ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року

м.Суми

Справа №591/7080/19

Номер провадження 22-ц/816/867/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.

у присутності :

позивачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Дмитренка Віталія Вікторовича,

представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ» - адвоката Кубанової Анни Михайлівни

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Дмитренком Віталієм Вікторовичем, на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20 квітня 2021 року, ухваленого у складі судді Клименко А.Я. у м. Суми, повний текст якого складено 23 квітня 2021 року,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ» про захист прав споживача, визнання дій по припиненню газопостачання протиправними, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» просила визнати протиправними дії відповідача по припиненню газопостачання до належної їй квартири, зобов`язати Товариство поновити газопостачання, стягнути з відповідача відшкодування моральної шкоди у розмірі 14169,00 грн.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 договору постачання природного газу з відповідачем не укладала, здійснювала оплату за фактично спожитий газ, боргів перед ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» не має. Припинення газопостачання здійснено відповідачем з порушенням вимог пункту 3 розділу IV, пункту 17 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496, зокрема щодо завчасного повідомлення про дату і підстави припинення газопостачання.

У зв`язку з протиправними діями товариства позивачці були завдані моральні страждання, порушені нормальні умови проживання, температура у квартирі знизилась до 13 градусів, вона була позбавлена можливості приготувати їжу, переживала додаткові хвилювання, турбуючись про стан здоров`я малолітньої онуки, яка також проживає в квартирі. Вважає, що за кожен місяць триваючого порушення підлягає сплаті відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 4723 грн.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 20 квітня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині вирішення вимог про визнання протиправними дій відповідача по відключенню газопостачання та про стягнення відшкодування моральної шкоди, ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в цій частині.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував порушення відповідачем вимог пункту 17 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин,оскільки надане відповідачем до суду повідомлення про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості від 30 червня 2019 року не відповідає вимогам до оформлення документів ДСТУ 4163-2003, а саме не містить підпису особи, яка його склала. З вказаного повідомлення неможливо зрозуміти змісту вимог відповідача, також воно не містить конкретної дати припинення газопостачання.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача заперечив проти її задоволення , а рішення місцевого суду вважав законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника адвоката Дмитренка В.В., який підтримав доводи апеляційної скарги, представника ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ», який заперечував проти доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів цивільної справи вбачається, що ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , у якій вона проживає разом з малолітньою онукою ОСОБА_2 (а.с. 9, 10, 11).

21 січня 2016 року ОСОБА_1 подала ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого НКРЕКП від 30 вересня 2015 року (а.с. 54).

На підставі договору ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» здійснює постачання природного газу до квартири належної ОСОБА_1 .

Згідно з довідкою ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» заборгованість ОСОБА_1 за газопостачання станом на червень 2019 року становила 1966,52 грн,

на липень 2019 року - 2027,74 грн,

на серпень 2019 року 1969,67грн,

на вересень 2019 року 2170,57 грн,

на жовтень 2019 року 2856,26 (а.с.140) .

27 серпня 2019 року ОСОБА_1 отримала від ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» повідомлення про припинення газоспоживання та погашення простроченої заборгованості від 30 червня 2019 року з установленим строком погашення боргу 02 вересня 2019 року (а.с. 55).

09 жовтня 2019 року відповідач звернувся до АТ «Сумигаз» із дорученням №64 на відключення газопостачання, зокрема, і за адресою позивачки (а.с. 94-97).

30 жовтня 2019 року співробітники АТ «Сумигаз», діючи за дорученням відповідача, припинили газопостачання до квартири позивачки, про що склали відповідний акт (а.с. 17).

Неналежне виконання ОСОБА_1 зобов`язань з оплати за постачання природного газу стало підставою для зустрічного позову ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» про стягнення з неї заборгованості (а.с. 49-52).

Станом на вересень 2020 року ОСОБА_1 повністю погасила заборгованість, у зв`язку з чим за клопотанням ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» провадження за зустрічним позовом було закрито місцевим судом (а.с. 140).

Згідно зі статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний зокрема: укласти договір про постачання природного газу та забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

Правовідносини між відповідачем, як постачальником природного газу, та позивачкою, як споживачем послуг з газопостачання, регулюються, зокрема, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827 (далі Правила).

За змістом пункту 2 розділу ІІІ Правил, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Відповідно до Правил договір постачання природного газу побутовим споживачам є публічним та договором приєднання.

У зв`язку з чим вказаний договір не потребує його підписання у письмовій (в тому числі електронній) формі з кожним споживачем.

Розділом VIІ Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам встановлено порядок припинення та відновлення газопостачання так, згідно п. 7.1. Типового договору, за умови порушення Споживачем строків оплати за цим Договором, у тому числі за графіком погашення заборгованості та після встановленого цим Договором терміну, Постачальник має право у випадках та порядку, визначених Правилами постачання, здійснити заходи з припинення постачання природного газу.

Пунктами 7.2, 7.3 встановлено, що припинення газопостачання не звільняє Споживача від обов`язку сплатити заборгованість Постачальнику за цим Договором. Відновлення газопостачання Споживачу може бути здійснено за умови повного розрахунку Споживача за послуги з газопостачання за цим Договором або складання Сторонами графіка погашення заборгованості на умовах цього Договору та відшкодування витрат Постачальника на припинення та відновлення газопостачання.

Пунктом 17 розділу ІІІ Правил встановлено, що якщо побутовий споживач не здійснив оплату за спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу шляхом направлення споживачу письмового повідомлення (з відміткою про вручення) з вимогою самостійно припинити споживання природного газу за рахунок перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та допустити представника постачальника за пред`явленням службового посвідчення на об`єкт для пломбування запірних пристроїв, що має здійснюватися з дотриманням техніки безпеки. При цьому в повідомленні про припинення споживання природного газу постачальник має зазначити підстави та дату припинення газоспоживання, яка не може бути раніше ніж через три дні після дати отримання повідомлення.

Постачальник має право здійснити заходи з припинення газопостачання споживачу через залучення до цих робіт Оператора ГРМ. Для цього постачальником має бути укладений з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам. При необхідності здійснення заходів з обмеження чи припинення газопостачання споживачу Оператором ГРМ постачальник надсилає Оператору ГРМ відповідне письмове повідомлення (з позначкою про вручення) про необхідність здійснення ним заходів з припинення/обмеження розподілу природного газу споживачу, копію якого надсилає споживачу (з позначкою про вручення), в якому повинен зазначити підстави припинення, дату та час, коли необхідно припинити розподіл природного газу на об`єкт споживача. У такому разі Оператор ГРМ відповідно до умов укладеного договору на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання, здійснює в установленому порядку припинення розподілу природного газу на об`єкт споживача, після чого повідомляє про це постачальника.

Побутовий споживач, що має прострочену заборгованість перед постачальником за послуги з газопостачання, не має права протидіяти постачальнику та/або Оператору ГРМ у заходах із припинення газопостачання та на письмову вимогу постачальника має самостійно припинити власне газоспоживання.

Відповідно до пункту 20 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, відновлення газопостачання споживачу здійснюється за умови оплати простроченої заборгованості за природний газ за договором або складання між постачальником та споживачем графіка погашення заборгованості та відшкодування витрат постачальника на припинення та відновлення газопостачання.

Відмовляючи у задоволенні заявленого позову суд першої інстанції виходив з того, що припинення газопостачання до оселі ОСОБА_1 відбулось через наявність у позивачки заборгованості за постачання природного газу перед ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ», при цьому позивачка була належним чином повідомлена про майбутнє відключення, порушень з боку товариства Правил постачання природного газу під час припинення газопостачання судом не установлено, що також виключає правові підстави для відшкодування моральної шкоди.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлено імперативний обов`язок щодо доказування і подання доказів у цивільному процесі, а саме зазначеною нормою вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Проте подана позивачкою апеляційна скарга не містить вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Матеріалами справи підтверджується, що 21 січня 2016 року ОСОБА_1 приєдналась до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, про що подала відповідну заяву ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ».

Своїх зобов`язань з оплати послуг постачання природного газу позивачка своєчасно не виконувала, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість.

Відповідно до вимог Правил постачання природного газу ОСОБА_1 була завчасно 27 серпня 2019 року, повідомлена відповідачем про припинення газопостачання у зв`язку із заборгованістю. Відповідачці запропоновано погасити борг у строк до 02 вересня 2019 року.

ОСОБА_1 заборгованість у визначений строк не погасила, а тому 30 жовтня 2019 року до її домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 було припинено газопостачання через залучення до цих робіт Оператора ГРМ, тобто АТ «Сумигаз», що підтверджується актом здачі-приймання виконаних робіт №5113 від 30 жовтня 2019 року.

Порушення відповідачем Правил постачання природного газу в ході судового розгляду не встановлено.

Звертаючись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 просила суд апеляційної інстанції дослідити надане відповідачем до місцевого суду повідомлення про припинення газопостачання, стверджуючи, що воно не містить підпису особи, яка його склала, тобто не відповідає вимогам з оформлення документів ДСТУ 4163-2003, а також не містить конкретної дати припинення газопостачання.

Зазначене, на думку заявниці, свідчить про порушення відповідачем Правил щодо належного її повідомлення про припинення постачання природного газу.

Проте такі твердження заявниці не впливають на висновки суду першої інстанції по суті спору, оскільки на підтвердження факту належного повідомлення позивачки про подальше відключення газу ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» надав до суду корінець повідомлення, який був належним чином досліджений місцевим судом та оцінений у сукупності з іншими доказами з дотриманням вимог процесуального закону.

З огляду на підтверджений факт вручення ОСОБА_1 27 серпня 2019 року повідомлення про припинення газоспоживання та погашення простроченої заборгованості, отриманий документ перебуває саме у позивачки, проте заявниця до суду його не надала, тобто свої доводи неналежного його оформлення жодними доказами не підтвердила.

Вбачається, що доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди позивачки з висновками суду першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За встановлених обставин, колегія суддів вважає, що підстави для скасування оскарженого рішення суду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Дмитренком Віталієм Вікторовичем, залишити без задоволення, рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 8 червня 2021 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В.І. Криворотенко

С.С. Ткачук