Провадження № 2-з/537/45/2021
Справа № 537/3196/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2021 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Фадєєвої С.О. з участі секретаря судових засідань Супруненко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, де просить в порядку забезпечення її позову до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

На обґрунтування заяви зазначила, що 20.03.2020 між нею та ОСОБА_2 було укладено договір позики у формі боргової розписки, відповідно до умов якої вона передала, а відповідач прийняв грошові кошти в сумі 100000 грн. строком на один рік, тобто до 20.03.2021, та зобов`язувався їх повернути у зазначений термін, проте свої зобов`язання відповідач не виконав. Вказала, що 09.06.2021 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Доценко А.М. було оформлено доручення від імені ОСОБА_2 на ім.»я ОСОБА_3 на продаж належної відповідачу квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Наразі в неї наявні побоювання, що відповідач здійснить продаж належної йому на праві власності квартири та борг їй не поверне. З метою забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення позову просить заяву задовольнити.

Відповідно до ч.3 ст. 153 ЦПК України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

Суд, дослідивши заяву та матеріали, надані у її обґрунтування, прийшов до висновку про необхідність виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень з метою вирішення доцільності забезпечення позову шляхом, запропонованим заявником.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Федосєєв Д.О. заяву підтримали. Суду пояснили, що відповідач є братом заявниці та взяв у неї в борг грошові кошти в сумі 100 000 грн., які не повернув у встановлений строк. Оскільки у відповідача є у власності нерухоме майно, а саме двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2 , просили забезпечити позов шляхом накладення арешту на це майно. Зазначили, що 2/3 частини цієї квартири, яка належала матері позивача і відповідача, ОСОБА_4 , також належить відповідачу, так як ОСОБА_4 померла, а ОСОБА_2 вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки був зареєстрований з померлою за однією адресою. Спору з приводу спадкового майна між сторонами немає, оскільки заяв про прийняття спадщини після померлої матері заявниця не подавала. Оригінал боргової розписки долучено до позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 . Іншого цінного майна відповідач у власності не має, а тому у разі його відчуження існує ризик неповернення боргу ОСОБА_1 .

Згідно ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У відповідності до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до приписів п.2 ч.1 ст. 152, ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, до якого подана позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, а саме за місцем виконання рішення, без повідомлення учасників справи.

Судом встановлено, що заява про забезпечення позову подана ОСОБА_1 одночасно з пред`явленням позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачем і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За змістом заяви заявник просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить відповідачу за позовом. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 вбачається, що квартира на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_2 (1/3 частка) та ОСОБА_4 (2/3 частки). Будь-яких доказів того, що ОСОБА_4 померла, а спадщину після неї прийняв ОСОБА_2 матеріали заяви не містять.

Суд вважає, що доводи заявника про можливість утруднення чи неможливості виконання можливого рішення суду, є обґрунтованими, із заяви вбачаються достатні підстави для вжиття заходів забезпечення позову. З урахуванням того, що відповідачу ОСОБА_2 належить 1/3 частки квартири, суд вважає за можливе накласти арешт на його частку, що буде співмірним із заявленими позовними вимогами в сумі 100 000 грн.

Відповідно до вимог ст.154 ЦПК України, суд не вбачає підстав для застосування заходів зустрічного забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 150-153, ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на належну ОСОБА_2 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 .

В іншій частині заяви відмовити.

Копію ухвали направити до Крюківського ВДВС у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) для виконання.

Відповідно до ч.1ст. 157 ЦПК ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Суддя С.О.Фадєєва