21.05.2021 Справа № 2605/5641/12
Унікальний № 756/5641/12
Провадження № 4-с/756/15/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2021 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

секретарів - Волкової А.А., Парфенчик К.В.,

за участі представника скаржника - Циганенка В.Ю.,

представника приватного виконавця - Коваля Р.О.,

представника заінтересованої особи - Фіногєєва В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни, заінтересована особа - Акціонерне товариство «Універсал Банк», -

в с т а н о в и в:

У червні 2020 року ОСОБА_1 через свого представника звернулась до Оболонського районного суду м. Києва зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О., заінтересована особа - АТ «Універсал Банк» у якій просить визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. щодо опису та арешту майна боржника при примусовому проникненні до житла ОСОБА_1 на підставі ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 14.02.2020 року по справі № 2605/5641/12 (провадження №6/756/200/20, унікальний номер 756/5641/12) у якій просила зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. усунути порушення шляхом скасування постанови про опис та арешт майна боржника від 05.06.2020 року.

На обґрунтування скарги заявник вказувала, що 24.09.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/756/89/13 від 24.07.2015 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором №004-2008-2610 від 14.08.2008 року у розмірі 120 774,51 доларів США та 3 219,00 грн. судового збору.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14.02.2020 року по справі №2605/5641/12 (провадження №6/756/200/20, унікальний номер 756/5641/12), залишеною без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 20.05.2020 року, задоволено подання приватного виконавця Лановенко Л.О. про примусове проникнення до житла ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

05.06.2020 року приватний виконавець Лановенко Л.О. вчинила зазначене примусове проникнення до житла ОСОБА_1 . За результатом примусового проникнення 05.06.2020 року нею було складено постанову про опис та арешт майна боржника.

Скаржник стверджує, що при проведенні 05.06.2020 року виконавчих дій опису та арешту майна

приватним виконавцем Лановенко Л.О. вчинено дії всупереч Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки фактично відбулося стягнення на майно під час дії такого мораторію.

Окрім того, скаржник звертає увагу суду на те, що проведення опису та арешту майна, вилучення майна і передача його на зберігання представнику стягувача вчинене приватним виконавцем Лановенко Л.О. за відсутності боржника та належного складу повноважних понятих, оскільки залучена до вчинення виконавчих дій ОСОБА_2 пов`язана з боржником ОСОБА_1 родинними зв`язками і не могла бути залучена в якості понятого, а ОСОБА_3 є представником стягувача та залежною особою від АТ «Універсал Банк», який представляє майнові інтереси стягувача в даному виконавчому провадженні.

Вказуючи на свідоме порушення приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та ст. 18, ст.22 Закону України «Про виконавче провадження», ОСОБА_1 просила про задоволення вимог скарги.

В судовому засіданні представник скаржника підтримував вимоги з підстав зазначених у скарзі. В останнє судове засідання скаржник та її представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, подали клопотання про відкладення розгляду скарги.

Представник приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. в судовому засіданні заперечував проти скарги у повному обсязі.

Представник ТОВ «Універсал Банк» в останнє у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, будь-яких заяв до суду не надали.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За таких обставин, враховуючи положення ч. 2 ст. 450 ЦПК України, виказану позицію представників сторін у попередніх судових засіданнях, суд вважає можливим завершити розгляд скарги за відсутності останніх на підставі наявних у справі доказах.

Дослідивши матеріали справи, надані докази, вислухавши пояснення та заперечення сторін, судом встановлено наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. знаходиться виконавче провадження №60145399 з примусового виконання виконавчого листа №2/756/89/13 виданого 24.07.2015 року Оболонським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором №004-2008-2610 від 14.08.2008 року у розмірі 120 774,51 доларів США.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

24.09.2019 року приватним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до якого накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця з урахуванням ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказана постанова про арешт майна не оскаржувалася та є чинною.

За відомостями отриманими приватним виконавцем встановлено, що боржнику на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 .

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14.02.2020 року задоволено подання приватного виконавця Лановенко Л.О. про примусове проникнення до житла боржника та надано дозвіл на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 20.05.2020 року, в результаті розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 14.02.2020 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення. Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 14.02.2020 року - залишено без змін.

Таким чином, 05.06.2020 року на виконання ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 14.02.2020 року здійснено примусове проникнення до житла боржника та проведено опис і арешт майна - правовий статус якого не змінився, оскільки арешт на майно в тому числі на квартиру АДРЕСА_2 вже існував.

З огляду на зазначене, проведеним описом та арештом майна 05.06.2020 року здійснено ідентифікацію арештованого майна та не змінено статус, права та обов`язки боржника ОСОБА_1 .

Стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» має назву «порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника» при цьому, ч.1 вказаної статті передбачає такий порядок, а саме: арешт, вилучення (списання коштів з рахунків) та примусова реалізація. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Отже, лише після примусової реалізації майна - майно є таким, на яке було звернуто стягнення.

Наступним кроком у виконавчому провадженні є проведення оцінки арештованого майна з метою визначення вартості майна та співмірності його до суми боргу, вказаної виконавчому документі.

За ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметам застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України "Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:»

Таким чином, в розумінні ч. 1 ст.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» примусовим зверненням стягнення на майно є саме «відчуження такого майна без згоди власника», а сам Закон не містить заборони виконавцю проводити опис та арешт майна боржника.

Більше того, щоб на відповідне майно поширювалася дія мораторію, встановленого редакцією вищевказаного Закону чинною на момент виникнення спірних правовідносин, необхідними є наявність умов мораторію на примусове стягнення майна позичальника.

Водночас, наявність чи відсутність передбачених умов та обставин має встановлюватися саме в межах виконавчого провадження та не може бути одразу відома приватному виконавцю.

Таким чином, опис та арешт майна боржника, у відповідності до положень ст.18 та ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», застосовується для забезпечення реального виконання рішення та не свідчить про звернення стягнення на майно.

Матеріали скарги не містять жодного доказу на підтвердження здійснення реалізації вказаного майна, як наслідок оскаржуваної постанови.

У відповідності до п. 15 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець Лановенко Л.О. з метою перевірки, виявлення та опису належного рухомого та нерухомого майна боржника залучила працівників Святошинського управління поліції ГУНП в м. Києві в кількості 4 осіб для забезпечення охорони громадського порядку та фізичного захисту приватного виконавця та залучених осіб, при проведенні виконавчих дій, про що було винесено постанову про залучення працівників органів внутрішніх справ від 03.06.2020 року.

Крім того, приватний виконавець Лановенко Л.О. залучила, з метою перевірки, виявлення та опису належного рухомого та нерухомого майна боржника суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ "Євроексперт Груп" в особі директора Свертоки Є.В. для участі у виконавчому провадженні по проведенні перевірки, виявлення, опису та арешту належного рухомого та нерухомого майна боржника за адресою: АДРЕСА_1 , про що було винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 03.06.2020 року.

З матеріалів справи вбачається, що приватний виконавець Лановенко Л.О. з метою перевірки, виявлення та опису належного рухомого та нерухомого майна боржника залучила ТОВ "БРИЛІАНТС ГРУП" в особі Філіпова Ю.А., спеціаліста по проведенню перевірки, виявлення, опису та арешту належного рухомого та нерухомого майна боржника, про що було винесено постанову про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні від 04.06.2020 року.

Відповідно до п. 15 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний залучити в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження», понятими можуть бути будь-які дієздатні особи, які не мають особистої заінтересованості у вчиненні виконавчих дій і не пов`язані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними зв`язками, а також підлеглі учасників виконавчого провадження. Кількість понятих під час вчинення виконавчих дій не може бути меншою ніж дві особи.

Понятий має право знати, для участі у провадженні яких виконавчих дій його запрошено, на підставі якого виконавчого документа вони провадяться, а також робиш зауваження з приводу провадження виконавчих дій. Зауваження понятого підлягають занесенню до акта відповідної виконавчої дії.

Понятий зобов`язаний засвідчити факт, зміст і результати виконавчих дій, під час провадження яких він був присутній. Перед початком виконавчих дій виконавець роз`яснює понятим їхні права і обов`язки, про що зазначається в акті.

Таким чином, Закон України «Про виконавче провадження» не містить конкретного порядку залучення понятих, як і немає переліку відомостей/документів, які б мав право витребувати від понятих виконавець чи були зобов`язані надавати поняті.

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 підтвердили своїми підписами на постанові, що вони можуть брати участь в проведенні виконавчих дій в якості відповідних понятих, жодних інших документів, які б виключали можливість участі відповідних понятих у проведенні виконавчих дій від понятих не надходило, зауважень понятими до проведення опису та арешту майна не надавалося.

Суд погоджується з тим, що приватний виконавець Лановенко Л.О. не була позбавлена можливості 05.06.2020 року дізнатися про наявність обставин щодо неможливості участі вказаних понятих з інших джерел ніж від самих понятих, разом із цим, на думку суду, недоліки щодо участі вказаних понятих, викликані недобросовісною поведінкою самих понятих, та не впливають жодним чином на зміст самої постанови про опис та арешт майна від 05.06.2020 року.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Розглядаючи скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, подані в порядку розділу VII ЦПК України, суд лише здійснює контроль за виконанням судових рішень у формі перевірки правомірності дій або бездіяльності державного виконавця, правомірності прийнятих ним рішень та документів.

Таким чином, ст. 451 ЦПК України, яка системно входить до Розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» в порядку якого й розглядається дана скарга не передбачає можливості зобов`язання приватного виконавця до виконання конкретних дій за вказівкою суду.

Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Отже, вирішення питання про примусове виконання рішення суду є виключною компетенцією виконавця, а тому зазначене питання вирішується винятково останнім.

Ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» надає можливість приватному виконавцеві виправляти арифметичні чи граматичні помилки у власних постановах, проте Закон не містить положень, які б надавали приватному виконавцеві можливість скасовувати власні ж постанови.

Таким чином, вимога скаржника про зобов`язання судом приватного виконавця скасувати власну постанову буде фактичним втручанням в діяльність приватного виконавця із примусового виконання рішення суду, і чинним законодавством не допускається.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити.

З огляду на зазначене, положення Конституції України, Закону України "Про виконавче провадження", Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», керуючись ст.ст. 447-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни, заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Універсал Банк», - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі якщо ухвала була постановлена без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 21.05.2021 року.

Суддя А.В. Шевчук