Справа № 703/1096/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Ігнатенко Т.В.

секретар судових засідань Бондаренко А.І.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням

встановив:

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з вищевказаним позовом, в якому просять: визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_3 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі є власниками квартири АДРЕСА_3 , в якій зареєстрований відповідач ОСОБА_5 . З 20 лютого 2020 року відповідач у вказаній квартирі не проживає, його особисті речі в ній відсутні. Відповідно до умов договору дарування, ОСОБА_5 зобов`язався знятися з реєстрації у вказаній квартирі до 25 серпня 2020 року, однак даного обов`язку до даного часу не виконав. Внаслідок реєстрації відповідача у зазначеній квартирі позивачі несуть додаткові витрати на оплату комунальних послуг. Позивачі вважають, що відповідач не користується квартирою без поважних причин, тому втратив право на користування нею. Відповідач ухиляється від вимог позивачів щодо зняття з реєстрації, в зв`язку з чим вони звернулися до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 22 квітня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, роз`яснено відповідачу право на надіслання до суду відзиву на позовну заяву, позивачам - відповіді на відзив.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у підготовче судове засідання не з`явилися, звернулися до суду з заявами, в яких просять розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, на їх задоволенні наполягають.

Відповідач ОСОБА_5 у підготовче судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, врахувавши позиції позивачів та відповідача, які викладені у заявах про розгляд справи без їх участі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно договору-міни від 30 березня 2002 року, який посвідчений приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу ОСОБА_2 Г.В. та зареєстрований в реєстрі за №1571, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 здійснили обмін належної їм двокімнатної квартири, що знаходиться в АДРЕСА_2 , на трикімнатну квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_3 , що належала ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 (а.с.17).

Як вбачається з рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 листопада 2012 року, яке набрало законної сили 11 червня 2012 року, у справі №2315/6284/2012, в зв`язку з реєстрацією шлюбу ОСОБА_2 змінила своє прізвище на « ОСОБА_2 » (а.с.18).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Смілі Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області 07 грудня 2012 року, ОСОБА_2 зареєструвала 07 грудня 2012 року шлюб з ОСОБА_19 Після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 змінила своє прізвище на « ОСОБА_2 » (а.с.19).

Згідно ч.1 та ч..2 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відповідно до Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 06 серпня 2020 року на підставі вищевказаного договору міри проведену державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/5 частки за кожним квартири АДРЕСА_3 (а.с.20, 21, 22, 23).

Згідно договору дарування частки квартири від 13 серпня 2020 року, який посвідчений приватним нотаріусом Смілянського районного нотаріального округу Новіковим І.М. та зареєстрований в реєстрі за №2531, ОСОБА_5 (даритель) безкоштовно передав (подарував), а ОСОБА_4 (обдарована) отримала у власність (прийняла в дар) на своє ім`я 1/5 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Ця 1/5 квартири належить дарителю, тобто ОСОБА_5 на підставі договору міни, посвідченому 30 березня 2002 року приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_2 Г.В. за реєстраційним №1571. Державну реєстрацію права власності дарителя в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності проведено 06 серпня 2020 року виконавчим комітетом Смілянської міської ради Черкаської області, індексний номер витягу 219708491 від 10 серпня 2020 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 105 (а.с.15-16).

Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст.150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші, не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.34 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року №5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї , а також членами сім`ї попереднього власника житла.

Як вбачається з договору договору-міни від 30 березня 2002 року, який посвідчений приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу ОСОБА_2 Г.В. та зареєстрований в реєстрі за №1571, ОСОБА_1 надала згоду на підписання цього договору її неповнолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.17).

Таким чином, відповідач ОСОБА_5 є членом сім`ї співвласника квартири АДРЕСА_3 , а саме позивача ОСОБА_14 .

Відповідно до ст.156 ЖК Української РСР, члени сім`ї власника жилої квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до п.7 Договору дарування частки квартири від 13 серпня 2020 року, який посвідчений приватним нотаріусом Смілянського районного нотаріального округу Новіковим І.М. та зареєстрований в реєстрі за №2531, ОСОБА_5 (даритель) зобов`язується звільнити подаровану частку квартири, зняти з реєстрації себе та членів своєї родини на вимогу обдарованої, але не пізніше 25 серпня 2020 року (а.с.15-16).

Як вбачається з позовної заяви, позивачі стверджують, а відповідач не заперечує, що на неодноразові звернення позивачів до відповідача знятися з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 , останнім проігноровані.

Згідно відомостей про склад сім`ї, зареєстрованих у житловому приміщенні, наданих Відділом державної реєстрації виконавчого комітету Смілянської міської ради 31 березня 2021 року за №1598, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.26).

Таким чином, відповідачем ОСОБА_5 не виконано покладений на нього обов`язок, передбачений п.7 Договору дарування частки квартири від 13 серпня 2020 року, який посвідчений приватним нотаріусом Смілянського районного нотаріального округу Новіковим І.М. та зареєстрований в реєстрі за №2531.

Як вбачається з акту від 30 серпня 2020 року, складеного ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які проживають в квартирах №20 та АДРЕСА_5 , а також з акту від 20 лютого 2021 року, складеного ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які проживають в квартирах №28 та АДРЕСА_7 , вказані особи склали зазначені акти про те, що ОСОБА_5 зареєстрований, але фактично не проживає в квартирі АДРЕСА_3 , з 20 лютого 2020 року (а.с.24, 25).

Обставини, які зазначені у вищевказаних актах відповідачем не заперечуються.

Доказів, які б свідчили про те, що відповідач ОСОБА_5 , після звернення позивачів до суду з даним позовом, знявся з реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , матеріали справи не містять.

Крім того, відповідачем ОСОБА_5 не надано жодного доказу, який свідчить про його проживання в квартирі АДРЕСА_3 з 20 лютого 2020 року, або вчинення перешкод позивачами або іншими особами, будь-яким способом, в його проживанні за зареєстрованим місцем проживання.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачами доведено факт постійної відсутності відповідача ОСОБА_5 без поважних причин з 20 лютого 2020 року за зареєстрованим місцем проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_3 .

Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника та/або судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

У справі Sejdiж and Finci v. Bosnia and Herzegovina (№27996/06 34836/06, рішення від 22 грудня 2009) ЄСПЛ визнав порушенням наявність законодавчо обумовлених передумов, які б перешкоджали Заявнику реалізувати свої права у разі, якщо останній виявить бажання реалізувати свої права у майбутньому. Суд виходив з того, що сукупність об`єктивних обставин справи дозволяє зробити припущення, що існує реальна можливість того, що Заявник може забажати реалізувати свої права у майбутньому (пар. 29).

Таким чином, у відповідності до практики ЄСПЛ, порушенням права особи є наявність законодавчо обумовлених передумов для такого порушення, навіть у разі, коли потенційне порушення пов`язується із гіпотетичною обставиною, що може настати або не настати.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що факт реєстрації відповідача в квартирі АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності позивачам, порушує право останніх на володіння, користування та розпорядження своїм майном, а також викликає необхідність сплати комунальних послуг за відсутнього відповідача.

Вищевказані обставини перешкоджають позивачам реалізовувати свої права, що є неприпустимим.

Враховуючи вищевикладене та позицію відповідача, який визнав позовні вимоги, суд вважає, що позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Однак, з врахуванням відсутності клопотання позивачів щодо стягнення з відповідача на їх користь судових витрат, суд вважає, що судові витрати на даний час стягненню з відповідача на користь позивачів не підлягають.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.41 Конституції України, ст.15, 16, 182, 316, 317, 319, 321, 405 ЦК України, ст.150, 156 ЖК Української РСР, та керуючись ст.4, 12, 13, 76-82, 200, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Позивач - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 .

Позивач - ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 .

Позивач - ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 .

Відповідач - ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Головуючий Т.В. Ігнатенко