичем з метою приховання цього майна від накладення на нього арешту і реалізації в рахунок виконання зобов`язань).

А отже, доводи представника відповідача, що договір дарування мав певну правову та фактичну мету, був спрямований на настання реальних правових наслідків , а саме дарування квартири та передачі у власність ОСОБА_1 , суд вважає необґрунтованими.

Посилання представника відповідачів у відзиві на ту обставину, що договір дарування не може визнаватися недійсним, оскільки ОСОБА_2 відчужив спірну квартиру до ухвалення 07.10.2020року рішення Господарського суду Дніпропетровської області про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором , суд також вважає необгрунтованими, оскільки відповідно до рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2020р у справі 904/2669/20 відповідач ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі № 904/2669/20 за позовом АТ «ТАСКОМБАНК» до ПНВП «Юкон» та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку, шляхом направлення ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 09.07.2020року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

Відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_1 суду не надано доказів, що під час укладення спірного договору їхня внутрішня воля відповідала зовнішньому її прояву, та що сторони договорів передбачали реальне настання правових наслідків, обумовлених спірними правочинами.

Відповідачі у справі не довели суду, що їхні дії, як сторін договорів дарування, не направлені були на фіктивний перехід права власності на нерухоме майно, як до близьких родичів, з метою приховати це майно від виконання в майбутньому за рахунок відповідача ОСОБА_2 рішення суду про стягнення грошових коштів.

Суд не приймає до уваги долучені до матеріалів цивільної справи представником відповідача під час судового засідання 01.06.2021 року докази, а саме копію вироку по справі № 337/2198/20 ,оскільки в задоволенні клопотання вказаних доказів та виклику свідків в судове засідання було відмовлено на підставі ч.8 ст.83 ЦПК України.

Згідно вимог ст. ст. 57-59 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

За таких обставин суд, з`ясувавши дійсні обставини та аналізуючи зібрані в справі докази, дійшов висновку, що Договір дарування квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 03 вересня 2020 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , підлягає визнанню недійсним, і тому вказані позовні вимоги позивача слід задовольнити.

Також, для реального захисту та відновлення порушених прав позивача необхідно скасувати рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та записи про права власності наявні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, оскільки оскаржувані договори не створили жодних юридичних наслідків, а права та законні інтереси особи можуть бути захищені, зокрема, шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів позивача.

Відповідно до частини першої статті 236 Цивільного кодексуУкраїни правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Такі особливості встановлено, зокрема, частиною другою статті 26 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за змістом якої записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Таким чином, з метою реального захисту та відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів позивача наявні правові підстави для скасування рішень приватного нотаріуса про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та записи про право власності за відповідачем ОСОБА_1 на спірну квартиру, оскільки оскаржуваний договір дарування не створив жодних юридичних наслідків, тому позов у цій частині також підлягає задоволенню.

При розгляді справи суд врахував правові позиції касаційної інстанції, що викладені у постановах від 23.08.2017 року (провадження №6-2697цс16), від 19.10.2016 року (провадження №6-1873цс16), від 09.08.2017 року (провадження №6-2690цс16), 28.02.2019 року (провадження №61-28761св18), від 11.09.2018 року (провадження №12-97гс18).

Згідно вказаних правових висновків суду касаційної інстанції зазначено, що відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Рішення суду про визнання недійсним договору не є підставою для внесення запису про скасування прав на нерухоме майно без скасування відповідного рішення про державну реєстрацію прав. Тож, оскільки суд прийшов до висновку про необхідність задоволення вимог позивача про визнання договору дарування недійсним, який став підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію прав, обґрунтованими є і вимоги позивача про скасування вказаного рішення про державну реєстрацію прав, так як такі вимоги є відповідним і законним способом судового захисту в даному випадку, оскільки за чинним Цивільним кодексомУкраїни право власності виникає з моменту його реєстрації.

Крім того, відповідно дост.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог в сумі 6405,00 грн.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 202, 203, 215, 234, 717 ЦК України, ст.ст. 3, 57-60, 141, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 ОСОБА_2 третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Яна Станіславівна, про визнання договору дарування квартири недійсним та скасування державної реєстрації - задовольнити .

Визнати договір дарування квартири АДРЕСА_2 , який укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений 03 вересня 2020 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Яною Станіславівною та зареєстрований в реєстрі за № 818, недійсним.

Скасувати запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 , внесений на підставі договору дарування квартири від 03 вересня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Яною Станіславівною та зареєстрованого в реєстрі за № 818.

Поновити право власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , на квартиру АДРЕСА_2 .

Стягнути пропорційно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» ,, витрати зі сплати судового збору у розмірі 3202,50 гривень з кожного, а всього 6405 (шість тисяч чотириста п`ять) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 04.06.2021 року.

Суддя: С.А. Ширіна

01.06.2021