Провадження №-о/522/252/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді: Бондар В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Бойко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

До суду 22.06.2021 року надійшла заява ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису стосовно кривдника ОСОБА_2 за яким:

- заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 терміном до 6 місяців;

- заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб терміном до 6 місяців;

- направити ОСОБА_2 на проходження програми для кривдників, забезпечивши виконання програми Одеській міській раді строком 1 рік.

В обґрунтування заяви відзначено, що заявник та його мати з серпня 2012 року систематично зазнають домашнього насильства від кривдника ОСОБА_2 , як психологічного так і економічного, а мати заявника ОСОБА_3 ще й фізичного. Перші звернення до органів поліції були в 2013 році, ОСОБА_2 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. ОСОБА_2 мешкає за адресою свого місця реєстрації в кімнаті площею 9 м.кв., заявник з матір`ю мешкають в іншій кімнаті, а всі сутички виникають в місцях загального користування: кухня, ванна, коридор. Заявник вказує, що ОСОБА_2 перебуває на обліку у лікаря-психіатра в КУ «Міський психіатричний диспансер», але він не позбавлений дієздатності. Заявник вказує, що ОСОБА_2 постійно ображає його матір, б`є, принижає честь та гідність. Також вказує, що за відсутності вдома його або матері ОСОБА_2 псує їх речі, б`є посуду. Протягом травня 2021 року ОСОБА_2 постійно погрожував вбивством та фізичною розправою, а 30.05.2021 року ОСОБА_2 накинувся на заявника з ножем, співробітники поліції ніяк не реагують на даний випадок, тому заявник вимушений звернутися до суду.

Ухвалою суду від 23.06.2021 року провадження у справі відкрите, призначене судове засідання на 25.06.2021 року.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 заперечував проти задоволення заяви, оскільки підстави для застосування обмежувального припису відсутні.

У судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_3 , яка пояснила, що 30.05.2021 року ОСОБА_2 перебуваючи в нетверезому стані погрожував сину ножем та висловлювався нецензурною лайкою.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду додаткові пояснення у справі, де просив проводити розгляд справи за його відсутності, оскільки він як представник відповідача бере участь при розгляді справи в Господарському суді Одеської/ області.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідності до п. 1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст.55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності 3 грн. загальне захворювання, про що вказує пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 .

18.12.2016 ОСОБА_3 викликала поліцію через дзвінок на гарячу лінію «102», про що свідчить рапорт від 18.12.2016 року.

З направлення №002967 КУ «Міський психіатричний диспансер» від 21.12.2016 року вбачається, що ОСОБА_2 направлявся до ООМУПЗ для вирішення питання про госпіталізацію.

30.05.2021 року ОСОБА_1 звернувся до відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, про що свідчить талон-повідомлення. Як пояснила свідок ОСОБА_3 в судовому засідання причиною звернення до поліції слугувала погроза ОСОБА_2 ножем заявнику ОСОБА_1 .

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 7 частини 1 вказаної статті визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Пунктом 9 частини 1 вказаної статті визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з частиною 3 статті 26 вищевказаного Закону, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Отже, необхідною правовою підставою для застосування щодо особи обмежувального припису є вчинення цією особою домашнього насильства та наявність достатніх ризиків продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення.

Оцінюючи надані заявником докази на підтвердження фактів вчинення щодо нього домашнього насильства заінтересованою особою, суд зазначає наступне.

До матеріалів справи додано рапорт 2016 року, який складений за заявою ОСОБА_3 , а не заявника. Тобто, до матеріалів справи додано докази погрози батька сину разово, тобто 30.05.2021 року.

На підтвердження вчинення ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 домашнього насильства заявником не надано суду жодних доказів, адже не додано жодної постанови про притягнення до адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Згідно зі статтею 221 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 173-2 КУпАП, розглядають судді районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судів.

Проте, постанов суду про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної та кримінальної відповідальності, на які посилається ОСОБА_1 у своїй заяві, суду не надано.

Враховуючи принцип презумпції невинуватості, закріплений у статті 62 Конституції України, який розповсюджується і на справи про адміністративні правопорушення, належні докази вчинення ОСОБА_2 стосовно заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для застосування обмежувального припису, заявником суду не надані.

Даних про зловживання ОСОБА_2 алкогольними напоями заявником суду не представлено.

Крім того, суд враховує відсутність ризиків, адже конфліктна ситуація виникла 30.05.2021 року, заявник звернувся до суду 22.06.2021 року не вказуючи, що на сьогоднішній день існує загроза його безпеці чи життю. Крім того, суд враховую, що заявник обрав відвідати судове засідання у Господарському суді Одеської області, замість даного судового засідання у якому розглядається його заява про видачу обмежувального припису, тобто заявник не виявив відкритих побоювань за своє життя чи безпеку.

За загальним правилом, закріпленим частиною 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, оскільки заявником належним чином не доведено наявності передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» правових підстав для застосування щодо ОСОБА_2 обмежувального припису, заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Відмова у задоволенні заяви не позбавляє заявника права повторного звернення до суду за наявності відповідних правових підстав та у разі їх доведення належними і допустимими доказами.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 263-265, 294, 350-6, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), за участі заінтересованої особи ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ), про видачу обмежувального припису відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Приморський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 25.06.2021 року.

Суддя В.Я. Бондар