Справа № 2-з/593/3/2021
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"25" травня 2021 р. м.Бережани Тернопільської області

Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Німко Н.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відповідачів ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕНТ», третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідачів приватного нотаріуса Бережанського районного нотаріального округу Хрущ Д.С про визнання недійсним договору іпотеки та договору про внесення змін до договору іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 24 травня 2021 року звернулася в суд із позовом до відповідачів ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕНТ», зазначивши третьою особою без самостійних вимог на стороні відповідачів приватного нотаріуса Бережанського районного нотаріального округу Хрущ Д.С. із вимогами визнати недійним з моменту укладення договір іпотеки від 17 жовтня 2007 р., укладений між ОСОБА_2 та ВАТ КБ «Надра» про передачу в у банку нежитлової будівлі, магазину з офісом, загальною площею 418, м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений Приватним нотаріусом Бережанського районного нотаріального округу Хрущ Д.С., 17 жовтня 2007 року, запис в реєстрі 5385, скасувати заборону відчуження вказаного майна, запис в реєстрі 87, а також визнати недійсним Договір про внесення змін №-1 від 28 серпня 2014 року до вказаного Договору іпотеки, посвідчений Приватним нотаріусом Бережанського районного нотаріального округу Хрущ Д.С., 28 серпня 2014 року, запис в реєстрі 1981 та скасувати заборону відчуження запис в реєстрі 1982.

Одночасно з поданням вказаного позову 24 травня 2021 року позивачкою подано до суду заяву про забезпечення позову у цій цивільній справі, у якій вона просить суд вжити заходи забезпечення вказаного позову шляхом встановлення заборони ТОВ «ФК «Інвент» та його правонаступникам вчиняти реєстраційні дії щодо нежитлової будівлі, магазину з офісом, загальною площею 418,5 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 234 в книзі 2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20278686 ( свідоцтво про право власності САВ №500520 від 14 вересня 2007 р.), про що винести відповідну ухвалу.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову заявниця ОСОБА_1 вказала, що при задоволені згаданого позову «… буде встановлено, що відповідач не мав і не має прав Іпотекодержателя, які він має намір реалізувати…, фактично може в будь-який час набути право власності на моє нерухоме майно, більш того, перепродати це майно третім особам, відтак відновлення вказаного права за мною вимагатиме від мене додаткового звернення до суду з позовом про скасування запису про право власності та поновлення права власності чи з віндикаційним позовом. В будь-якому випадку фінансові, часові та моральні витрати для поновлення порушеного права будуть значними».

Розглянувши заяву позивачки, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України; при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Положеннями статті 13 ЦПК України, яка визначає диспозитивність цивільного судочинства, визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову, згідно ч.2 ст.149 ЦПК України, допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2, п.4 ч.1 статті 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Як зазначено вище, до Бережанського районного суду Тернопільської області в порядку цивільного процесуального судочинства надійшов згаданий позов.

Ухвалою суду від 25 травня 2021 року у вказаній цивільній справі відкрите провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 22 червня 2021 року на 11 год. 00 хв., питання забезпечення позову у такій ухвалі судом не вирішувалося.

Щодо згаданої заяви про забезпечення позову суд зазначає таке.

Із додатків до заяви про забезпечення позову вбачається, що відповідачу ОСОБА_2 на праві власності належить нежитлова будівля, - магазин з офісом, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 14 вересня 2007 року виконавчим комітетом Бережанської міської ради Тернопільської області, зареєстроване в Бережанському ОК МБТІ за №-20278686 згідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно).

Відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ( далі Закон) організаційну систему державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України та його територіальні органи; державні реєстратори прав на нерухоме майно (яким є також нотаріус) та інші.

Пунктом 9 частини першої статті 2 Закону визначено, що реєстраційна дія - це державна реєстрація прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, а також інші дії, що здійснюються державним реєстратором у Державному реєстрі прав, крім надання інформації з цього реєстру.

Положеннями статті 10 Закону визначено, що державним реєстратором є:

1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав;

2) нотаріус;

3) державний, приватний виконавець - у разі накладення/зняття таким виконавцем арешту на нерухоме майно під час примусового виконання рішень відповідно до закону.

Виходячи із змісту вищевказаних вимог закону, повноваження вчиняти реєстраційні дії щодо об`єктів нерухомого майна належить до компетенції державних реєстраторів.

Висуваючи вимогу вжити заходи забезпечення вказаного позову шляхом встановлення заборони ТОВ «ФК «Інвент» та його правонаступникам вчиняти реєстраційні дії щодо згаданого об`єкта нерухомого майна, заявниця у своїй заяві про забезпечення позову не навела жодного аргументу в обґрунтування своєї вимоги встановлення заборони на вчинення таких дій саме ТОВ «ФК «Інвент» та його правонаступникам, а доказів належності прав державного реєстратора ТОВ «ФК «Інвент» та його правонаступникам під час розгляду цієї заяви суд не здобув.

А тому, у випадку задоволення заяви про забезпечення позову в межах заявлених вимог щодо виду забезпечення, встановивши заборону вчинення реєстраційних дій суб`єкту до компетенції якого не належить вчинення таких дій, суд не буде діяти у відповідності до принципу однієї із основних засад цивільного процесуального судочинства верховенства права.

У свою чергу, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд позбавлений можливості самостійно, на власний розсуд обирати захід забезпечення позову, враховуючи положення ст. 150 ЦПК України.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ЦПК.

Отже, дотримання вимог та положень, визначених ст.ст.2,10,13,150 ЦПК України, є імперативним правилом для всіх учасників процесу, в тому числі й для суду на предмет перевірки заяви і долучених до неї матеріалів і недопущення прийняття судового рішення, яке не відповідатиме вимогам закону та основним засадам цивільного процесуального судочинства.

Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення її позову шляхом встановлення зборони ТОВ «ФК «Інвент» та його правонаступника вчиняти реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна, яке є предметом оспорюваних правочинів згідно позовної заяви, слід відмовити, оскільки обраний заявницею вид забезпечення позову не відповідає вимогам закону.

Таке рішення суду не позбавляє заявницю права повторного звернення до суду із вимогами забезпечити її позов, із дотриманням вимог, встановлених чинним цивільним процесуальним кодексом України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 10, 13, 149-153, 258, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до відповідачів ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕНТ», третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідачів приватного нотаріуса Бережанського районного нотаріального округу Хрущ Д.С про визнання недійсним договору іпотеки та договору про внесення змін до договору іпотек, шляхом встановлення заборони ТОВ «ФК «Інвент» , та його правонаступникам вчиняти реєстраційні дії щодо нежитлової будівлі, магазину з офісом, загальною площею 418,5 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 234 в книзі 2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20278686 (свідоцтво про право власності САВ №500520 від 14 вересня 2007 р.)

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко