Справа № 183/4596/20
№ 2/183/982/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2021 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря судового засідання Устименко М.О.,

розглянувши, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Олімпекс-Агро», Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі,-

за участю:

представника позивача Ямкового В.Ф.,

представника відповідачів ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в :

У серпні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Олімпекс-Агро» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське», в якому просила:

-розірвати договір оренди земельної ділянки площею 5,220 га (кадастровий номер :02:029:0158), без номеру та дати, укладений між ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою «Олімпекс-Агро», ідентифікаційний код юридичної особи 30195842, який зареєстрований Новомосковським райвідділом ДРФ ЦДЗК, про що в Книзі записів реєстрації договорів оренди землі № 4 вчинено запис від 28 липня 2004 року за № 04-04-120-00251, з урахуванням усіх змін та доповнень, які були внесені додатковими угодами з реєстрацією від 04 травня 2009 року за № 04-09-126-01845, додатковою угодою від 15 березня 2017 року та додатковою угодою про зміну сторони-орендаря на Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське», ідентифікаційний код юридичної особи 41102163, та внесення змін до Договору оренди від 18 квітня 2018 року;

-стягнути з Товариства з товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Олімпекс-Агро» на користь ОСОБА_1 заборгованість по сплаті орендної плати за 2017 рік у грошовій формі у сумі 12 217,98 грн.;

-стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» на користь ОСОБА_1 заборгованість по сплаті орендної плати у грошовій формі за період з 2018 по 2019 роки у сумі 28 195,36 грн.;

-стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Олімпекс-Агро» та товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 1681,60 грн..

В обґрунтування свого позову ОСОБА_1 посилається на те, що їй, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 113767, виданого 28 листопада 2002 року Новомосковською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, на праві приватної власності належить земельна ділянка, загальною площею 5,220 га, кадастровий номер :02:029:0158, що розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району.

У 2003 році між нею та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» було укладено договір оренди земельної ділянки, без номеру та дати, який було зареєстровано Новомосковським райвідділом ДРФ ЦДЗК, про що у книзі записів реєстрації договорів оренди землі № 4 вчинено запис від 28 липня 2004 року за № 04-04-120-00251.

04 травня 2009 року Новомосковським райвідділом ДРФ ЦДЗК було зареєстровано Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки, укладеного між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою «Олімпекс-Агро».

15 березня 2017 року між позивачем та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» укладено ще одну додаткову угоду, відповідно до змісту якої Сторони дійшли згоди внести зміни в договір оренди, виклавши його в цілому в новій редакції.

Відповідно до п. 1.1., 2.1., 2.2., 2.3. додаткової угоди від 15 березня 2017 року ОСОБА_1 надає, а ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» приймає в строкове платне володіння і користування земельну ділянку площею 5,22 га, кадастровий номер :02:029:0158, що розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до п. 4.1. та 4.2. вказаної додаткової угоди, сторони погодили нові умови виплати орендної плати, а саме: орендна плата вноситься Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою «Олімпекс-Агро» у грошовій формі в розмірі 6,5% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки на момент укладання Договору, що складає 12 218,08 грн., а також останнє проводить безкоштовну поставку 1 тони соломи до садиби орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га, в територіальних межах орендаря, на підставі попередньої заяви орендодавця.

Відповідно до п. 4.6. додаткової угоди від 15 березня 2017 року, орендна плата сплачується орендарем орендодавця до 31 грудня поточного року.

18 квітня 2018 року до зазначеного договору оренди була укладена додаткова угода про заміну сторони та внесення змін до договору оренди.

За інформацією позивача, додатковою угодою від 18 квітня 2018 року було змінено орендаря на ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське», а також змінено строк дії договору оренди земельної ділянки змінено до 31 грудня 2028 року зі щорічною орендною платою у грошовій формі у розмірі 7,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Таким чином, у спірному договорі, з урахуванням додаткових угод, визначено три форми орендної плати: грошову; натуральну, яка є самостійною та підлягає виплаті (виконанню); відробіткову, яка є самостійною та підлягає виплаті (виконанню).

Однак, починаючи з 2017 року позивач більше не отримувала орендну плату за користування її земельною ділянкою, зокрема, як в частині виплати орендної плати у грошовій формі, так і в частині надання послуг з оранки, культивації присадибної ділянки та надання послуг з поставки 1 тони соломи до її садиби. Орендна плата не сплачувалась у 2017 році товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою «Олімпекс-Агро», а у 2018-2020 роках орендна плата не сплачувалась ані товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою «Олімпекс-Агро», ані товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровске».

Відповідно до інформації, наданої відділом у Новомосковському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з місцезнаходженням на території Попасненської сільської ради станом на 2017 та 2018 рік становила 187 969,00 грн..

Тож, позивач наполягала, що на момент звернення до суду, відповідачі не виплатили їй орендну плату у грошовій формі:

-за 2017 рік у розмірі 12 217,98 грн.;

-за 2018-2019 роки у розмірі 28 195,36 грн.

Позивач вважає, що систематичне невиконання відповідачами своїх обов`язків за договором оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є грубим порушенням її прав, оскільки вона не отримала ті блага, на які розраховувала, а також вважає, що є всі достатні підстави для розірвання договору оренди, так як систематичне невиконання відповідачами своїх обов`язків порушує принцип добросовісного виконання договірних зобов`язань.

05 січня 2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрним підприємством «Придніпровське» подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, виходячи з наступного. Відповідач стверджує, що в повному обсязі виплатив орендну плату в грошовій формі за 2018 та 2019 роки, а також вважає, що поставка соломи до садиби позивача та оранка, культивація земельної ділянки позивача повинні здійснюватись на підставі поданої письмової заяви позивача, що передбачено умовами додаткової угоди від 18 квітня 2018 року. Також відповідач вважає необґрунтованим розрахунок гонорару представника позивача.

Окрім цього, 05 січня 2021 року, Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою «Олімпекс-Агро», також подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, виходячи з наступного. Відповідач стверджує, що в повному обсязі виплатив орендну плату в грошовій формі за 2017 рік, а також вважає, що поставка соломи до садиби позивача та оранка, культивація земельної ділянки позивача повинні здійснюватись на підставі попередньої заяви позивача, що передбачено умовами додаткової угоди від 15 березня 2017 року. Також відповідач вважає необґрунтованим розрахунок гонорару представника позивача.

Ухвалою суду від 25 серпня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 16 березня 2021 року закінчено підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Ямковий В.Ф. позов підтримав, з підстав, викладених у ньому, та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. При цьому надав пояснення про те, що для здійснення оранки та культивації земельної ділянки, а також безкоштовна поставка соломи до садиби позивача здійснювалася наступним чином. Так, в кожному населеному пункті, де ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» здійснювало свою діяльність щодо оренди земельних паїв, існував повноважний представник, який збирав заяви та повідомляв власників земельних ділянок про час обробки земельних ділянок та час завезення соломи до садиби орендодавців. Про виконану роботу дійсно складалися відповідні відомості, де вони підписувалися. Те, що у додаткових угодах передбачили надання таких послуг за заявою орендодавця не можливо виконати, оскільки на підприємстві не існує обліку таких заяв, порядку їх реєстрації, не встановлено відповідальної особи, яка мала б здійснювати контроль за виконання таких послуг.

В судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, наполягав на тому, що їх підприємства в повному обсязі виконали умови підписаного договору оренди земельної ділянки, а поставка соломи до садиби позивача, оранка та культивація земельної ділянки без згоди та письмово повідомлення самого власника земельної ділянки не можлива. Відповідач наполягав на тому, що позивач не надала належних доказів про те, що вона письмово зверталася до відповідачів із заявами про надання їй послуг з оранки та культивації земельної ділянки, завезення соломи до її садиби.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані докази з точки зору належності, допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.

Суду надано копію державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 113767, виданого 28 листопада 2002 року, відповідно до якого ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 5,220 га, що розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.17).

Судом встановлено, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:029:0158, площею 5,220 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, було зареєстроване за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03 липня 2017 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з індексним номером 91701222 від 11 липня 2017 року (а.с.18).

Також суду надано копію договору оренди земельної ділянки від 2003 року, укладеного між ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою «Олімпекс-Агро», який був зареєстрований у Новомосковському райвідділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі № 4 вчинено запис від 28 липня 2004 року за № 04-04-120-00251.

Відповідно до п.1 Договору орендодавець ОСОБА_1 передала, а орендар - Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» прийняв в оренду земельну ділянку площею 5,220 га, яка належить орендодавцю на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 133767 від 28 листопада 2002 року (а.с.19-20).

Судом встановлено, що 04 травня 2009 року за № 04-09-126-01845 у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру було зареєстровано додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки № 04-04-120-00251 від 28 липня 2004 року про внесення змін та доповнень до вказаного договору (а.с.21).

Відповідно до п. 2.2 Договору, зміненого та доповненого додатковою угодою, за користування вказаною в Договорі земельною ділянкою Орендар нараховує Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 2 (двох) відсотків від грошової оцінки землі, що становить 1139,00 грн., а також проводить безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га. Орендар відшкодовує витрати на поховання. У випадку прийняття відповідними державними органами нормативних документів про підвищення вартості орендної плати за земельну ділянку, Орендар також повинен підняти вартість орендної плати та внести відповідні зміни в Договір оренди земельної ділянки.

Згідно з п. 2.3 Договору, зміненого та доповненого додатковою угодою, договір діє до 31 грудня 2021 року.

Судом становлено, що 15 березня 2017 року між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою «Олімпекс-Агро» укладено додаткову угоду до договору оренди землі № 04-04-126-00257 від 28 липня 2004 року, відповідно до якої, з метою приведення тексту договору оренди землі до вимог законодавства з урахуванням його змін, сторони дійшли згоди внести зміни в договір оренди землі, виклавши його в цілому в новій редакції (а.с.22-24).

Відповідно до п. 4.1, 4.2 додаткової угоди від 15 березня 2017 року, орендна плата вноситься у грошовій формі в розмірі 6,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на момент укладання Договору, що складає 12218,08 грн. за рік оренди. Орендар проводить безкоштовну поставку 1 тони соломи до садиби орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га в територіальних межах орендаря, на підставі попередньої заяви орендодавця.

Відповідно до п. 3.1. додаткової угоди від 15 березня 2017 року, договір діє до 31 грудня 2024 року.

Відповідно до прикінцевих положень додаткової угоди від 15 березня 2017 року, угода вступає в силу з дня її підписання сторонами і невід`ємною частиною договору оренди.

Судом встановлено, що 18 квітня 2018 року між ОСОБА_1 , товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою «Олімпекс-Агро» та товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» укладено додаткову угоду про заміну сторони та внесення змін до договору оренди землі (а.с.45).

Вказана додаткова угода була зареєстрована в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 145427815 від 15 листопада 2018 року (а.с.25), а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права з індексним номером 140437577 від 05 жовтня 2018 року (а.с.47).

Відповідно до п. 1 додаткової угоди від 18 квітня 2018 року, зі згоди орендодавця орендар передає, а новий орендар приймає на себе права та обов`язки сторони орендаря, передбачені в договорі оренди.

Відповідно до п. 4.3 додаткової угоди від 18 квітня 2018 року, сторони домовились внести зміни в абзац 4 п. 4.1 додаткової угоди від 15 березня 2017 року, розділу «Орендна плата» та викласти його в наступній редакції: «4.1. За користування вказаною в договорі земельною ділянкою орендар нараховує орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 7,5% від нормативно-грошової оцінки землі, що становить 14 097,78 грн., а також проводить безкоштовне завезення соломи до садиби орендодавця та здійснює безкоштовну оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га в територіальних межах орендаря, на підставі поданої письмової заяви орендодавцем».

Відповідно до п. 4.2 додаткової угоди від 18 квітня 2018 року, сторони домовились внести зміни в п. 3.1 додаткової угоди від 15 березня 2017 року, та викласти його в наступній редакції: «3.1. Договір діє до 31 грудня 2028 року, але в будь-якому випадку даний договір та право оренди за даним договором є чинним до моменту закінчення збирання врожаю орендарем».

Суду надано докази виплати орендної плати у грошовій формі товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою «Олімпекс-Агро» за 2017 рік на загальну суму 6564,00 грн. (а.с.73-77), а також докази виплати орендної плати у відробітковій формі за 2017 рік (оранка та культивація присадибної ділянки орендодавця) (а.с.89-91).

Суду надано докази виплати орендної плати у грошовій формі товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» за 2018 рік у сумі 14361,00 грн. (а.с.48-51), та 2019 рік у сумі 15130,00 грн. (а.с.52), а також надано докази виплати орендної плати у відробітковій формі за 2018 рік (оранка та культивація присадибної ділянки орендодавця) (а.с.53).

Суду не надано доказів виплати орендної плати у натуральній формі (поставки 1 тони соломи до садиби позивача) жодним з відповідачів взагалі, розмір цієї орендної плати, визначений позивачем у позові, відповідачем не спростований.

До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми закону.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землюце платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначенихЗК України та іншими законами України.

Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Відповідно до частини другоїстатті 651 ЦК Українидоговір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа.

Таким чином, при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом д) частини першоїстатті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другоїстатті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору.

Відповідно достатті 526 ЦК Українизобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умоввідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ізстаттею 629 ЦК Українидоговір є обов`язковим для виконання сторонами.

Тлумаченнястатті 629 ЦК Українисвідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне правообов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться вглаві 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2019 року у справі № 355/385/17.

Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06.03.2019 року у справі № 183/262/17(провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Вирішуючи позов в частині виплати орендної плати у вигляді поставки соломи до садиби позивача, суд, крім зазначених вище норм законів, керується наступними нормами.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, судне бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до вимог ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до п. 4.1 Договору, зміненого та доповненого додатковою угодою від 15 березня 2017 року, орендна плата вноситься у грошовій формі в розмірі 6,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на момент укладання Договору, що складає 12218,08 грн. за рік оренди. Орендар проводить безкоштовну поставку 1 тони соломи до садиби орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га в територіальних межах орендаря, на підставі попередньої заяви орендодавця.

Відповідно до п. 4.1 Договору, зміненого та доповненого додатковою угодою від 18 квітня 2018 року, за користування вказаною в договорі земельною ділянкою орендар нараховує орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 7,5% від нормативно-грошової оцінки землі, що становить 14 097,78 грн., а також проводить безкоштовне завезення соломи до садиби орендодавця та здійснює безкоштовну оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га в територіальних межах орендаря, на підставі поданої письмової заяви орендодавцем.

В силу ст. 82 ЦПК України, позивачем доведено, відповідачами не спростовано, що в період з 2017 по 2019 рік солома не поставлялася до садиби позивача, грошова компенсація також не виплачувалася.

Вирішуючи питання щодо умов договору про поставки соломи, суд керується наступними нормами закону.

За ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент укладання Договору, Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Як зазначалося вище, Договір оренди землі визначає три основні складові орендної плати, якими є: орендна плата у грошовій формі; безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га на рік.

Таким чином сторони укладаючи договір оренди визначили усі три форми орендної плати: грошову, натуральну та відробіткову, які є самостійними формами та підлягають виплаті.

П.3 ч.1 ст.3 ЦК України визначає однією з загальних засад цивільного законодавства - свободу договору.

Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч.ч.1-3 ст.6 ЦК України).

Ч.1 ст.14 ЦК України визначає, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Ст.628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Системний аналіз наведених вище норм закону, дає суду підстави для розірвання договору оренди, в тому числі, в зв`язку з систематичною несплатою відповідачем орендної плати, визначеної договором у формі безкоштовної поставки соломи до садиби позивача, починаючи з 2017 року, а також в тому числі, у зв`язку з несплатою відповідачем орендної плати у формі оранки та культивації земельної ділянки позивача, за 2018-2019 роки.

Суду, в силу ст. 81 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів виконання відповідачем таких істотних умов договору, як виплата орендної плати у формі оранки та культивації земельної ділянки позивача, поставки соломи.

Так, суд бере до уваги подані відповідачами докази про те, що виплата орендної плати у формі оранки та культивації земельної ділянки здійснювалася у ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» на підставі заяви ОСОБА_1 від 05.04.2017 року (а.с. 89-91), що відповідає вимогам п.4.2 Додаткової угоди до Договору оренди землі від 15.03.2017 року.

Між тим, подана письмова заява позивача не містить даних про її реєстрацію на підприємстві, а умови додаткової угоди від 15.03.2017 року, як і умови додаткової угоди від 18.04.2018 року не передбачають чітко прописаної процедури подачі письмової заяви Орендодавцем, навпаки мітять обов`язок орендаря внести орендну плату, в тому числі у виді оранки та культивації земельної ділянки Орендодавця, поставку 1 тони соломи до садиби, що не може бути тотожним обов`язку Орендодавця.

Таким чином, суд приходить до висновку про систематичну несплату визначеної Договором орендної плати в частині поставки соломи, що являється підставою для задоволення позову в цій частині та розірвання договору оренди, укладеного між сторонами.

Вирішуючи питання в частині наявності заборгованості з орендної плати, визначеної у грошовій формі, а також орендної плати в відробітковій формі, суд вважає, що підстав для їх стягнення немає, відповідачами в повній мірі доведено виплату цих типів орендної плати.

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд керується наступними нормами процесуального закону.

Так, статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

У відповідності до приписів ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Згідно до положень ч.ч.1-4 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно ч.ч.1,2 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Разом з тим склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані наступні документи: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимог.

В матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги (а.с. 29-30), попередній розрахунок надання послуг адвокатом (а.с.32), а також містяться докази понесених позивачем витрат по оплаті судового збору у розмірі 1681,60 грн. (а.с. 1).

Однак, суд враховує ту обставину, що позовні вимоги задовольняються частково, в частині розірвання договору оренди.

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Олімпекс-Агро» та товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» солідарно на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору у розмірі 1681,60 грн., та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Керуючись ст.ст. 12,76-82,89,141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Олімпекс-Агро», Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі, задовольнити частково.

Розірвати Договір оренди земельної ділянки площею 5,220 га, кадастровий номер :02:029:0158, без номеру та дати, укладений між ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою «Олімпекс-Агро» (), зареєстрований Новомосковським райвідділом ДРФ ЦДЗК, про що в книзі записів реєстрації договорів оренди землі № 4 вчинено запис від 28.07.2004 року № 04-04-120-00251, з урахуванням змін та доповнень, які були внесені додатковими угодами з реєстрацією від 04.05.2009 року за № 04-09-126-01845 та від 15 березня 2017 року про заміну сторони орендаря та внесення змін до Договору оренди від 18.04.2018 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність Агрофірми «Олімпекс-Агро» на користь на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 420,35 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність Аграрне підприємство «Придніпровське» на користь на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 420,35 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро», , адреса місцезнаходження: 03115, м.Київ. Проспект Перемоги, 12-В.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське», , адреса місцезнаходження: 03115, м.Київ. Проспект Перемоги, 12-В.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В.Сорока.