№ 536/1112/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Даніліна Ж.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит Плюс» про захист прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Кременчуцького районного суду Полтавської області із вказаною позовною заявою до ТОВ «Крежит Плюс», де просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір № 3998350 від 15 квітня 2021 року, укладений між нею та ТОВ «Кредит Плюс».

Дослідивши надані матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву необхідно залишити без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 175 ЦПК України,позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Отже, захищатися може тільки порушене, невизнане або оскаржене право, однак, з позову не вбачається, за захистом яких саме порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів звернувся позивач, і в чому полягають ці порушення.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 квітня 1996р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).

Позивач в позовній заяві просить визнати недійсним договір, укладений між нею та ТОВ «Кредит Плюс», однак в цій заяві не вказано за яких обставин його було укладено, чи виконувались сторонами умови цього договору, чи отримував позивач позику за цим договором, чи є у нього заборгованість за договором та інші обставини щодо правовідносин сторін, які виникли на підставі оскаржуваного договору.

Таким чином, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимог ст. 175 ЦПК України, зобов`язана викласти зміст позовних вимог та обставини, якими вона обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», таким чином навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Крім того, позивач ОСОБА_1 заявила клопотання про витребування судом у відповідача оригіналу оскаржуваного договору, але в порушення вимог статті 84 ЦПК України не надала документи про вжиті заходи для отримання цього доказу самостійно.

Відповідно до пункту 6 частини 3 статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Проте, позивач не зазначила, чи зверталась вона до відповідача з питань, пов`язаних з укладенням, виконанням чи визнанням недійсним спірного договору.

За змістом позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 вважає, що на правовідносини між сторонами розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів».

При цьому Закон Україн и«Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно із ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Згідно з частинами 4-6 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Однак, зі статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» вбачається, що цей Закон застосовується не до всіх правовідносин, що виникають у зв`язку з укладенням кредитних договорів, а лише до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Зі змісту позовної заяви неможливо встановити, чи є спірний договір договором споживчого кредитування і, відповідно, чи є підстави для звільнення позивача від сплати судового збору.

На підставі зазначеного, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки позивач не виклала зміст позовних вимог та обставини, якими вона обґрунтовує позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», не зазначивши про те, яке право споживача порушено (ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів»), тим самим не навела підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

У зв`язку з вищевикладеним, суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття провадження по справі.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит Плюс» про захист прав споживачів - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями175і177цьогоКодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяЖ. О. Даніліна