Справа № 136/1973/17
Провадження № 22-ц/801/1186/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кривенко Д. Т.
Доповідач:Панасюк О. С.
УХВАЛА

08 липня 2021 рокуСправа № 136/1973/17м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Шемети Т. М.,

з участю секретаря судового засідання Француза М. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАС АГРО ЗАХІД» на рішення Липовецького районного суду Вінницької області у складі судді Кривенка Д. Т. від 30 березня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАС АГРО ЗАХІД», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відділ Держгеокадастру у Липовецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та скасування державної реєстрації додаткової угоди до договору оренди землі,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом, за яким просила:

- усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, кадастровий номер :05:000:0194, площею 2,7356 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Козинецької сільської ради Вінницької області, яка належала ОСОБА_2 , згідно з державним актом на право власності на землю серії І-ВН № 052924 від 28 травня 2002 року, шляхом її повернення;

- скасувати державну реєстрацію додаткової угоди до договору оренди землі від 05 січня 2005 року, укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю «Концерн «Сімекс-Агро» (далі ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро») та ОСОБА_2 , яка була зареєстрована 05 серпня 2010 року у Липовецькому відділі Вінницької філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» за № 11.

На обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що її батько ОСОБА_2 був власником земельної ділянки, кадастровий номер :05:000:0194. Між ним та ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАС АГРО ЗАХІД» (далі ТОВ «ТАС АГРО ЗАХІД»), було укладено договір оренди земельної ділянки № 5к/194 від 05 січня 2005 року строком на 10 років без чіткого визначення дати припинення такого договору. 27 листопада 2017 року ОСОБА_2 подав заяву до ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» з приводу небажання в подальшому продовжувати дію договору оренди землі та просив повернути належну йому земельну ділянку. Однак ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» повідомило його про укладення нібито підписаної ним додаткової угоди, згідно з якою сторони домовилися, що строк оренди земельної ділянки продовжено до 20 років. ОСОБА_2 заперечував щодо підписання ним додаткової угоди і що її умови не відповідали його вільному внутрішньому волевиявленню як орендодавця. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 30 березня 2021 року позов задоволено. Усунуто перешкоди у користуванні земельною ділянкою, кадастровий номер :05:000:0194, площею 2,7356 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Козинецької сільської ради Вінницької області, яка належала ОСОБА_2 , шляхом повернення ОСОБА_1 цієї земельної ділянки; скасовано державну реєстрацію додаткової угоди до договору оренди землі від 05 січня 2005 року, укладеної між ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» та ОСОБА_2 , яка була зареєстрована 05 серпня 2010 року у Липовецькому відділі Вінницької філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» за № 11.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки підпис в графі «Орендодавець» на додатковій угоді виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою, згідно з висновком експерта Вінницького наукового-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України № 182 від 06 липня 2018 року, то така угода не може вважатися укладеною. Реєстрація права оренди ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» за додатковою угодою, яка є неукладеною, порушує права ОСОБА_1 на розпорядження успадкованою земельною ділянкою.

В апеляційній скарзі ТОВ «ТАС АГРО ЗАХІД», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 30 березня 2021 року скасувати та ухвалити нове про відмову у позові.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

24 червня 2021 року ОСОБА_1 подала заяву, за якою посилаючись на статті 206, 373 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК України) просила прийняти її відмову від позову.

Вивчивши заяву про відмову від позову апеляційний суд прийшов до висновку, що вона підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з статтею 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову відповідає вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Заява ОСОБА_1 про відмову від позову написана власноручно та підписана нею особисто.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до вимог частини другої статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього позову.

Пунктом 3 частини першої статті 374 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Таким чином, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про наявність правових підстав для прийняття відмови ОСОБА_1 від позову із одночасним визнанням нечинним рішення суду першої інстанції та закриттям провадження у справі.

Керуючись статтями 206, 255, 373, 374, 377 ЦПК України апеляційний суд,

постановив:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 30 березня 2021 року визнати нечинним.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАС АГРО ЗАХІД», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відділ Держгеокадастру у Липовецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та скасування державної реєстрації додаткової угоди до договору оренди землі закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: О. Ю. Береговий

Т. М. Шемета