Справа № 369/6945/21
Провадження №2-о/369/225/21
УХВАЛА
про повернення заяви
28.05.2021 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я. ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа: Києво-Святошинський районний відділ ДРАЦС про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:
24.05.2021 до суду надійшла заява ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа Києво-Святошинський районний відділ ДРАЦС про встановлення факту смерті.
Дана заява була подана представником заявника ОСОБА_2 ОСОБА_1 .
Так, відповідно до ч.1,2,4 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Цивільний кодекс України, зокрема стаття 245, передбачає форму довіреності, яка повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.
2. Довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статті.
3. Довіреність військовослужбовця або іншої особи, яка перебуває на лікуванні у госпіталі, санаторії та іншому військово-лікувальному закладі, може бути посвідчена начальником цього закладу, його заступником з медичної частини, старшим або черговим лікарем.
Довіреність військовослужбовця, а в пунктах дислокації військової частини, з`єднання, установи, військово-навчального закладу, де немає нотаріуса чи органу, що вчиняє нотаріальні дії, також довіреність працівника, члена його сім`ї і члена сім`ї військовослужбовця може бути посвідчена командиром (начальником) цих частини, з`єднання, установи або закладу.
Довіреність особи, яка тримається в установі виконання покарань чи слідчому ізоляторі, може бути посвідчена начальником установи виконання покарань чи слідчого ізолятора.
Довіреність особи, яка проживає у населеному пункті, де немає нотаріусів, може бути посвідчена уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, крім довіреностей на право розпорядження нерухомим майном, довіреностей на управління і розпорядження корпоративними правами та довіреностей на користування і розпорядження транспортними засобами.
Довіреність суб`єкта права на безоплатну вторинну правову допомогу, за зверненням якого прийнято рішення про надання такої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Довіреності, посвідчені зазначеними посадовими особами, прирівнюються до нотаріально посвідчених.
4. Довіреність на одержання заробітної плати, стипендії, пенсії, аліментів, інших платежів та поштової кореспонденції (поштових переказів, посилок тощо) може бути посвідчена посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на стаціонарному лікуванні, або за місцем його проживання.
5. Довіреність на право участі та голосування на загальних зборах, видана фізичною особою, посвідчується у порядку, визначеному законодавством.
Враховуючи вищевикладене, звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений до справи відповідач відповідальним за це.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Відповідно до ст.48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Згідно ч. 1ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник, а у відповідності до ч.2 цієї ж статті під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених устатті 61 цього Кодексу.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Повноваження представників сторін та інших учасників справи, згідно дост.62 ЦПК України, мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.
Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.
Згідно ч.9 ст.62 ЦПК України довіреності або інші документи, які підтверджують повноваження представника і були посвідчені в інших державах, повинні бути легалізовані в установленому законодавством порядку, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ст.13 Закону України "Про міжнародне приватне право"документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.
З 22 грудня 2003 року в Україні діє Гаазька Конвенція 1961 року, відповідно до положень якої відмінено вимогу консульської легалізації іноземних документів і змінено цю процедуру шляхом проставлення штампу «апостиль».
Статтею 3 цієї Конвенції передбачено, що єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Проставлення штампу «Апостиль» є обов`язковою умовою для визнання юридичної сили документа на території іншої держави, яка підписала Гаазьку конвенцію. Для всіх інших країн необхідно виконати процедуру консульської легалізації документів. РФ є учасником Гаазької конвенції 1961 року, а тому здійснюють процедуру легалізації документів шляхом проставлення штампа «Апостиль».
Відповідно до ст.95 ППК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Дана заява була підписана та подана представником заявника ОСОБА_2 ОСОБА_1 .
На підтвердження повноважень представника заявника ОСОБА_1 , в матеріалах справи міститься копія довіреності серії 61АА7783467, посвідчена 23.04.2021 року, нотаріусом Таганрогського нотаріального округу Ростовської області зареєстрована в реєстрі №61/2-н/61-2021-1-1634 (довіреність складена російською мовою, РФ). Однак в порушення ч.9 ст.62 ЦПК України, ст.13 Закону України "Про міжнародне приватне право"до заяви не додано доказів, що вказана довіреність легалізована в Україні.
З огляду на вищевказане довіреність серії 61АА7783467, посвідчена 23.04.2021 року, нотаріусом Таганрогського нотаріального округу Ростовської області зареєстрована в реєстрі №61/2-н/61-2021-1-1634 не відповідає вимогам ст. 3 Гаазької конвенції 1961 року.
Таким чином повноваження Лапчука В.В. представляти інтереси ОСОБА_2 , зокрема, вчиняти від його імені дії, передбачені статтями 43,49 ЦПК України, в тому числі завіряти копії документів, які додаються до заяви, та представляти його інтереси в будь-яких державних органах, у тому числі й у судах, або лише в судах є непідтвердженими.
Крім того, суд звертає увагу заявника на те, що у відповідності до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Тобто представником у даній справі може бути лише особа, визначена ч. 1 ст. 60 ЦПК України.
Відповідно до ст. 185 ч. 4 п.1 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву у випадку, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Дослідивши матеріали справи встановлено, що заява в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту смерті був підписаний та поданий особою ОСОБА_1 , а не заявником, отже тією особою, яка не має права її підписувати та подавати.
Між тим, в разі виконання вимог закону щодо належного посвідчення повноважень представника, заява про встановлення факту смерті може бути повторно подана до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 62,185 ЦПК України, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Заяву ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа: Києво-Святошинський районний відділ ДРАЦС про встановлення факту смерті - повернути заявнику разом з доданими документами.
Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із вказаною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Суддя: А.Я. Волчко