Справа № 182/1266/21
Провадження № 6/0182/76/2021
У Х В А Л А

Іменем України

11.06.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Рунчевої О.В., за участю секретаря Нагаєвої Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчому написі,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернувся до суду із заявою, відповідно до якої просив замінити стягувача у виконавчому написі приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу, Бондар І. М. № 8765 від 25.12.2013 року з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Подану заяву обґрунтовує тим, що 25.12.2013 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, Бондар І. М. вчинено виконавчий напис нотаріуса № 8765 про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 . Зазначене майно на підставі договору іпотеки, посвідченого 27.10.2005 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпроптеровської області Бережним О .С. за реєстровим № 4562, передане в іпотеку Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Надра», як забезпечення за кредитним договором № 8/2005/840-К/172-Н від 27.10.2005 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством«Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного майна було запропоновано задовольнити вимоги банку у загальному розмірі в гривневому еквіваленті 123 637,22 грн.

Згідно договору № GL48N718070-1-3 від 17 липня 2020 року, про відступлення прав вимоги за кредитним договором за кредитним договором № 8/2007/840-К/1243-Н від 13.08.2007 року, ПАТ КБ «Надра» відступив право вимоги на користь ТОВ ФК "Дніпрофінансгруп".

Зазначений виконавчий напис перебував на виконанні у Нікопольському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області та постановою № 50437573 від 19.09.2016 року був повернутий стягувачу.

На підставі викладеного та враховуючи приписи ст.ст. 442,446 ЦПК України, заявник звернувся до суду із зазначеною заявою. Просив розгляд справи проводити за його відсутності, заяву підтримує.

Боржника ОСОБА_1 було сповіщено про розгляд справи в порядку спрощеного провадження оголошенням на сайті Судової влади України, згідно вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Причина неявки суду не відома.

У судове засідання інші учасники процесу не з`явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що заява про заміну сторони виконавчого провадження не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1,2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, Бондар І. М. вчинено виконавчий напис нотаріуса № 8765 про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 . Зазначене майно на підставі договору іпотеки, посвідченого 27.10.2005 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпроптеровської області Бережним О .С. за реєстровим № 4562, передане в іпотеку Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Надра», як забезпечення за кредитним договором № 8/2005/840-К/172-Н від 27.10.2005 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством«Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного майна було запропоновано задовольнити вимоги банку у загальному розмірі в гривневому еквіваленті 123 637,22 грн.

Згідно договору № GL48N718070-1-3 від 17 липня 2020 року, про відступлення прав вимоги за кредитним договором за кредитним договором № 8/2007/840-К/1243-Н від 13.08.2007 року, ПАТ КБ «Надра» відступив право вимоги на користь ТОВ ФК "Дніпрофінансгруп".

На підставі вищезазначеного директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернувся з заявою до суду, в якій просив замінити сторону стягувача у виконавчому написі.

Розділом VI ЦПК України чітко врегульовані процесуальні питання щодо виконання судових рішень в цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Положеннями статті 442 ЦПК України унормовані питання щодо заміни сторони виконавчого провадження, а саме: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Стаття 442 ЦПК та ст. 15 Закону «Про виконавче провадження» не можуть застосовуватись до вимог про заміну стягувача у виконавчому написі нотаріуса при відсутності виконавчого провадження за таким виконавчим документом.

Крім того положення статті 442 ЦПК України поширюють свою дію виключно на заміну правонаступником сторони виконавчого провадження і лише за виконавчим листом.

Таким чином, оскільки судом не розглядалась справа за вимогами банку Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про зверення на предмет іпотеки, та не видавався виконавчий лист на виконання такого рішення, то правила статті 442 ЦПК України не можуть бути застосовані в такому випадку.

Разом з тим, відповідно до положень статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 ЗУ «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, до яких, зокрема, відносяться виконавчі написи нотаріусів.

Частиною п`ятою статті 15 цього Закону передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 74 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною другою статті 74 цього Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з частиною першою статті 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до статті 379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником. Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, що звернулися з поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі.

У разі оскарження рішень дій чи бездіяльності державного виконавця при виконанні рішень інших органів (зокрема і виконавчого напису нотаріуса) такий спір має бути вирішений саме адміністративним судом в силу прямих приписів статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" та статті 287 КАС України.

Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди.

Аналізуючи в сукупності зазначені правові норми, беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, суд дійшов висновку, що питання заміни сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса повинно вирішуватися в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №826/7941/17 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі №822/1659/18.

З урахуванням зазначеного суд вважає, що вказана заява є необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 37, 352-355, 431, 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчому написі - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О. В. Рунчева