Справа № 946/3514/21
Провадження № 2/946/2441/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Аубекерової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

06.05.2021 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

- 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1559 га, кадастровий номер :02:001:0057, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач мотивує тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Крижановської С.М. №102/02-14 від 22.07.2020 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що відсутні необхідні документи для видачі свідоцтва про право на спадщину.

25.05.2021 року відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічними позовними вимогами, якими просить визнати земельну ділянку площею 0,1559 га, кадастровий номер :02:001:0057, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ; визнати за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1559 га, кадастровий номер :02:001:0057, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.06.2021 року зустрічний позов прийнято до свого провадження та об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Позивач за первісним позовом в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні первісних позовних вимог та не заперечував проти задоволення зустрічних позовних вимог.

Представник позивача за зустрічним позовом в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні зустрічних позовних вимог та не заперечував проти задоволення первісних позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення первісних та зустрічних позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України - обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно за №281 від 06.04.20211 року, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 29.04.2021 року.

Крім того, земельна ділянка площею 0,1559 га, кадастровий номер :02:001:0057, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №514535 від 14.01.2010 року.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 11.02.1985 року (а.с. 106), шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено 11.02.1985 року.

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 61 Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Згідно ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Таким чином, оскільки земельну ділянка площею 0,1559 га, кадастровий номер :02:001:0057, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 набув в період шлюбу з ОСОБА_2 , суд вважає, що вказане майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 71 ч. 1 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Тобто, позивачу ОСОБА_2 належить 1/2 частка земельної ділянки площею 0,1559 га, кадастровий номер :02:001:0057, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до свідоцтва про серії НОМЕР_3 , виданого 10.05.2019 року (а.с. 6), ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить:

- 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1559 га, кадастровий номер :02:001:0057, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №64791761 від 19.05.2021 року, наданої приватним нотаріусом Крижановською С.М., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_4 , відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_4 являються:

- син ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с. 6);

- дружина ОСОБА_2 ;

- дочка ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с. 111) та свідоцтвом про шлюб (а.с. 110).

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Встановлено, що позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовились від прийняття спадщини після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Крижановської С.М. №102/02-14 від 22.07.2020 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що відсутні необхідні документи для видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачами вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє пірвісні та зустрічні позовні вимоги.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 82, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 315, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1261, 1269, 1270 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

- 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1559 га, кадастровий номер :02:001:0057, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на майно задовольнити.

Визнати земельну ділянку площею 0,1559 га, кадастровий номер :02:001:0057, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1559 га, кадастровий номер :02:001:0057, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 11.06.2021 року.

Суддя: О.Я.Присакар