Справа № 457/1104/20
провадження №2/457/51/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого-судді Марчука В.І.,

секретар судового засідання Мазурик В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

за участі представниці позивачки - адвокатки Жаворонок В.В., представниці відповідачки - адвокатки Сацик Т.Т., -

в с т а н о в и в:

У провадженні Трускавецького міського суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди.Позов мотивований тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 03 грудня 1999 року, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Трускавецького міськвиконкому, ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить 2/3 ідеальні частини квартири АДРЕСА_1 . 1/3 ідеальної частини вказаної квартири належить ОСОБА_2 ОСОБА_2 зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 , однак участі в утриманні житла не приймає, комунальні послуги не сплачує. З листопада 2018 року сума понесених нею витрат по сплаті за комунальні послуги становить 14 435 грн. 13 коп., а заборгованість становить 8 256 грн. 86 коп. Вважає, що з відповідачки слід стягнути 1/3 частину від загальної сплаченої суми за комунальні послуги з листопада 2018 року по даний час, а також 1/3 частини від загальної суми заборгованості, що становить 7 563 грн. 99 коп. Окрім цього, ОСОБА_2 ухиляється від покладеного на неї обов`язку по утриманню спільного майна, вона завдала шкоди їхній спільній квартирі, не бажає у добровільному порядку привести пошкоджені частину квартири до належного стану. Коли відповідачка здійснювала ремонтні роботи в одній з кімнат у квартирі, в тому числі, без дозволу електропостачальної організації встановлювала електролічильник на загальному щитку в під`їзді, вона пошкодила стіни в кухні та на коридорі, залишивши облуплені стіни у такому ж стані. Ремонт у цих приміщеннях було проведено нею за власні кошти. ОСОБА_2 уникає обов`язку привести у відповідний стан квартиру. Відповідно до кошторису вартість будівельних робіт та матеріалів становить 8188 грн. 80 коп. Оскільки витрати понесені у зв`язку зі шкодою, заподіяною ОСОБА_2 , просить стягнути з останньої вказану суму коштів.

Від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона просить відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне. Вважає, що позивачкою не доведено, що вона з листопада 2018 року одноособово сплачувала житлово-комунальні послуги за користування квартирою, оскільки найдавніша квитанція датована квітнем 2019 року. Під час їхнього спільного проживання вона регулярно надавала гроші на оплату частини вартості житлово-комунальних послуг, однак у неї відсутні докази цього. З 31 листопада 2019 року ОСОБА_1 перешкоджає ОСОБА_2 користуватися її часткою у квартирі, а тому вона не могла користуватися житлово-комунальними послугами. Щодо вимог відновлення попереднього становища квартири зазначає, що позивачка не довела,що ремонтні роботи у квартирі АДРЕСА_1 , кошторис на які складено ФОП ОСОБА_4 , є такими, розмір яких узгоджується з відповідачкою. Позивачкою не доведено, а матеріали справи не містять даних, що ОСОБА_1 належним чином виконувала обов`язки по утриманню та збереженню спільного майна, що саме ОСОБА_2 пошкодила майно, а також позивачкою не доведено згоду співвласника на здійснення ремонтних робіт та їх необхідність.

У судовому засіданні позивачка та представниця - адвокатка Жаворонок В.В.просили позов задовольнити у повному обсязі з наведених у позовній заяві підстав.

Відповідачка та її представниці - адвокатка Сацик Т.Т. у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до довідки № 5 від 14 вересня 2020 року про склад сім`ї, складеною об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку « Твоя оселя », ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласницями квартири АДРЕСА_1 /арк. справи 16/. Відповідно до довідки Комунального підприємства Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро інвентаризації та експертної оцінки» № 548 від 26 лютого 2020 року ОСОБА_1 є власницею 2/3 ідеальних часток квартири АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 - 1/3 ідеальної частини вказаної квартири.

Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи, що квартира АДРЕСА_1 належить у ідеальних частках позивачці та відповідачці, то вони у відповідних ідеальних частках зобов`язанні нести витрати з утримання цієї квартири.

Проте, як стверджує позивачка у своєму позові, відповідачка за період з листопада 2018 року по даний час відмовляється сплачувати свою частку за житлово-комунальні послуги по квартирі, у зв`язку з чим вона самостійно в повному обсязі сплачує вартість житлово-комунальних послуг.

Згідно наданих позивачкою рахунків та квитанцій вона в період з листопада 2018 року по даний час сплатила 14430 грн. 13 коп. за користування житлово-комунальними послугами,а заборгованість по оплаті за комунальними послугами становить 8256 грн. 86 коп., крім виплат за спожиту електричну енергію.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункти 5, 6 частини 1 статті 1 Закону).

Згідно зі ст. 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно п. 5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з ч. 1, 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 ЦК України).

Таким чином, відповідачка, яка є співвласницею квартири АДРЕСА_1 , має обов`язок нарівні з позивачкою оплачувати вартість житлово-комунальних послуг відповідно до розміру їх частки у праві власності на квартиру, тобто в розмірі 1/3 частки нарахованої та сплаченої позивачкою вартості житлово-комунальних послуг.

Згідно з ч.1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Суд вважає, що позивачка отримала право на зворотну вимогу до відповідачки про стягнення з неї 1/3 частки сплаченої неї вартості житлово-комунальних послуг в розмірі по 7563 грн. 99 коп., оскільки вона в період з листопада 2018 року по даний час виконала солідарний з відповідачкою обов`язок з оплати житлово-комунальних послуг по квартирі, сплативши їх вартість у повному розмірі. Те саме стосується вимоги позивачки про стягнення 1/3 від виниклої заборгованості по оплаті за користування комунальними послугами - обов`язок виник як солідарне зобов`язання як відносно ОСОБА_1 , так і відносно ОСОБА_2 . Посилання відповідачки про те, що вона надавала ОСОБА_1 готівкові кошти для оплати за користування житлово-комунальними послугами, не заслуговує на увагу, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-як докази на підтвердження даного факту.

З приводу позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_2 8188 грн. 80 коп. матеріальної шкоди суд зазначає наступне. У матеріалах справи містяться фотокартки з місцями у квартирі АДРЕСА_1 , де потрібен ремонт / арк. справи 18-19/, а також кошторис на виконання ремонтних робіт у квартирі АДРЕСА_1 , складений ФОП ОСОБА_4 . Згідно з цим кошторисом вартість ремонту вказаної квартири становитиме 8188 грн. 80 коп. /арк. справи 20-21/.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні

мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Таким чином, для відшкодування шкоди необхідно довести такі факти:

а) неправомірність поведінки особи; б) наявність шкоди: під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо); у відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки особи, яка завдала шкоди; г) вина особи, яка завдала шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Позивачка, яка звернулася з позовом про стягнення шкоди, повинна довести наявність усіх чотирьох елементів даного правопорушення.

На підтвердження обставин справи позивачка посилається на фотодокази, долучені до позовної заяви. Дослідивши долучені позивачкою фото, суд приходить до висновку, що вказані фотоматеріали не доводять наявності вини відповідачки у заподіянні шкоди квартирі АДРЕСА_1 з огляду на наступне. На фотографіях, долучених до матеріалів справи, зображено стіну, двері, однак неможливо стверджувати однозначно, що це дері чи стіна саме з квартири АДРЕСА_1 . З долучених матеріалів не вбачається, що пошкодження у квартирі заподіяні внаслідок дій ОСОБА_2 чи певним чином пов`язані з її діяльністю чи бездіяльністю.

Оскільки позивачка належними засобами доказування не довела завдання їй саме відповідачкою шкоди, протиправність дій відповідачки, причинний зв`язок між ними та вину відповідачки, то позов щодо стягнення матеріальних збитків суд вважає необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягнення також судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору пропорційно до частини задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, з відповідачки слід стягнути на користь позивачки частину сплаченого судового збору пропорційно частині задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти, сплачені за житлово-комунальні послуги та заборгованість по утриманню квартири АДРЕСА_1 у розмірі 7563 грн. 99 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 403 грн. 72 коп. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення у повному обсязі виготовлено 21 травня 2021 року.

Суддя: В. І. Марчук