18.05.2021 Суддя Глібко О. В..
Справа № 644/375/21
Провадження № 2/644/1155/21
У Х В А Л А

іменем України

про повернення позовної заяви

18 травня 2021 року м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Глібко О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Завод «Електроважмаш» про стягнення заборгованості по заробітній платі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача та просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 108012 грн. 86 коп., середній заробіток за весь час затримки остаточного розрахунку за період затримки з 04.11.2020 року по день ухвалення судового рішення.

Ухвалою суду від 27.01.2021 року позовна заява залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 175, 177 ЦПК України, а саме…

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 5 ЗУ « Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України та ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата -це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Статтею 2 ЗУ «Про оплату праці» передбачено, що в структуру заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні компенсаційні виплати. До останніх належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами та положеннями, компенсації та інші грошові та матеріальні виплати, які передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях, а тому заявлена позивачем ОСОБА_1 позовна вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку не підпадає під категорію пільгової та підлягає оплаті судовим збором.

Зазначене відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/4518/16 від 30.01.2019 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на викладене, позивачу необхідно сплатити судовий збір, передбачений ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку в розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та надати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору або докази про звільнення від сплати судового збору.

При цьому, позивач звільнений від сплати судового збору в частині позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 108012 грн. 86 коп.

Інших обставин, які б давали підстави для звільнення від сплати судового збору позивачем не зазначено.

Крім того, в прохальній частині позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь період затримки без зазначення самої суми в грошевому еквіваленті.

Таким чином, у відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачу необхідно конкретизувати зміст позовних вимог, та визначити суму середнього заробітку за затримку розрахунку, яку необхідно стягнути з відповідача.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ч. ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях) повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Вказані вимоги Закону позивачем не виконані, копії додатків, які долучені до позовної заяви не засвідчені належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу була направлена 28 січня 2021 року копія ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, про що свідчить рекомендований лист суду, який був направлений за адресою, вказаною у позовній заяві. Поштове повідомлення було повернуто до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

12.03.2021 року на адресу позивача повторно була направлена копія ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, про що свідчить рекомендований лист, який повернутий до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України», сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Позивач ОСОБА_1 з часу подання позовної заяви- 26 січня 2021 рокужодного разу не цікавивсястаном судового провадження.

Таким чином станом на 18 травня 2021 року зазначені недоліки позову не усунуті, а тому, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, 260-261, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Завод «Електроважмаш» про стягнення заборгованості по заробітній платі - визнати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду, враховуючи п. 15.5. Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України, через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Суддя: О.В. Глібко