Справа № 310/7344/20
РІШЕННЯ

Іменем України

24 травня 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Дністрян О.М.,

при секретарі Герасимовій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Осипенківської сільської об`єднаної територіальної громади в Бердянському районі Запорізької області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Осипенківської сільської об`єднаної територіальної громади в Бердянському районі Запорізької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свій позов мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться на території Червонопільської сільської ради Бердянського району Запорізької області. Зазначені земельні ділянки належали спадкодавці на праві власності на підставі державних актів на земельні ділянки. Померла заповіту не залишила. Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є її син ОСОБА_4 , який з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався. ІНФОРМАЦІЯ_3 батько позивачки ОСОБА_4 помер. Оскільки бабуся померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , то спадкоємець за законом, а саме її батько повинен був в строк до ІНФОРМАЦІЯ_8. звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але в зв`язку з тим, що її право на спадкування залежало від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття її батьком, то строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої для неї продовжився на три місяці, а саме, до ІНФОРМАЦІЯ_8. Але вона в цей строк не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої бабусі, оскільки її малолітня дитина потребує особового догляду, а також в серпні 2020 року дитина хворіла, тому вона не мала можливості звернутися до нотаріальної контори. Проте звернулась 18 серпня 2020 року до Бердянської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після померлої бабусі ОСОБА_3 , де нотаріусом було заведено спадкову справу №128/2020, але винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.08.2020р. в зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Просила визначити додатковий строк у два місяця для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою суду від 15.10.2020р. відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 19.01.2021р. підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача - ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених в позові. Крім того пояснила, що позивачка мешкає в м. Павлоград та фізично не мала змоги зібрати необхідні документи для подання заяви про прийняття спадщини в зв`язку з введеними в країні карантинними обмеженнями, а саме обмеженнями транспортного сполучення між містами, крім того знаходилась вдома з маленькою дитиною, оскільки дитячий садок не працював.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до початку розгляду справи надали заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що працює в агрофірмі, яка орендує земельні ділянки, що належали ОСОБА_3 . Знає позивачу по роботі, вона є єдиною спадкоємицею своєї бабусі та свого батька, які померлі. Вони в телефонному режимі спілкувались з приводу того, щоб позивачка оформила спадщину, декілька разів домовлялися про зустріч, але через введені карантині заходи та наявність у позивачки малолітньої дитини, з якою вона знаходилась на самоізоляції через виявлений випадок захворювання коронавірусом у дитячому садочку, позивачка не змогла приїхати. Знає, що син ОСОБА_3 був її єдиним спадкоємцем,

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що знає позивачку, це його товариша донька, а її бабуся - ОСОБА_3 була його класним керівником. ОСОБА_3 померла восени, він був на похованні, був присутній її сина, онуки не було. На похованні батька ОСОБА_2 була, це було приблизно в серпні.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 18.02.1997р., витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №8 від 18.08.2020р.,свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 від 29.04.2014р. (а.с. 10-13).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 померла в с. Іванівка Бердянського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 від 13.11.2019 року, виданого Бердянським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 11,9279 га, яка розташована ДП №8, п.59 КСП «Бердянський» Червонопільської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельної ділянки площею 1,900 га, що розташована в Бердянському району, Червонопільська сільська рада, д.п.2, ОСГ № НОМЕР_4 для ведення особистого селянського господарства, які належали ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЗП №011944 від 20.11.2003р. та державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ№089645 від 20.04.2006р. відповідно (а.с.14,15).

Судом також встановлено, що за життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким все свої майно заповідала ОСОБА_4 . Заповіт посвідчений секретарем Червонопільської сільської ради Бердянського району Запорізької області 22.01.2002 року (а.с.59).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Осипенківської сільської ради Бердянського району Запорізької області від 28.07.2020р., ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживала по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .. За даною адресою була зареєстрована одна. Звісні спадкоємці: ОСОБА_9 - син, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ., ОСОБА_2 - онука, яка проживає в м. Павлоград. (а.с.9).

Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_5 від 31.08.2020р. (а.с.20).

Як вбачається з копії спадкової справи №128/2020, 18.08.2020р. до Бердянського районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 звернулась ОСОБА_2 .. Постановою державного нотаріуса Бердянської районної державної нотаріальної контори Запорізької області Косенкова В.М. від 18.08.2020р. відмовлено ОСОБА_2 у оформленні спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини. Даних про інших спадкоємців спадкова справа не містить (а.с.43-59).

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст. 1270 ЦК України, якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Оскільки право на спадкування позивачки залежало від неприйняття спадщини або відмовити від її прийняття її батьком, який спадщину після смерті матері не прийняв, то строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 продовжився на три місяця, а саме, до ІНФОРМАЦІЯ_8.

Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину позивачка не може, оскільки у встановлений законом строк вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до Постанови ВСУ від 06 вересня 2017 року №6-496цс17 спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може призначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Судом було встановлено, що на час смерті бабусі позивачка постійно проживала в м. Павлоград та мала на утриманні малолітню доньку ОСОБА_10 , 2014 року народження.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з 12.03.2020 на усій території України установлено карантин.

Таким чином, судом було встановлено, що позивачка не мала змоги звернутись вчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 у встановлений законом строк у зв`язку з тим, що проживає в іншому місті та перебувала з малолітньою дитиною, яка хворіла, а також карантинними обмеженнями, через які було встановлено обмеження транспортного сполучення між містами.

Таким чином, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,76,141, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк у два місяці з дня набрання рішення законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області О. М. Дністрян