Номер провадження: 22-з/813/182/21
Номер справи місцевого суду: 2-685/10
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

03.06.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сегеди С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Князюка О.В. у цивільній справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Морський транспортний банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Верховного Суду від 02.12.2020 року скасовано постанову Одеського апеляційного суду від 23.07.2019 року, в частині стягнення процентів, пені штрафів за недодержання графіка погашення основної заборгованості та в частині задоволених вимог ВАТ «Морський транспортний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентів, пені, штрафів, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.12.2020 року визначено склад суддів: головуюча - суддя Ващенко Л.Г., судді Цюра Т.В. і Князюк О.В.

28 травня 2021 року від ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції надійшла заява про відвід судді Князюка О.В. (т.2, а.с. 97-98).

Свою заяву ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що суддя Одеського апеляційного суду Князюк О.В. не може брати участь у розгляді справи, об`єктивно, професійно, кваліфіковано та неупереджено її розглянути, прийняти рішення на підставі діючого законодавства та відповідних постанов Верховного суду України на підставі систематичного, свідомого та навмисного ігнорування й нехтування вимогами законодавства, у т.ч. постанов Верховного суду України по справі № 2-685/10 та інших постанов, внесення не правдивих відомостей, що мало значний вплив на ухвалення рішень значно низької якості (наприклад справа № 520/15760/19), навмисний та свідомий не допуск до засідань, проява повного не професіоналізму, що призвело до смерті батька відповідача ОСОБА_1 та значних матеріальних збитків, тяжких моральних страждань для відповідача та його родини.

На підставі зазначеного ОСОБА_1 подані відповідні заяви до компетентних органів.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01.06.2021 року визнано відвід, заявлений ОСОБА_1 судді Одеського апеляційного суду Князюку О.В. необґрунтованим (т.2, а.с. 99-101).

Автоматизованою системою документообігу суду в порядку, встановленому частиною 1 статті 33 ЦПК України, визначено суддю Сегеду С.М. для вирішення питання про відвід суддів (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2021 року) (т.2, а.с. 102).

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заявленого відводу, вважаю, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Князюка О.В. не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За правилами ст. 36 ЦПК України, якою врегульовані підстави для відводу судді, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція).

Дослідивши питання безсторонності суддів з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), рішення від 28.11.2002 року, зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці.

Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.

По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву (див., серед інших рішення у справах: «Білуха проти України» від 09.11.2006 року п.п.49,54; «Бочан проти України» від 03.05.2007 року, п.66; «Агрокомплекс» проти України» від 06.10.2011 року, п.136; «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 року, п.п.103,107).

Крім викладеного, Одеський апеляційний суд зазначає, що згідно із практикою ЄСПЛ, при оцінці безсторонності і неупередженості суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Так, у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу, в ході об`єктивної перевірки, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

По даній справі заявлений відвід судді не має правового обґрунтування, наявність передбачених пунктом 5 частини 1 статті 36 ЦПК України підстав для відводу судді не встановлено, у зв`язку з чим процесуальні підстави для задоволення заяви про відвід відсутні.

Інших обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді заявником не наведено.

Таким чином, оскільки відсутні підстави для відводу судді Князюка О.В., що містяться в національному законі, а також відсутні будь-які прояви упередженості вказаного судді або його особистих переконань з суб`єктивної точки зору та будь-які правомірні сумніви в безсторонності судді з об`єктивної точки зору при розгляді процесуальних питань вважаю, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Суд звертає увагу на те, що діючи в рамках дозволеної поведінки - права на відвід суддів, учасники процесу повинні використовувати це право з метою, що не протирічить цілям правосуддя а саме: не затягувати процес та не перешкоджати його здійсненню, а добросовісно користуватися процесуальними правами.

Керуючись ст.ст.36, 37, 39, 40 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Князюка О.В. залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда