Провадження № 8/521/6/21
У Х В А Л А

23 червня 2021 року місто Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Гуревський В.К., розглянувши заяву Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 липня 2017 року по справі № 521/21535/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центр МВС України про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсації заподіяної моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся Одеський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України із заявою перегляд за нововиявленими обставинами рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 липня 2017 року по справі № 521/21535/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центр МВС України про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсації заподіяної моральної шкоди.

В обґрунтування своєї заяви заявник посилався на те, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12.07.2017 р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Визнано наказ Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №101 від 21.11.2016 року про звільнення незаконним; поновлено ОСОБА_1 на роботі в Одеському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України. Постановою Верховного Суду від 02.10.2019 р. касаційну скаргу Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України залишено без задоволення, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12.07.2017 р. залишено без змін.

Позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтувалися на тому, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14.11.2016 р. по цивільній справі №521/13223/16-ц накази адміністрації Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 61 від 10.05.2016 року та № 83 від 30.05.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та оголошення догани були визнані незаконними та його поновлено на посаді. Наказом Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 21.11.2016р. №100 позивача було поновлено на роботі.

Однак постановою Верховного Суду від 20.02.2019р. рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14.11.2016 р. по справі №521/13223/16-ц було скасовано, а справу направлено на новий розгляд. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02.07.2019 р. у справі №521/13223/16-ц у задоволенні позову відмовлено. У зв`язку з тим, що на теперішній час на виконання постанови Верховного Суду Одеським НДЕКЦ МВС України виданий наказ №56 о/с від 09.12.2019 р. про скасування наказу №100 від 21.11.2016р. (про поновлення на посаді), також зникли підстави для визнання наказу №101 про звільнення (який був предметом спору у справі №521/21535/16-ц незаконним та поновлення позивача з 21.11.2016 р., так як ОСОБА_1 є звільненим наказом № 55 ще з 02.07.2016р., який не скасований та не визнаний незаконним.

На зазначеному рішенні суду у справі №521/13223/16-ц та наказі №100 від 21.11.2016 р. також ґрунтувалося рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12.07.2017 р., яке підлягає перегляду за нововиявленими обставинами, оскільки працівник не може бути двічі звільнений з посади без поновлення.

В обґрунтування поважності пропуску строку заявник зазначав, що касаційний розгляд справи № 521/21535/16-ц тривав фактично з жовтня 2017 р., а ухвалою Верховного Суду від 13.05.2019 р. справа призначена до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, про час, місце та результат розгляду справи Верховним Судом заявник не знав і не міг знати та з урахуванням практики Європейського Суду просив поновити пропущений процесуальний строк для звернення до суду із заявою про перегляд рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12.07.2017 р.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16 липня 2020 року (суддя Мазун І.А.) у задоволенні заяви Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України про поновлення строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду відмовлено, заяву залишено без розгляду.

Постановою Одеського апеляційного суду від 08.02.2021 року апеляційну скаргу Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України задоволено частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16 липня 2020 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Згідно вказаної постанови Одеський апеляційний суд встановив, що судом першої інстанції було порушено порядок вчинення процесуальних дій, а саме: спочатку ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2020 року відкрито провадження у справі за заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставини, в якій встановлено, що підстав для повернення заяви або відмови у відкритті провадження за нововиявленими обставинами не вбачається, а вже після відкриття провадження ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16 липня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами.

Додатковою постановою Одеського апеляційного суду від 15.04.2021 року ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2020 року скасовано.

Після надходження справи з апеляційної інстанції представник Одеського НДЕКЦ МВС України надав до суду клопотання про поновлення процесуальних строків, посилаючись на такі обставини.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 липня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано наказ Одеського НДЕКЦ МВС України від 21 листопада 2016 року № 101 від 21.11.2016 про звільнення незаконним, поновлено ОСОБА_1 на роботі в Одеському НДЕКЦ МВС України.

Постановою Верховного Суду від 02.10.2019 р. касаційну скаргу Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України залишено без задоволення, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 липня 2017 року залишено без змін.

Позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтувались на тому, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14.11.2016 року по цивільній справі №521/13223/16-ц накази Одеського НДЕКЦ МВС України № 61 та № 83 про притягнення до дисциплінарної відповідальності були визнані незаконними та його поновлено на посаді.

Звернуто увагу суду, що зазначеним рішенням суду наказ № 55 від 02.07.2016 р. про звільнення з посади незаконним не визнаний та не скасований.

На виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14.11.2016 року по цивільній справі №521/13223/16-ц позивача було поновлено на посаді наказом № 100 від 21.11.2016 р.

Постановою Верховного Суду від 20.02.2019 рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14.11.2016 року по справі №521/13223/16-ц скасовано, а справу направлено на новий розгляд.

Приймаючи до уваги, що на виконання рішення Верховного Суду Одеським НДЕКЦ МВС виданий наказ № 56 о/с від 09.12.2019 р. про скасування наказу № 100 від 21.11.2016 (про поновлення на посаді), також зникли підстави для визнання наказу №101 про звільнення (який був предметом спору у справі № 521/21535/16-ц) незаконним та поновлення на посаді ОСОБА_1 з 21.11.2016 р., тому що ОСОБА_1 є звільненим наказом № 55 ще з 02.07.2016 р.

Без скасування наказу № 100 про поновлення на посаді не можливо було звернутись із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, так як оскаржуване ОСОБА_1 звільнення наказом № 101 не можливе без поновлення на посаді.

Скасувавши наказ № 100 про поновлення, склалась ситуація, що трудові відносини між Одеським НДЕКЦ МВС та ОСОБА_1 не відбулися.

Тобто фактично нововиявлена обставина виникла з моменту скасування Одеським НДЕКЦ МВС наказу № 100 на виконання Постанови Верховного суду.

Приймаючи до уваги, що рішення суду обов`язкові до виконання на всій території України, строки виконання судового рішення в даному випадку не зазначені, а скасування наказу №100 є, на наш погляд, обов`язковою дією для звернення із заявою про перегляд рішення у справі №521/21535/16-ц за нововиявленими обставинами, юрисконсульт ОСОБА_2 мала можливість провести таку дію тільки 09.12.2019 р. з огляду на таке.

Відповідно до посадової інструкції юрисконсульта ОСОБА_3 (на даний час звільнений наказом №13 від 05.02.2020 (додана) на нього було покладено обов`язок претензійно-позовної роботи у справі №521/21535/16-ц. Однак, зі своїми посадовими обов`язками він не справився, що стало відомо при проведенні службової перевірки стосовно можливого конфлікту інтересів між юрисконсультом ОСОБА_3 та заступником директора ОСОБА_4 , яка проводилась відповідно до листа ДНДЕКЦ МВС (додана).

На час проведення цієї перевірки юрисконсульт ОСОБА_2 прийняла від юрисконсульта ОСОБА_3 , крім іншого, матеріали цивільної справи №521/21535/16-ц згідно акту приймання-передачі справ від 21.11.2019 р.

Вивчивши отримані матеріали, юрисконсульт ОСОБА_2 звернулась до керівництва Одеського НДЕКЦ МВС з доповідними записками про приведення до вимог чинного законодавства кадрових наказів центру, з пропозиціями виконати постанову Верховного суду, скасувавши наказ №100, та звернутись до суду із заявою про перегляд рішення від 12.07.2017 р. за нововиявленими обставинами.

Тобто обставина, яка розглядалась судом у справі №521/21535/16-ц, виникла в тому числі з наказу, який винесений Одеським НДЕКЦ МВС на виконання згаданого судового рішення.

Крім того, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02.07.2019 р. по справі № 521/13223/16-ц в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі, а постановою Верховного Суду від 22.12.2020 р. рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02.07.2019 р. залишено без змін.

З огляду на викладене, юрисконсульт ОСОБА_2 , як підписант заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, пропустила строк звернення до суду з такою заявою з поважних і незалежних від неї підстав.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно п. З ч. 1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано, зокрема з підстави, визначеної пунктом 3 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано судове рішення, що стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд.

Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположним елементами права на справедливий суд.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права демократичному суспільстві.

Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з бої держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснені цього права.

Розуміючи важливість дотримання оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, Європейський Суд з прав людини сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції», «Ільхан проти Туреччини», «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» тощо).

Зокрема, аналіз практики Європейського Суду з прав людини дозволяє виокремити такі фундаментальні обґрунтування на користь прийняття рішення про поновлення пропущеного строку звернення до суду: 1) рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві; щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (справа «Белле проти Франції»); 2) не можуть бути встановлені обмеження щодо реалізації права на судовий захист у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено; ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (справа «Мушта проти України»); 3) суворе застосування строку без урахування обставин справи може бути непропорційним щодо цілі забезпечення правової визначеності та належного здійснення правосуддя, а також перешкоджати використанню доступних засобів правового захисту (справа «Станьо проти Бельгії»).

При розгляді питання щодо поновлення строку звернення до суду, просили врахувати практику Європейського суду, а також те, що відмова в поновленні процесуального строку та відмова в розгляді заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами з підстав пропуску процесуального строку може призвести до необґрунтованих витрат з державного бюджету України в подальшому.

При вирішенні питання про поновлення строку Одеському НДЕКЦ МВС строк на звернення до суду з заявою про перегляд рішення Малиновського районного суду від 12.07.2017 р. за нововиявленими обставинами, суд керується викладеними обставинами справи, а також практикою Європейського Суду з прав людини, за якою: 1) рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві; щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (справа «Белле проти Франції»); 2) не можуть бути встановлені обмеження щодо реалізації права на судовий захист у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено; ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (справа «Мушта проти України»); 3) суворе застосування строку без урахування обставин справи може бути непропорційним щодо цілі забезпечення правової визначеності та належного здійснення правосуддя, а також перешкоджати використанню доступних засобів правового захисту (справа «Станьо проти Бельгії»).

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію. стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Постановою Верховного Суду від 02.10.2019 р. касаційну скаргу Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України залишено без задоволення, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 липня 2017 року залишено без змін.

Позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтувались на тому, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14.11.2016 року по цивільній справі №521/13223/16-ц накази Одеського НДЕКЦ МВС України № 61 та № 83 про притягнення до дисциплінарної відповідальності були визнані незаконними та його поновлено на посаді.

Зазначеним рішенням суду наказ № 55 від 02.07.2016 р. про звільнення з посади незаконним не визнаний та не скасований. На виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14.11.2016 року по цивільній справі №521/13223/16-ц позивача було поновлено на посаді наказом № 100 від 21.11.2016 р.

Постановою Верховного Суду від 20.02.2019 рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14.11.2016 року по справі №521/13223/16-ц скасовано, а справу направлено на новий розгляд.

На виконання рішення Верховного Суду Одеським НДЕКЦ МВС виданий наказ № 56 о/с від 09.12.2019 р. про скасування наказу № 100 від 21.11.2016 (про поновлення на посаді), також зникли підстави для визнання наказу №101 про звільнення (який був предметом спору у справі № 521/21535/16-ц) незаконним та поновлення на посаді ОСОБА_1 з 21.11.2016 р., тому що ОСОБА_1 є звільненим наказом № 55 ще з 02.07.2016 р.

Скасувавши наказ № 100 про поновлення, склалась ситуація, що трудові відносини між Одеським НДЕКЦ МВС та ОСОБА_1 не відбулися.

Тобто фактично нововиявлена обставина виникла з моменту скасування Одеським НДЕКЦ МВС наказу № 100 на виконання Постанови Верховного Суду.

За викладених обставин, суд дійшов висновку про наявність поважних причин пропуску строку Одеському НДЕКЦ МВС на звернення до суду з заявою про перегляд рішення Малиновського районного суду від 12.07.2017 р. за нововиявленими обставинами

Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подана належною особою, оформлена відповідно до вимог ст. 426 ЦПК України.

Підстав для повернення заяви або відмови у відкритті провадження за нововиявленими обставинами не вбачається.

Форма та зміст заяви про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами та додатки до неї, дають підстави для відкриття провадження за нововиявленими обставинами.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 127, 427 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Поновити Одеському НДЕКЦ МВС строк на звернення до суду із заявою про перегляд рішення Малиновського районного суду від 12.07.2017 р. за нововиявленими обставинами в справі № 521/21535/16-ц.

Відкрити провадження за заявою Одеського НДЕКЦ МВС про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі № 521/21535/16-ц

Розгляд заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Призначити справу до розгляду у судовому засіданні на 09 липня 2021 року об 11 год. 00 хв. в залі судових засідань № 218 в приміщенні Малиновського районного суду м. Одеси.

У судове засідання викликати осіб, які беруть участь у справі.

Копію ухвали про відкриття провадження за нововиявленими обставинами невідкладно надіслати особам, які беруть участь у справі.

Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження за нововиявленими обставинами особам, які беруть участь у справі, надіслати копію заяви з копіями доданих до неї документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В. К. Гуревський