Провадження №: 6/755/941/21
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

"30" червня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П., вивчивши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», заінтересовані особи: стягувач - Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», боржник - ОСОБА_1 , орган (особа), який виконує виконавчий документ - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Телявський Анатолій Миколайович, про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва 18.06.2021 року надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», заінтересовані особи: стягувач - Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», боржник - ОСОБА_1 , орган (особа), який виконує виконавчий документ - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Телявський Анатолій Миколайович, про заміну сторони виконавчого провадження, яку було передано в провадження судді Катющенко В.П. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2021 року.

Як убачається із заявлених вимог, заявник просить суд: замінити у виконавчому провадженні № 57588644 з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. за № 4633 від 07.09.2018 року про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , заборгованості на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», сторону виконавчого провадження - стягувача: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи».

Вимоги заяви мотивовані тим, що на виконання у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. перебуває виконавче провадження № 57588644 щодо примусового виконання виконавчого напису № 4633 від 07.09.2018 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , заборгованості на користь АТ «Укрсоцбанк». 25.03.2019 року між АТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» було укладено Договір факторингу № 2, за яким право грошової вимоги, у тому числі за кредитним договором, на якому приватним нотаріусом було вчинено вказаний виконавчий напис, відступлено ТОВ «Кредитні Ініціативи». Посилаючись на приписи ст.ст. 512, 514 ЦК України заявник вважає, що відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, в результаті чого ТОВ «Кредитні Ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за вказаним виконавчим написом, що, на його думку, є підставою для задоволення вимог заяви.

Вивчивши заяву та додані документи, суд дійшов таких висновків.

02.11.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Телявським А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57588644 з примусового виконання виконавчого напису № 6344, виданого 07.09.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк».

25.03.2019 року між АТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» було укладено Договір факторингу № 2, за умовами якого клієнт зобов`язується передати (відступити) фактору в повному обсязі права вимоги за кредитними угодами, зазначеними у підписаному сторонами реєстрах боржників, а фактор зобов`язується прийняти та оплатити права вимоги за вказаними кредитними угодами в порядку та розмірі, передбачених цим договором.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 17 Закону України 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Отже, поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду при розгляді аналогічних правовідносин по справі №826/7981/17 у своїй Постанові від 26.02.2020 року дійшов таких висновків.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 3 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (надалі - Закон України «Про виконавче провадження») підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема - виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 цього Закону у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною другою статті 74 цього ж Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з частиною першою статті 181 КАС України в редакції, яка діяла на час розгляду заяви в суді першої інстанції, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб (ч. 1 ст. 287 КАС України у чинній на цей час редакції).

Відповідно до частини першої статті 264 КАС України в зазначеній редакції у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником (ч. 1 ст. 379 КАС України у чинній на цей час редакції).

У разі оскарження рішень дій чи бездіяльності державного виконавця при виконанні рішень інших органів (зокрема, і виконавчого напису нотаріуса) такий спір має бути вирішений саме адміністративним судом в силу прямих приписів статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 181 КАС України (у відповідній редакції).

Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди. Аналізуючи в сукупності норми статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 264 КАС України в редакції, яка діяла на час розгляду заяви в суді першої інстанції, беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Зазначена правова позиція є аналогічною викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 826/7941/17.

У відповідності до ч. 4 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням викладеного, оскільки заявником ставиться питання про заміну сторони виконавчого провадження при виконанні приватним виконавцем рішень інших органів, зокрема, виконавчого напису нотаріуса, суддя доходить переконання, що такий спір має бути вирішений саме адміністративним судом, а тому не підлягає розгляду Дніпровським районним судом м. Києва у порядку цивільного судочинства.

Тикам чином, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 Цивільного процесуального кодексу України вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження за даною заявою у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 186, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», заінтересовані особи: стягувач - Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», боржник - ОСОБА_1 , орган (особа), який виконує виконавчий документ - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Телявський Анатолій Миколайович, про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: