справа №176/859/21
провадження №2/176/472/21
РІШЕННЯ

Іменем України

24 червня 2021 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гусейнова К.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», треті особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м.Київ Дорошкевич Віра Леонідівна, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

29 березня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі написи, а саме №7282 від 15.04.2020, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., №23684 від 02.09.2020, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та №7508 від 18.02.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 березня 2021 року було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26 травня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 були роз`єднані, виділено у самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», треті особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м.Київ Дорошкевич Віра Леонідівна, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову вказує, що на сайті Міністерства юстиції України у розділі «Реєстр боржників» вона знайшла себе у цьому реєстрі як боржника по трьох виконавчих провадженнях. На сайті було лише зазначено, що борги стягнуто на підставі виконавчих написів нотаріуса та зазначено номер виконавчого провадження, а також дані приватних виконавців, які виконують даний виконавчий документ. Крім того, з її пенсії почали відраховуватись 20% на відшкодування заборгованості, за яким саме виконавчим написом нотаріуса їй не відомо, так як на її заяву пенсійний фонд так і не надав відповіді до цього часу. На початку березня 2021 року позивач звернулась через електронну пошту до приватного виконавця Дорошкевич В.Л. із заявою про надання документів на підставі яких було відкрито виконавче провадження щодо виконання спірного виконавчого напису нотаріуса. Копії документів від приватного виконавця вона отримала нещодавно та з`ясувалось, що я вона має заборгованість перед відповідачами, про існування якої вона і не здогадувалась. Позивач вважає, що виконавчий напис №23684 від 02 вересня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і як наслідок, неправомірно відкрито виконавче провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 18 березня 2021 року зупинено стягнення за виконавчими провадженнями ВП №63010541 та ВП №62120627, відкритими приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Дорошкевич В.Л., на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. №23684 від 02.09.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» заборгованості за кредитним договором 1962766 від 19 лютого 2019 року в розмірі 8255,31 грн. та з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. від 15.04.2020 №7282 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНФОРС» заборгованості за кредитним договором 568522-А від 27 травня 2019 року у розмірі 20010,00 грн. до вирішення справи по суті.

Про розгляд справи учасники справи повідомлені належним чином.

Від відповідача ТОВ «Алекскредит» на адресу суду надійшов відзив, в якому вони просять відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю. Представник відповідача зазначає, що відповідачем було направлено претензію позивачу з вимогою про погашення заборгованості за договором про надання кредиту. Позивач її отримав, але не виконав. Будь-яких заперечень не надав, що свідчить про визнання вимоги відповідача в повному обсязі, в результаті чого відповідач звернувся до приватного виконавця для вчинення виконавчого напису. Позивач у встановленому законом порядку не спростувала належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надала доказів часткового чи повного погашення заборгованості, тому відповідач просить суд відмовити в позові, оскільки незаконність вчинення нотаріусом виконавчого напису, крім тверджень позивача, нічим об`єктивно не підтверджена. Позивач до матеріалів позовної заяви не долучила будь-які докази, які б свідчили про спірність суми заборгованості за кредитним договором, який вона не оспорювала. Відповідач вважає, що всі вчинені ним дії були здійснені у відповідності до положень чинного законодавства України. Позиція позивача зводиться лише до намагання уникнути виконання кредитних зобов`язань за договором про надання кредиту.

Від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., на виконання ухвали суду від 29.03.2021, надійшли документи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис №23684 від 02.09.2020 (а.с.21-45).

Від приватного виконавця виконавчого округу м.Київ Дорошкевич В.Л. письмових пояснень щодо позову до суду не надходило.

Від третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на адресу суду надійшли витребувані ухвалою суду докази, з яких вбачається, що з пенсійної виплати ОСОБА_1 відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дорошкевич В.Л. від 26.06.2020 за ВП №62120627. Утримання розпочато з 01.09.2020 року. Загальна сума стягнутих коштів з пенсії за період з 01.09.2020 по 31.03.2021 становить 2924,68 грн (а.с.19-20).

Дослідивши надані докази, суд дійшов висновків про наступне.

Судом встановлено, що відповідно до виконавчого напису №23684 від 02.09.2020 ОСОБА_1 є боржником за Кредитним договором 1962766 від 19.02.2019 року, укладеним з ТОВ «Алекскредит». Строк платежу за Кредитним договором 1962766 від 19.02.2019 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 30 червня 2019 року по 31 січня 2020 року в сумі 6455,31 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 3030,66 грн; прострочена заборгованість за комісією 0,00 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 3424,65 грн; строкова заборгованість за сумою кредиту 0,00 грн; строкова заборгованість за комісією 0,00 грн; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 0,00 грн; строкова заборгованість за штрафами і пенями 0,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису з боржника підлягають стягненню 1800 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 8255,31 грн (а.с.4).

Постановою ВП №6301054 від 11.09.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., при примусовому виконанні виконавчого напису №23684 виданого 02.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. було відкрито виконавче провадження про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ «Алекскредит» у розмірі 8255,31 грн. Крім того, даною постановою було постановлено стягнути з боржника ОСОБА_1 основну винагороду в сумі 825,53 грн (а.с.5).

Відповідно до Довідки про ідентифікацію клієнт ОСОБА_1 , з якою укладено договір 1962766 від 19.02.2019 ідентифікований ТОВ «Алекскредит». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) (а.с.23).

19 лютого 2019 року між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання кредиту №1962766, відповідно до якого позивачу було надано кредит в сумі 6000 грн на строк до 21.03.2019. Після укладення договору про надання кредиту було укладено ряд Додаткових угод від 29.04.2019, 20.05.2019, 30.05.2019, 09.06.2019, 19.06.2019 (а.с.24-32).

01.09.2020 представник ТОВ «Алекскредит» звернувся до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. із заявою про вчинення виконавчого напису на підставі Кредитного договору 1962766 від 19.02.2019 (а.с.33-34).

З Виписки з особового рахунка за Кредитним договором №1962866 вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «Алекскредит», яка станом на 31.01.2020 складає 6455,31 грн (а.с.35).

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюються Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.

Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався тільки розрахунком заборгованості, підготовленим працівниками банку, що не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Аналіз зібраниз доказів, на думку суду, спростовує доводи відповідача про відсутність безспірності заборгованості, оскільки із зазначених вище доказів не можливо встановити період виникнення заборгованості, період нарахування відсотків за користування кредитом та розмір відсоткової ставки, чи здійснювалось боржником часткове погашення заборгованості і в якому розмірі. Так, згідно кредитного договору позивачу був наданий кредит в розмірі 6000 грн., проте згідно спірного виконавчого напису заборгованість за тілом кредиту складає 3030,66 грн., однак обгрунтованість даної суми не зазначена. Крім того, не зазначена обгрунтованість відсотків за користування кредитом, а зазначена лише сума 3424,65 грн.

З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність наявних у справі доказів, враховуючи, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник ОСОБА_1 мала безспірну заборгованість перед стягувачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Безспірність заборгованості судом в даній справі не встановлена, а доказування наявності заборгованості в даних правовідносинах, згідно ст. 81 ЦПК України, покладено на стягувача, тобто відповідача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 908 грн, від сплати яких позивача звільнено ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 22.06.2021.

Керуючись ст. 12, 13, 141, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», треті особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м.Київ Дорошкевич Віра Леонідівна, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №23684 від 02 вересня 2020 року, виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 у розмірі 8255,31 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність «Алекскредит» (юридична адреса: 49044, м.Дніпро, вул.Якова Самарського, буд.12А, ) на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя К.А. Гусейнов