Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/294/21

2/330/248/2021

"20" квітня 2021 р. смт. Якимівка

Якимівський районний суд Запорізької області в складі головуючого судді Куценка О.О.

секретаря судового засідання Павленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Якимівського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Кирилівської селищної ради в особі органу місцевого самоврядування про визнання права власності на майно,

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися в суд з позовом в якому вказали, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі між собою з 28 вересня 1991 року. Як вбачається з відомостей паспортів позивачів вони тривалий час проживають в с.Лиманське Якимівського району Запорізької області, позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою будинку АДРЕСА_1 з 25 липня 1990 року, позивач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою будинку АДРЕСА_1 з 25 листопада 1992 року, все своє свідоме життя позивачі прожили в зазначеному населеному пункті. Після одруження позивачі деякий час проживали разом із матір`ю позивача за місцем реєстрації, але в подальшому перейшли жити в будинок АДРЕСА_2 , який належав бабі позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , яка померла у 2001 році. Позивачі зазначають, що як за життя ОСОБА_3 так і після її смерті вони проживали в зазначеному будинку та користувалися будинком як своєю власністю. Після смерті ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 мав намір оформити на своє ім`я будинок в порядку спадкування, але ним було з`ясовано, що зазначений будинок юридичне нікому не належить, на яких підставах його бабою ОСОБА_3 було збудовано цей будинок йому невідомо. В подальшому позивачами у зв`язку з користуванням комунальним послугами було оформлено договори щодо користування останніми. Факт проживання в будинку сім`ї позивачів та його користування подружжям ОСОБА_4 підтверджується довідкою селищної ради, квитанціями про оплату комунальних послуг, квитанціями та довідками про надання послуг з електропостачання. Як вбачається із викладеного та доданих до позову матеріалів позивачі відкрито, безперервно на протязі більш ніж п`ятнадцяти років володіють, користуються зазначеним будинком, вважають, що вони можуть стати власниками будинку.

В зв`язку з викладеним, просять суд визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності в порядку набувальної давності на Ѕ частину будинку АДРЕСА_2 , як складається з житлового будинку А- загальною площею 53,6 кв.метри, житловою площею 33,7 кв.метри, сараю Б-1 площею 24,0 кв.метри, душу Д-1 площею 1,3 кв.метри, убиральні У-1 площ 1,3 кв.метри, огорожі № 1.

Визнати за позивачем ОСОБА_2 право власності в порядку набувальної давності на Ѕ частину будинку АДРЕСА_2 , як складається з житлового будинку А- загальною площею 53,6 кв.метри, житловою площею 33,7 кв.метри, сараю Б-1 площею 24,0 кв.метри, душу Д-1 площею 1,3 кв.метри, убиральні У-1 площ 1,3 кв.метри, огорожі № 1.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Дослідивши матеріали справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі між собою з 28 вересня 1991 року. Після одруження позивачі проживають у будиноку АДРЕСА_2 , який належав бабі позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , яка померла у 2001 році. Позивачі зазначають, що як за життя ОСОБА_3 так і після її смерті вони проживали в зазначеному будинку та користувалися будинком як своєю власністю. Після смерті ОСОБА_3 позивачами було з`ясовано, що зазначений будинок юридичне нікому не належить, та не був зареєстрований в установленому законом порядку за спадкодавцем ОСОБА_3 . В подальшому позивачами у зв`язку з користуванням комунальним послугами було оформлено договори щодо користування останніми. Факт проживання в спірному будинку сім`ї позивачів та його користування подружжям ОСОБА_4 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме: довідкою селищної ради, квитанціями про оплату комунальних послуг, квитанціями та довідками про надання послуг з електропостачання.

Таким чином, судом встановлено, що позивачі, добросовісно заволоділи вказаним нерухомим майном та відкрито, безперервно на протязі більш ніж п`ятнадцяти років володіють, користуються зазначеним будинком.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

За нормами ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10-и років, або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності за набувальною власністю на нерухоме майно, транспортні засоби набувається за рішенням суду.

Пунктами 13,14 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 5, 07.02.2014 року „Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав роз`яснено про можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.,ст. 15,16 ЦК, а також ч.4 ст.344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

За таких обставин суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15,16, 344 ЦК України, 10, 12, 77-81, 197-198,200,206, 259,263-265, 279 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Кирилівської селищної ради в особі органу місцевого самоврядування про визнання права власності на майно- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку набувальної давності на Ѕ частину будинку АДРЕСА_2 , як складається з житлового будинку А-1 загальною площею 53,6 кв.метри, житловою площею 33,7 кв.метри, сараю Б-1 площею 24,0 кв.метри, душу Д-1 площею 1,3 кв.метри, убиральні У-1 площею 1,3 кв.метри, огорожі № 1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку набувальної давності на Ѕ частину будинку АДРЕСА_2 , як складається з житлового будинку А-1 загальною площею 53,6 кв.метри, житловою площею 33,7 кв.метри, сараю Б-1 площею 24,0 кв.метри, душу Д-1 площею 1,3 кв.метри, убиральні У-1 площею 1,3 кв.метри, огорожі № 1.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Якимівський районний суд протягом 30 днів з дня проголошення цього рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя