Справа №442/2245/20
Провадження №2/442/276/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Хомика А.П.

з участю секретаря судового засідання Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради Львівської області про визнання незаконним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

13.04.2020 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, за яким просила визнати незаконним та скасувати рішення Стебницької міської ради Львівської області від 28.02.20 № 775 "Про внесення змін в рішення від 17.05.2019 № 615".

В обґрунтування позову покликається на те, що відповідно до Державного акту на право постійного користування землею Серії III - ЛВ № 005369 від 18.11.1998, їй ОСОБА_1 на праві постійного користування належить земельна ділянка площею 0,0075 га, що розташована на АДРЕСА_1 . На даній ділянці, за адресою АДРЕСА_1 , знаходиться будівля магазину - кіоску "Іринка" площею 25,7 кв.м., котра відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серії НОМЕР_1 від 16.03.2010, належить їй на праві приватної власності.

З метою приведення у відповідність до чинного законодавства своїх прав та обов`язків щодо даної ділянки, вона звернулась до Стебницької міської ради Львівської області із заявою, за результатами розгляду якої, 17.05.2019 відповідач прийняв рішення № 615 "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)", відповідно до п.п.1 п.1 та п.2 якого рада вирішила: надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж даної земельної ділянки в натурі (на місцевості):

«1.1. ОСОБА_1 , земельну ділянку площею 75 кв.м. на АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, в натурі (на місцевості);

2.Фізичним особам, вказаним у п. 1 цього рішення, звернутися до суб`єкта господарювання, що є виконавцем робіт із землеустрою, згідно із законом, для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж даної земельної ділянки в натурі (на місцевості). "

На виконання вказаного рішення, 24.06.2019 вона звернулась до ФОП ОСОБА_2 , яким в порядку, визначеному чинним законодавством, було виготовлено Технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код згідно КВЦПЗ - 03.07). Дана документація, на даний момент, перебуває на стадії погодження меж земельної ділянки.

Проте, 28.02.2020 відповідачем було прийнято рішення №775 «Про внесення змін в рішення від 17.05.2019 № 615». Даним рішенням внесено зміни в п.п.1 п.1 рішення № 615 від 17.05.2019, та викладено в наступній редакції: «1.1. ОСОБА_1 земельну ділянку площею 59 м на АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі». Цим рішенням відповідач фактично зменшив площу ділянки, щодо якої їй уже надано дозвіл на виготовлення технічної документації та яка перебуває в її постійному користуванні з 1998 року, з 75 м до 59 м.

Вважає, що рішення відповідача № 775 "Про внесення змін в рішення від 17.05.2019 № 615'" від 28.02.2020 є незаконним та таким, що порушує її права та інтереси, а тому підлягає скасуванню.

Від відповідача відзиву на позов не поступало.

Представник позивача ОСОБА_3 у вступному слові позовні вимоги підтримав та дав пояснення, які по суті та змісту відповідають викладеному у позові. Позов просив задоволити.

Представник відповідача не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності за наявними у справі документами.

Вислухавши вступне слово сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи і сторонами не оспорюється, ОСОБА_1 на праві постійного користування належить земельна ділянка площею 0,0075 га, що розташована на АДРЕСА_1 на підставі Державного акту на право постійного користування землею Серії III - ЛВ № 005369 від 18.11.1998. На вказаній ділянці, за адресою АДРЕСА_1 , знаходиться будівля магазину - кіоску "Іринка" площею 25,7 кв.м., котра відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серії НОМЕР_1 від 16.03.2010, належить їй на праві приватної власності.

Рішенням № 615 ( п.п.1 п.1) «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» ОСОБА_1 було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж даної земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку площею 75 кв.м. на АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, в натурі (на місцевості). Вказане рішення за своєю правовою природою є індивідуальним актом застосування норм права (правозастосовчим актом індивідуальної дії), який за юридичними наслідками відноситься до правоконстатуючих актів (констатує факт надання згоди) і є виконаним в силу самого факту його прийняття, а тому є таким, що вичерпав свою дію одночасно з його прийняттям та виконанням (звернення позивача до суб`єкта господарювання, що є виконавцем робіт із землеустрою для виготовлення технічної документації із землеустрою та її виготовлення).

Рішенням Стебницької міської ради Львівської області від 28.02.20 № 775 «Про внесення змін в рішення від 17.05.2019 № 615» внесено зміни в рішення Стебницької міської ради від 17.05.2019 № 615 « Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості)», а саме: підпункт 1.1 пункту 1 викладено у в наступній редакції: « ОСОБА_1 земельну ділянку площею 59 кв.м. на АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі».

Як вбачається із відповіді відповідача, підставою для прийняття оскаржуваного рішення стала заява директора КП «Ринок Прикарпаття» ОСОБА_4 , в якій останній просить зменшити розмір ділянки, щодо якої ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення технічної документації, з 75 м до 59 м. Дана заява надійшла до Стебницької міської ради 26.02.2020.

З пояснень позивачки вбачається, що проект рішення у встановленому порядку не оприлюднювався, а її, як особу, чиїх прав та інтересів оскаржуване рішення безпосереньо стосується, ні про розгляд даного питання на засіданні профільної комісії, ні тим більше про розгляд на сесії - повідомлено не було.

Пунктом 6 Перехідних положень Земельного кодексу України 2001 р. встановлено, що «громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них».

Конституційний Суд у своєму рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 зробив низку важливих висновків, які забезпечують безперешкодне здійснення права постійного користування тими землекористувачами, які не увійшли до переліку осіб, визначених у статті 92 ЗК України 2001 р. Зокрема, суд вказав, що стаття 92 ЗК України 2001 р. не обмежує і не скасовує діюче право постійного користування земельними ділянками, набуте громадянами в установлених законодавством випадках. Раніше видані державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні в разі добровільного звернення осіб.

ОСОБА_1 як законний користувач земельною ділянкою площею 75 м на АДРЕСА_1 , на якій розташована будівля магазину - кіоску "Іринка" площею 25, 7 кв.м., з метою приведення своїх прав і обов`язків, як користувача ділянки, у відповідність з чинним законодавством звернулась до відповідача з клопотання про надання дозволу на виготовлення технічної документації на ділянку, яка уже знаходиться у її законному користуванні і відповідач 17.05.2019 надав такий дозвіл.

Проте всупереч дійсному Державному акту на право постійного користування землею Серії III - ЛВ № 005369 від 18.11.1998, на підставі заяви директора КП "Ринок Прикарпаття" ОСОБА_4 від 26.02.20, Стебницька міська рада приймає рішення, яким площа ділянки, на яку ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення технічної документації, фактично зменшується з 75 кв.м. до 59 м.

Відповідно до статті 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до частини 3 статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Вичерпне коло повноваження відповідача, щодо розгляду клопотань про надання дозволу на виготовлення технічної документації, визначається статтями 118 та 123 ЗК України. Відповідно до яких, орган місцевого самоврядування може:

- або задоволити клопотання особи, та надати дозвіл на виготовлення документації на ділянку у розмірах та за місцезнаходженням, про які просить заявник;

- або вімовити в наданні такого дозволу, у передбачених законом випадках.

Орган місцевого самоврядування, при розгляді клопотань про надання дозволів на виготовлення технічної документації чи проектів землеустрою, не наділений таким повноваженням, як самостійне, без погодження із заявником, визначання розміру ділянки, на яку надається дозвіл.

Отже, відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, діяв також поза межами своїх повноважень, які визначені чинним законодавством, всупереч приписам статей 118 та 123 Земельного кодексу України, тобто не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, визначені чинним законодавством, чим порушив ст.ст. 19 та 144 Конституції України та ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Узагальнюючи вищенаведене, суд вважає, що оскаржуване рішення належить визнати незаконним та скасувати.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача з урахуванням того, що саме цим органом прийнято незаконне рішення.

Керуючись ст. ст. 5, 10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задоволити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Стебницької міської ради Львівської області від 28.02.20 № 775 "Про внесення змін в рішення від 17.05.2019 № 615".

Стягнути з Дрогобицької міської ради в користь ОСОБА_1 840,80 грн. сплаченого судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.05.2021.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Дрогобицька міська рада Львівської області, , юридична адреса: пл. Ринок, 1, м.Дрогобич Львівської області.

Суддя Хомик А.П.