ПОСТАНОВА

Іменем України

18 червня 2021 року м. Кропивницький

справа № 383/824/20

провадження № 22-ц/4809/407/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Дуковського О.Л.

суддів Голованя А.М., Дьомич Л.М.

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі якого діє філія Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк»;

відповідач ОСОБА_1 .

Розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі якого діє філія Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 грудня 2020 року, у складі головуючого судді Адаменка І.М. у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі якого діє філія Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 25 215,29 грн. та судового збору в сумі 2102,00грн.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що між позивачем та ОСОБА_1 20.08.2018 було укладено договір у формі заяви на приєднання (встановлення відновлювальної кредитної лінії).

На підставі вказаної заяви було відкрито відповідачу кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 40 000,00 грн..

Зазначав, що відповідач зобов`язалася належним чином використовувати кредитні кошти та сплатити відсоток за користування кредитом в розмірі 38% річних.

Вказував, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що шляхом підписання заяви про приєднання до договору він беззастережно приєднався до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви розміщена на інтернет сторінці банку https://www.oschadbank.ua/ua, та уклала з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, що підтверджується його підписом у заяві, але в порушення умов договору ОСОБА_2 не здійснювала погашення заборгованості у відповідності з умовами кредитного договору.

Посилався, що станом на 27.08.2020 у відповідача утворилася заборгованість в сумі 25 215,29 грн., яка складається із: заборгованість за основним боргом 23 899,28 грн., нарахованих відсотків 1026,17 грн., пеня 176,49 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу 97,27 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів 16,08 грн..

Просить стягнути вказану заборгованість та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 грудня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на те, що на день розгляду справи відповідач погасив заборгованість відповідно до умов договору і не має заборгованості перед позивачем, а тому позов є необгрунтованим.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Позивач вважає висновки суду необгрунтованими та такими, що не відповідають обставинам справи.

Вказує на те, що судом не надано оцінки фактичним обставинам справи, розміру заборгованості на дату звернення до суду та наявності зобов`язань відповідача стосовно повернення кредитних коштів передбачених договором, невірно було судом застосовані норми права щодо порядку досудового врегулювання спору.

Крім того, позивач зазначив, що судом допущено порушення норм процесуального права, а саме позивач був позбавлений можливості подати відповідь на відзив, оскільки такого відзиву не отримував.

Вирішуючи дану справу судом не було встановлено всі обставини, що мають значення для об`єктивного розгляду справи.

Відповідачем подано відзив на дану апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Зазначає, що відповідач ні за тілом кредиту, ні за процентами не мав і не має заборгованості на строк понад 58 календарних днів, тому у банку не виникло право, а у відповідача не виник обов`язок дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за договором , строк сплати яких не настав.

Згідно з ч.1,3 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи категорію та складність даної справи, справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.08.2018 між Акціонерним товариством Державний ощадний банк України (від імені якого діє філія Кіровоградське обласне управління) та ОСОБА_1 підписано заяву про приєднання (встановлення відновлювальної кредитної лінії) №485539612 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (а.с.9-10).

Із заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) вбачається, що банк відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі - 40 000,00 грн., строком на 60 місяців, а відповідач зобов`язалася належним чином використати кредитний ліміт за цільовим призначенням та сплатити відсоток за користування кредитом в розмірі 38% річних у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс періоду (льготного періоду) де процентна ставка становить 0,001% річних.

Звернувшись із позовом позивач на підтвердження факту отримання кредиту ОСОБА_1 надав заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), паспорт споживчого кредиту (кредитної лінії на БПК) інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит від 20.08.2018, договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

В матеріалах справи міститься виписка по рахунку станом на 24.11.2020 року з якої вбачається, що відповідачем здійснювалося погашення заборгованості за 2020 рік - 13.01.2020 року, 26.02.2020 року, 21.03.2020 року, 22.04.2020 року, 21.05.2020 року, 22.06.2020 року, 21.07.2020 року, 25.08.2020 року, 21.09.2020 року, 22.10.2020 року та 21.11.2020 року (а.с.93-98).

Суд першої інстанції дослідивши вказану виписку зазначив, що відповідач щомісячно сплачував заборгованість за кредитним договором від 20.08.2018 і не має простроченої заборгованості на строк понад 58 календарних днів, а станом на дату подання позову до суду відповідач взагалі не мала простроченої заборгованості за тілом кредиту, тому у банку не виникло право, а у відповідача не виник обов`язок достроково повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів.

Також суд першої інстанції зазначив, що позивач не дотримався обов`язкового досудового порядку врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання кредиту, а саме банк не пред`явив відповідачеві досудову вимогу про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним та інших платежів за договором, строк сплати яких не настав.

Суд першої інстанції послався на Порядок направлення вимоги про дострокове повернення кредиту врегульований пунктом 1.29 Розділу ХХІІ Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, де зазначено, що банк на підставі Договору вимагає здійснення (платежів), строк сплати яких не настав, або повернення Кредиту, такі внески (платежі) або повернення Кредиту мають бути здійсненні Клієнтом протягом 30 (тридцяти) календарних днів, з дня одержання повідомлення про таку вимогу від Банку. Якщо протягом цього періоду Клієнт усуне порушення умов Договору, вимога Банку втрачає чинність. При цьому якщо пошта (поштова служба) не може вручити повідомлення клієнту через відсутність за місцем проживання вказаної особи, його відмову прийняти поштове відправлення, незнаходження фактичного місця проживання клієнта або з інших причин, повідомлення вважається врученим клієнту у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Такого порядку позивач не дотримався.

Відповідно до вимог чинного законодавства якщо кредитодавець згідно з договором про надання споживчого кредиту одержує внаслідок порушення споживачем умов договору право на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, або на вилучення продукції чи застосування іншої санкції, він може використати таке право лише у разі: 1) затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше - на три календарні місяці; або 2) перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; або 3) несплати споживачем більше однієї виплати, яка перевищує п`ять відсотків суми кредиту; або 4) іншого істотного порушення умов договору про надання споживчого кредиту.

Колегія суддів, погоджується із висновком суду першої інстанції, а доводи апеляційної скарги такого висновку суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів у справі, підстави для переоцінки яких апеляційним судом відповідно до ст.367 ЦПК України відсутні.

В межах вимог та доводів апеляційної скарги передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення у справі не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375,381,382,384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі якого діє філія Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» - залишити без задоволення

Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді А.М. Головань

Л.М. Дьомич