КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №369/11666/20 Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук Л.М.

Провадження №22-ц/824/5267/2021 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

24 червня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду в складі:

Головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Сліпченка О.І., Сушко Л.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИЛА

У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання або досягнення сином 23 річного віку.

У мотивування вимог посилалася на те, що 16 лютого 2002 року вона уклала з відповідачем шлюб.

Під час спільного проживання у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2018 року шлюб між ними розірвано.

13 березня 2019 року згідно судового наказу Києво-Святошинського районного суду Київської області стягнуто з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів до досягнення дітьми повнолітнього віку.

01 вересня 2020 року сину ОСОБА_5 виповнилося 18 років.

Відповідач припинив сплату аліментів на повнолітнього сина.

ОСОБА_5 навчається на денній формі навчання на 2 курсі Механіко-машинобудівельного інститут КПІ ім. І.Сікорського. Строк навчання 30 червня 2023 року.

На даний час син проживає разом з нею, перебуває на її утриманні, потребує значних коштів для його забезпечення життєдіяльності та навчання.

Крім того, син потребує значних коштів для забезпечення усім необхідним, а саме: одягом, взуттям, продуктами харчування, оплатою комунальних послуг, оплатою щоденного проїзду до міста навчання, забезпеченням харчуванням, обідом під час навчання тощо, що складає приблизно 6000 грн щомісячно.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 18.09.2020 року на період навчання в Механіко-машинобудівному інституті КПІ ім. ОСОБА_6 до 30.06.2023 року, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн 80 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Зазначає, що незважаючи на досягнення сином ОСОБА_5 повноліття, з нього продовжують стягуватися аліменти в тому ж розмірі як на двох дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . Син навчається на бюджетній основі та не позбавлений можливості отримувати стипендію.

Вказує, що військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України сплачує в безготівковому порядку оренду житла, в якому відповідач проживає. Водночас, відповідач самостійно сплачує орендодавцю комунальні та інші послуги в розмірі 3 500 грн.

Крім того, він має проблеми зі здоров`ям, а тому витрачає приблизно 1500 грн у місяць на обстеження, лікування, оздоровлення, реабілітацію, придбання ліків.

Також він надає фінансову допомогу в розмірі 2500 грн щомісяця своїм батькам.

За таких обставин він не має можливості надавати матеріальну допомогу сину ОСОБА_5 .

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Вказує, що матеріальне становище ОСОБА_1 не погіршилося, а тому він має фінансову можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 10-11)

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. (а.с. 12)

Із акту від 01 вересня 2020 року, складеного депутатом Тарасівської сільської ради, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 та сестрою ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13)

Відповідно до довідки №719 від 03 вересня 2020 року, виданої Механіко-машинобудівним інститутом НТУ України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», ОСОБА_3 є студентом 2 курсу, групи МА-92, Механіко-машинобудівного інституту КПІ ім. Ігоря Сікорського денної форми навчання, навчається за державним замовленням, закінчує університет 30 червня 2023 року. (а.с. 14)

Судовим наказом Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 березня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 08 лютого 2019 року і до досягнення дітьми повноліття. (а.с. 48)

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 березня 2020 року розмір аліментів, які стягуються за судовим наказом Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 березня 2019 року, зменшено до 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів). (а.с. 49-53)

Крім того, ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с. 54)

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 листопада 2019 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 щомісячно аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 12 листопада 2019 року і до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трьохрічного віку. (а.с. 46-47)

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання.

Так, пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до довідки про грошове забезпечення та інші види виплат за період з 01.02.2019 по 30.06.2019 від 22.07.2019 №82 ОСОБА_1 отримав виплати у сумі 153200 грн. (а.с. 9)

Згідно з довідкою про доходи від 09.11.2020 №119, виданої Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут ім.Ігоря Сікорського» ОСОБА_3 за період з 09.2019 по 10.2020 не отримав доходу. (а.с. 37)

Відповідно до довідки від 06.11.2020 №117, виданої ТОВ «ЮКА», ОСОБА_2 за період з травня 2020 року по жовтень 2020 року отримала заробітну плату в розмірі 3 865 грн 68 коп. та 11 333 грн 32 коп. на випадок безробіття за рахунок коштів центрального органу виконавчої влади. (а.с. 38)

Судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) враховано, що ОСОБА_1 є особою працездатного віку, отримує офіційних дохід, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та матір дитини до досягнення дитиною трирічного віку.

Також суд першої інстанції взяв до уваги факт навчання ОСОБА_1 за державним замовленням, неотримання ним стипендії, матеріальне становище матері ОСОБА_2 , часткове визнання позову ОСОБА_1 , потреби ОСОБА_3 в існуванні (їжа, одяг, комфорт, користування житлово-комунальними та медичними послугами) та потреби в реалізації освітнього, соціального та духовного розвитку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), оскільки такий розмір аліментів буде відповідати як інтересам сина ОСОБА_3 , так і можливостям його батька, відповідача у справі.

Водночас слід зазначити, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що він сплачує комунальні та інші послуги в розмірі 3 500 грн, надає фінансову допомогу в розмірі 2500 грн щомісяця своїм батькам, має проблеми зі здоров`ям, а тому витрачає приблизно 1500 грн у місяць на обстеження, лікування, оздоровлення, реабілітацію, придбання ліків, а тому не має можливості надавати матеріальну допомогу сину ОСОБА_5 .

На підтвердження таких доводів апелянт до апеляційної скарги долучив відповідні докази. (а.с. 89-93, 97-110)

Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

За приписами ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Тлумачення пункту 6 частини другої статті 356, частин першої - третьої статті 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею.

Апелянтом не надано суду апеляційної інстанції доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Крім того, до суду першої інстанції представником ОСОБА_1 ОСОБА_10 було подано відзив на апеляційну скаргу з відповідними письмовими документами. (а.с.41-54)

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість рішення не впливають, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргуОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді О.І. Сліпченко

Л.П. Сушко