Номер провадження 22-ц/804/1555/21
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 липня 2021 року

м. Бахмут

справа № 219/10943/20

провадження № 22-ц/804/1555/21

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого Хейло Я.В.,

суддів Мірути О.А., Тимченко О.О.,

при секретарі Цимбал Д.А.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в місті Бахмут цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 квітня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя (суддя Худіна О.О.), ухваленого в приміщенні суду в місті Бахмут Донецької області,

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя.

Позов мотивовано тим, що з 29 грудня 2015 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом ДРАЦС по м. Артемівську Артемівського МРУЮ у Донецькій області, про що 29.12.2015 року складено відповідний актовий запис за № 760 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Від шлюбу дітей не мають.

За час шлюбу, окрім грошових збережень, іншого цінного майна спільно набуто не було. Враховуючи, що позивач є внутрішньо переміщеною особою внаслідок проведення на території Донецької області ООС та не має власного житла у м. Краматорську, готівкові кошти, які накопичувались подружжям в період з 2015 року по 2020 рік у сумі 8000 доларів США для купівлі власного житла, тимчасово зберігались у відповідача та можуть залишатися досі за місцем її проживання, тобто за адресою: АДРЕСА_1 .

На час подання позову згідно з офіційним курсом НБУ 8000 доларів США еквівалентно 226842,40 гривень. Грошові кошти у сумі 8000 доларів США були накопичені подружжям внаслідок їх придбання за рахунок заробітної плати позивача шляхом обміну валюти. На підтвердження даного факту позивач надає довідку про свої доходи за період 2016-2020 роки, а також історію по своєму картковому рахунку у АТ «Райффайзен Банк Аваль» з 01.09.2015 по 30.06.2020 роки, відповідно до якої позивач здійснював зняття готівки у банкоматах банку для вказаної мети. У зв`язку із розпочатим судовим процесом про розірвання шлюбу позивач наразі вже немає доступу до житла відповідача, а тому відповідно не має доступу до вказаних грошових коштів.Разом із відповідачем у квартирі проживає її матір ОСОБА_3 , яка є єдиним свідком накопичення та зберігання вищевказаних коштів подружжя. Добровільно поділити ці кошти відповідач не бажає.

Просив визнати спільною сумісною власністю подружжя грошові кошти у сумі 8000 доларів США та здійснити їх поділ, визнавши за кожним із співвласників право власності на ? частку цих коштів, тобто по 4000 доларів США, в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у сумі 4000 доларів США.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 квітня 2021 року в позові відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове, яким зазначені позов задовольнити.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

В апеляційній скарзі посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту встановлення обставин справи.

Зазначає, що висновки суду першої інстанції щодо відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження наявності спірного майна у вигляді грошових коштів є необгрунтованими, оскільки позивачем на підтвердження позовних вимог надано суду довідку про доходи позивача за період 2016-2020 роки; виписку по картрахунку з АТ «Райффайзен Банк Аваль» з 01.09.2015 по 30.06.2020; квитанції про придбання валюти у розмірі 160,00 та 40,00 доларів США.

Також судом не враховано особливості даних правовідносин таємниці та приватності сімейного життя, також добросовісну поведінку позивача, який подав позов про поділ спільного майна, а не про визнання своєю особистою приватною власністю всієї суми грошових коштів.

Звертає увагу, що судом першої інстанції незаконно протокольно ухвалою від 08.04.2021 року відмовлено у клопотанні про долучення до матеріалів справи декларації про майновий стан за 2020 рік, де у розділі «Грошові активи» ним задекларовано 8000,00 доларів США, як спільна сумісна власність з відповідачем ОСОБА_2 .

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Представником відповідача ОСОБА_4 - адвокатом Гуревич М.Г. подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначається, що ті обставини, на які посилається позивач в обґрунтування позову ніколи не мали місце, заперечуються відповідачем та не доведені позивачем.

Що стосується надання до суду нового доказу, а саме щорічної декларації позивача про майновий стан за 2020 рік то суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв його, оскільки позивачем не доведено поважних причин неподання доказу у встановлений законом строк та подання декларації до реєстру саме 23 березня 2020 року залежало лише від волевиявлення самого позивача.

Просив відхилити скаргу та залишити в силі рішення суду першої інстанції як законне та обґрунтоване.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причину не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, причину не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник позивача адвокат Берзінь С.Л. в засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги повністю підтримав, просив її задовольнити, рішення суду скасувати.

Представник відповідача адвокат Гуревич М.Г. в засіданні апеляційного суду проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив її відхилити, рішення суду залишити без зміни.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Відповідно до довідки від 19.01.2015 року № 1426/31334 ОСОБА_1 є тимчасово переміщеною особою, адреса проживання: АДРЕСА_2 (а.с.13)

29 грудня 2015 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , після шлюбу відповідачу присвоєне прізвище ОСОБА_6 (а.с.11)

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 01 лютого 2021 року у справі 234/12972/20 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстрований 29.12.2015 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецької області, актовий запис № 760 розірвано.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону оскаржуване судове рішення в повній мірі відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що належних і допустимих доказів факту існування спірних грошових коштів, їх розмір, час набуття та факт їх знаходження та зберігання у відповідача, позивачем не надано.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 29 грудня 2015 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , після шлюбу відповідачу присвоєне прізвище ОСОБА_6 (а.с.11)

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 01 лютого 2021 року у справі 234/12972/20 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстрований 29.12.2015 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецької області, актовий запис № 760 розірвано.

Відповідно до частин 1, 2 статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно частини 1 статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до частини 1 статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

На підтвердження наявності грошових спірних грошових коштів у розмірі 8000 доларів США та зберігання їх у відповідача, позивачем ОСОБА_1 надано довідку про доходи позивача за період з 2016 року по жовтень 2020 року (а.с.14), історію по картковому рахунку (а.с. 15-57), квитанції про придбання іноземної валюти у загальному розмірі 200,00 доларів США (а.с. 87, 88).

З довідки № 718/0/150-20/03 від 18.11.2020 року вбачається, що позивач дійсно працює в Департаменті агропромислового розвитку та земельних відносин Донецької обласної державної адміністрації на посаді начальника відділу та його доход за 10 місяців 2020 ріку склав 320529,88 грн. (фактично до виплати 256026,55 грн.) (а.с.14).

Згідно квитанції № 9 від 4 березня 2017 року та квитанції № 10 від 4 березня 2017 року про здійснення валютно-обмінних операцій було придбано 160 та 40 доларів США.

Дійсно, відповідно до вимог частини 1 ст.60 СК України кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Предметом доказування у даній справі є факт існування спірних грошових коштів, їх розмір, час набуття, факт знаходження на зберіганні у відповідача.

Цій факт не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Допитані у суді першої інстанції свідки ОСОБА_7 (а.с. 113-119) та ОСОБА_8 (а.с. 172-175) зазначили, що особисто бачили факт придбання іноземної валюти ОСОБА_1 , проте передачі її відповідачу ОСОБА_2 не бачили.

Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частин 1, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про недоведеність факту існування спірних грошових коштів, їх розмір, час набуття та факт їх знаходження та зберігання у відповідача, є правильним, а оскаржуване рішення відповідає критерію обґрунтованості.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що спільні кошти підлягають поділу , оскільки в декларації позивача, як особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік (а.с.179-185), ним зазначено 8000 доларів США як спільна сумісна власності разом з ОСОБА_2 (а.с. 183, зворот) також не заслуговують на увагу.

Як вбачається зі змісту рішення Краматорського міського суду Донецької області від 1 лютого 2021 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу при розгляді справи судом встановлено, що сторони припинили сімейні правовідносини з липня 2020 року, а отже сам факт декларування позивачем коштів станом на 31 грудня 2020 року не є належним доказом, якій безспірно підтверджує, що вони дійсно набуті у період проживання з відповідачем та до теперішнього часу зберігаються у неї.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло б призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Отже, за наведених обставин, колегія суддів вважає, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У відповідності з вимогами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку залишення оскаржуваного рішення без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи висновки апеляційного суду за результатами розгляду справи, судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Я.В. Хейло

Судді О.А. Мірута

О.О. Тимченко