РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кочко В.К.,

при секретарі - Савченко М.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідачки - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна - грошових коштів, стягнення 3% річних за користування грошовими коштами та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди, посилаючись на таке.

07.08.2013 р. між ОСОБА_3 , від імені якої діяв ОСОБА_4 та МКП "Мрія-2" в особі директора Конаревої А.М., укладений договір позики грошей, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., за реєстровим №3038. На виконання умов договору представник позикодавця ОСОБА_4 передав, а представник позичальника, директор МКП "Мрія-2" ОСОБА_2 , прийняла грошову суму в розмірі 820 000 грн., що в еквіваленті, за домовленістю сторін, становить 100 000 дол. США та підтверджується п.1 і п.2 Договору позики.

20.09.2013 р. між ОСОБА_3 та МКП "Мрія-2" в особі директора Конаревої А.М. укладений договір про внесення змін №1 до договору позики грошей, посвідченого 07.08.2013 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., за реєстровим №3038, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., та зареєстрований в реєстрі за №3852, відповідно до якого загальна сума позики склала 137080 дол. США.

28.08.2018 р. рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі №495/9109/17 позовну заяву МКП "Мрія-2" до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , третя особа: Білгород-Дністровська міська рада про визнання договорів недійсними та витребування майна - задоволено. Визнано недійсним договір позики, укладений між ОСОБА_3 , від імені якої діяв ОСОБА_4 , та МКП "Мрія-2" в особі директора Конаревої А.М., посвідчений 07.08.2013 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за реєстровим №3038. Визнано недійсним договір про внесення змін №1 від 20.09.2013 р., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., за ресєтровим №3852 до договору позики грошей, посвідченого 07.08.2013 р., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. та зареєстрованого в реєстрі №3038 - недійсним.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 13.12.2018 р. рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі №495/9109/17 - скасовано, ухвалено нове рішення , яким у задоволенні позову відмовлено. 03.07.2019 р. постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду по справі №495/9109/17 - касаційну скаргу МКП "Мрія-2" задоволено частково, постанову апеляційного суду Одеської області від 13.12.2018 р. скасовано, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі №495/9109/17 від 28.08.2018 р. в частині вирішення позовних вимог МКП "Мрія-2" про визнання недійсним договору купівлі-продажу - скасовано, ухвалено нове рішення в цій частині, яким у задоволенні позову МКП "Мрія-2" про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 05.12.2014 р. - відмовлено, в іншій частині рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі №495/9109/17 від 28.08.2018 р. залишено в силі.

ОСОБА_3 вказує, що ОСОБА_2 без достатньої правової підстави 07.08.2013 р. отримала від неї грошові кошти у розмірі 100 000 дол. США та 20.09.2013 р. отримала 37080 дол. США, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

07.08.2013 р. між ОСОБА_3 , від імені якої діяв ОСОБА_4 та МКП "Мрія-2" в особі директора Конаревої А.М., укладений договір позики грошей, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., за реєстровим №3038. На виконання умов договору представник позикодавця ОСОБА_4 передав, а представник позичальника, директор МКП "Мрія-2" ОСОБА_2 , прийняла грошову суму в розмірі 820 000 грн., що в еквіваленті, за домовленістю сторін, становить 100 000 дол. США та підтверджується п.1 і п.2 Договору позики.

20.09.2013 р. між ОСОБА_3 та МКП "Мрія-2" в особі директора Конаревої А.М. укладений договір про внесення змін №1 до договору позики грошей, посвідченого 07.08.2013 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., за реєстровим №3038, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., та зареєстрований в реєстрі за №3852, відповідно до якого загальна сума позики склала 137080 дол. США.

28.08.2018 р. рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі №495/9109/17 позовну заяву МКП "Мрія-2" до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , третя особа: Білгород-Дністровська міська рада про визнання договорів недійсними та витребування майна - задоволено. Визнано недійсним договір позики, укладений між ОСОБА_3 , від імені якої діяв ОСОБА_4 , та МКП "Мрія-2" в особі директора Конаревої А.М., посвідчений 07.08.2013 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за реєстровим №3038. Визнано недійсним договір про внесення змін №1 від 20.09.2013 р., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., за ресєтровим №3852 до договору позики грошей, посвідченого 07.08.2013 р., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. та зареєстрованого в реєстрі №3038 - недійсним.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 13.12.2018 р. рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі №495/9109/17 - скасовано, ухвалено нове рішення , яким у задоволенні позову відмовлено. 03.07.2019 р. постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду по справі №495/9109/17 - касаційну скаргу МКП "Мрія-2" задоволено частково, постанову апеляційного суду Одеської області від 13.12.2018 р. скасовано, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі №495/9109/17 від 28.08.2018 р. в частині вирішення позовних вимог МКП "Мрія-2" про визнання недійсним договору купівлі-продажу - скасовано, ухвалено нове рішення в цій частині, яким у задоволенні позову МКП "Мрія-2" про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 05.12.2014 р. - відмовлено, в іншій частині рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі №495/9109/17 від 28.08.2018 р. залишено в силі.

Згідно з частинами першою та другою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Виходячи зі змісту зазначеної норми можна виокремити особливості змісту та елементів кондиційного зобов`язання.

Характерною особливістю кондиційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так неправомірних. Крім того, у кондиційному зобов`язанні не має правового значення чи вибуло майно з володіння власника за його волею чи всупереч його волі, чи є набувач добросовісним чи недобросовісним.

Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норми глави 83 ЦК України, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця, з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 ЦК України у разі наявності правових відносин речово-правового характеру безпосередньо між власником та володільцем майна.

Верховний Суд у своїй постанові від 04 липня 2018 року у справі №761/12665/14-ц зазначив, що правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті. При визначенні зобов`язання в іноземній валюті суд не вправі змінювати грошовий еквівалент зобов`язання і в резолютивній частині рішення суд зазначає саме розмір іноземної валюти, що підлягає стягненню.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо стягнення 3 % річних, то суд має відмовити в задоволенні цих вимог, оскільки нарахуванню 3% річних підлягає лише грошова одиниця України- гривня, іноземна валюта не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Суд вважає не доведеною позивачем вимогу щодо стягнення моральної шкоди, не надано належних та допустимих доказів, які могли підтвердити страждання позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 ЦПК України.

Згідно ч. ч. 1-2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показанням свідків.

У відповідності дост. 88 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Керуючись ст.ст.12,13,76-82,89,141,258,259,265 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , безпідставно набуте майно - грошові кошти в розмірі 137 080 доларів США, що складає за офіційним курсом НБУ на день подання позову 3 447 562 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області, а в разі складання рішення у повному обсязі - з дня складання у повному обсязі.

Суддя В.К.Кочко