Номер провадження: 22-ц/813/4514/21
Номер справи місцевого суду: 1512/2-1142/11
Головуючий у першій інстанції Коваленко О.Б.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Князюка О.В.

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційні скарги представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» адвоката Боднара Максима Олександровича та головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нідзельського Зореслава Анатолійовича на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2020 року про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокат Зудова Вікторія Володимирівна звернулася до суду із заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню. Заява обґрунтована тим, що рішенням Київського районного суду м.Одеси від 23.11.2011 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» стягнуто заборгованість за кредитним договором в солідарному порядку у розмірі 925 809,99 грн. та судові витрати в рівних частках в сумі 1820 грн. На примусове виконання судового рішення видано виконавчі листи. Представник боржників вважає, що стягувачем пропущено строк на пред`явлення виконавчих листів до виконання, у зв`язку з чим вона просить визнати їх такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2020 року заяву представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Зудової Вікторії Володимирівни задоволено. Визнано виконавчі листи, видані Київським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» кредитної заборгованості за договором № 014/0054/74/72694 від 04.04.2007 року та судових витрат - такими, що не підлягають виконанню.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» адвокат Боднар Максим Олександрович та головний державний виконавець Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нідзельський Зореслав Анатолійович подали апеляційні скарги, в яких просять:

* представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп»:

-ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у заяві в інтересах боржника ОСОБА_1 ,

* представник Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса):

- ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у заяві в інтересах боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню

посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч.3 цієї статті.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи заяву боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості заяви.

Такий висновок районного суду є вірним.

Судом встановлено, що:

- в провадженні Київського районного суду міста Одеси перебувала цивільна справа №1512/2- 1142/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту;

- рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23.11.2011 року по справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту №014/0054/74/72694, укладеним 04.04.2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , вимоги Банку задоволені, і на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з відповідачів в солідарному порядку стягнуто 925 809,99 грн. та судові витрати в сумі 1820 грн. в рівних частках;

- на примусове виконання судового рішення ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 29.08.2012 року отримав виконавчі листи;

- ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17.09.2014 року задоволено заяву позивача про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання;

- постановою Одеського апеляційного суду від 07.04.2020 року заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження задоволено та замінено стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції на правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» у виконавчому провадженні з виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2011 року;

- згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 09.11.2020 року відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження у Другому Київському ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції;

- виконавчі листи видані 20 квітня 2015 року та встановлено строк пред`явлення до виконання в один рік.

Крім того, Одеським апеляційним судом встановлено, що постановою Одеського апеляційного суду від 27.04.2021 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2020 року в частині задоволених вимог про визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 26 листопада 2019 року, укладений між Акціонерним товариством «Райффайзен банк Аваль» та Акціонерним товариством «Оксі Банк», в частині визначення загальної суми заборгованості ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за кредитним договором № 014/0054/74/72694 від 04 квітня 2007 року станом на 26 листопада 2019 року у розмірі 172 383,37 доларів США та 13 711 026,41 грн., яка визначена в додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги від 26 листопада 2019 року, визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 26 листопада 2019 року, укладений між Акціонерним товариством «Оксі Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» в частині визначення загальної суми заборгованості ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за кредитним договором № 014/0054/74/72694 від 04 квітня 2007 року станом на 26 листопада 2019 року у розмірі 172 383,37 доларів США та 13 711 026,41 грн., яка визначена в додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги від 26 листопада 2019 року скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким зазначені вимоги - залишено без задоволення.

Колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ч. 4, п.2, ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч.1-2, ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення (пункт 2 частини четвертої статті 12 діє у редакції).

Відповідно ч.І та ч.2 ст.432 Цивільного процесуального кодексу України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Так, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду набрало законної сили 22 червня 2012 року, поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів суд здійснив 20 квітня 2015 року, зазначивши строк пред`явлення до виконання в один рік.

В матеріалах справи міститься копія виконавчого листа про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , в якому наявна відмітка від 10.04.2018 року про повернення без прийняття даного виконавчого листа.

В матеріалах справи відсутня копія виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 .

Разом з тим у відповіді за підписом голови Київського районного суду м. Одеси від 08.05.2020 року на запит адвоката Зудової В.В. в інтересах ОСОБА_1 зазначено, що згідно з ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17.09.2014 року про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання було видано дублікати виконавчих листів - 28.04.2015 року, про що у цивільній справі № 1512/2-1142/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту міститься відповідна заява з відміткою про видачу.

Встановивши, що пред`явлення до виконання дублікатів виконавчих листів у 2018 році відбулося вже після закінчення строку на пред`явлення до виконання, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що це є процесуальною підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В апеляційній скарзі представник Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зазначає, що згідно з відомостями Автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні у відділі перебували:

- Виконавче провадження № 44174310 із виконання виконавчого листа № 2-1142/11 виданого Київським районним судом м. Одеси 29.08.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у розмірі 925 809 грн. 99 коп. 16.07.2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 25.09.2014 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 4. ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»;

- Виконавче провадження № 48842620 із виконання виконавчого листа № 2-1142/11 виданого Київським районним судом м. Одеси 29.08.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у розмірі 925 809 грн. 99 коп. 07.09.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 31.05.2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану на підставі п. 4. ч.І ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»;

-Виконавче провадження № 55992202 із виконання дублікату виконавчого листа № 2-1142/11 виданого Київським районним судом м. Одеси 20.04.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у розмірі 925 809 грн. 99 коп. 08.05.2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 31.10.2019 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 1. ч.І ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»;

-Виконавче провадження № 56924389 із виконання дублікату виконавчого листа № 2-1142/11 виданого Київським районним судом м. Одеси 20.04.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у розмірі 925 809 грн. 99 коп. 07.08.2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 24.06.2019 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану на підставі п. 1 ч.І ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому стверджуючи про існування даних виконавчих проваджень, що вбачається з Автоматизованої системи виконавчих проваджень представник Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в апеляційній скарзі одночасно вказує, що перші два в хронологічному порядку виконавчі провадження із виконання виконавчого листа № 2-1142/11 виданого Київським районним судом м. Одеси 29.08.2012 року в паперовому вигляді не збереглися через їх знищення у зв`язку з закінченням строків їх зберігання.

Аналізуючи дані обставини колегія суддів звертає увагу, що у представника стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» були відсутні підстави для отримання дублікату виконавчого листа про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 оскільки на час звернення до суду із відповідною заявою про видачу дублікату виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у розмірі 925 809 грн. 99 коп. у вересні 2014 року та на час безпосередньої видачі судом дублікату даного виконавчого листа 20.04.2015 року виконавчий лист № 2-1142/11 виданого Київським районним судом м. Одеси 29.08.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у розмірі 925 809 грн. 99 коп. не був загублений або втрачений стягувачем з інших причин і фактично перебував на виконанні державної виконавчої служби з 16.07.23014 року до 25.09.2014 року. Більше того після отримання стягувачем дублікату виконавчого листа 20.04.2015 року, оригінал виконавчого листа про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 стягувачем знову був пред`явлений до виконання 07.09.2015 року та повернений виконавцем стягувачу 31.05.2016 року.

При таких обставинах дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у розмірі 925 809 грн. 99 коп. не підлягав видачі стягувачу 20.04.2015 року на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 17.09.2014 року, оскільки в розпорядженні стягувача на той час і після цього перебував оригінал виконавчого листа, який пред`являвся ним до виконання, як під час вирішення судом питання про видачу дублікату виконавчого листа до виконання, так і після його фактичного отримання стягувачем.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 16.01.2018 року у справі № 755/15479/14-ц викладено висновок, що підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Таким чином, як пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання, так і видача виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката, відносяться до процесуально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не піддягає виконанню.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги представника Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не є підставою для відмови у заяві про визнання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача заборгованості у розмірі 925 809 грн. 99 коп. таким, що не підлягає виконанню, а є підставою для зміни мотивувальної частини ухвали Київського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2020 року з урахуванням викладеного у даній постанові суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» зазначено про відсутність в матеріалах справи дублікату виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь стягувача заборгованості у розмірі 925 809 грн. 99 коп., який однак судом визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Колегія суддів звертає увагу, що дана обставина сама по собі не свідчить про те, що дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь стягувача заборгованості у розмірі 925 809 грн. 99 коп. не видавався, оскільки, як вже зазначалося ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17.09.2014 року задоволено заяву Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дублікату виконавчого листа про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а у відповіді за підписом голови Київського районного суду м. Одеси від 08.05.2020 року на запит адвоката Зудової В.В. в інтересах ОСОБА_1 зазначено про фактичну видачу дублікатів виконавчих листів - 28.04.2015 року.

Оскільки дані відомості в апеляційній скарзі представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» про видачу дублікату виконавчого листа про стягнення на користь ПАТ «Райффайзен Банк «Аваль» заборгованості з ОСОБА_2 фактично не спростовані, а із встановлених у справі обставин не вбачається, що виконавчий лист або його дублікат про стягнення на користь ПАТ «Райффайзен Банк «Аваль» заборгованості з ОСОБА_2 взагалі пред`являвся стягувачем до виконання, сама по собі відсутність у справі, що переглядається, копії дублікату виконавчого листа не є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції про визнання дублікату виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

На відміну від обставин щодо пред`явлення стягувачем оригіналу виконавчого листа про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 до виконання під час вирішення судом заяви стягувача про видачу дублікату цього листа у вересні 2014 року та повторного пред`явлення оригіналу цього ж виконавчого листа, обставини аналогічного звернення стягувача з оригіналом виконавчого листа про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , матеріалами справи не встановлені і доводами, які викладені в апеляційній скарзі дані обставини не спростовані.

При таких обставинах у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для висновку про неправомірність звернення стягувача із заявою про видачу дублікату виконавчого листа про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 .

Що стосується висновку суду про закінчення строку на пред`явлення дублікату виконавчого листа до виконання про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , як підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, колегія суддів виходить з наступного.

Вимоги до виконавчого документа встановлені статтею 18 Закону України Про виконавче провадження (у редакції, чинній на час видачі наказу), згідно пункту 6 частини 1 якої у виконавчому документі зазначається строк пред`явлення наказу до виконання.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 22 Закону України Про виконавче провадження (у редакції, чинній на час видачі дублікату виконавчого листа) виконавчий документ може бути пред`явлено до виконання протягом одного року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Тобто після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення (отримання стягувачем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження). Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Як вже було зазначено вище, судом першої інстанції встановлено, що строк пред`явлення виконавчого листа (дублікату виконавчого листа) до виконання з урахуванням його поновлення судом, становить один рік.

Відомості про переривання строку пред`явлення дублікату виконавчого листа про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 до виконання в матеріалах справи відсутні.

05.10.2016 року набрав чинності новий Закон України Про виконавче провадження у редакції від 02.06.2016 року, згідно статті 12 якого виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Згідно пункту 5 розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про виконавче провадження у редакції від 02.06.2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені Законом від 02.06.2016 року.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-УІІІ від 02 червня 2016 року. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм закону № 1404-VIII від 02 червня 2016 року до виконавчих документів, пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Аналогічний по суті висновок зроблений і в постановах Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 березня 2018 року у справі № 905/6977/13 та від 02 травня 2018 року у справі № 5016/149/2011(17/6).

На час надбання чинності цим Законом (05.10.2016 року), строк пред`явлення дублікату виконавчого листа до виконання про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 вже сплив 20.04.2016 року.

Із приписів Закону України Про виконавче провадження у редакції від 02.06.2016 не вбачається, що цим Законом відновлюється дія виконавчих листів або дублікатів виконавчих листів, строк пред`явлення яких до виконання сплив до прийняття даного Закону або набрання ним чинності.

При таких обставинах доводи апеляційної скарги про невірне застосування судом законодавства до строку пред`явлення дублікату виконавчого листа до виконання, висновок районного суду, як підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не спростовують, оскільки засновані на невірному розумінні законодавства, що регулює дане питання.

Враховуючи наведене, апеляційні скарги представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» адвоката Боднара Максима Олександровича та головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нідзельського Зореслава Анатолійовича підлягають частковому задоволенню, а ухвала Київського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2020 року про задоволення заяви в інтересах ОСОБА_1 - зміні в мотивувальній частині в редакції цієї постанови Одеського апеляційного суду. В іншій частині ухвала підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» адвоката Боднара Максима Олександровича та головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нідзельського Зореслава Анатолійовича - задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2020 року змінити в частині мотивування підстав задоволення заяви в інтересах ОСОБА_1 про визнання дублікату виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та викласти її в редакції цієї постанови Одеського апеляційного суду.

В іншій частині ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено: 23 червня 2021 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

О.В. Князюк