Справа №601/1987/20
Провадження № 2/601/52/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2021 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Білосевич Г.С.,

з участю секретаря судового засідання Тимощук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець цивільну справу № 601/1987/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивачка, ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 . Заяву мотивує тим, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_2 , який є відповідачем по даній справі. З 2015 року і по даний час відповідач не проживає за місцем реєстрації, а саме у будинку, що належить позивачці. Реєстрація відповідача у вищезазначеному будинку перешкоджає ОСОБА_2 у реалізації її права на користування та розпорядження належним їй майном та остання змушена нести додаткові фінансові витрати у зв`язку з оплатою комунальних послуг за відповідача. Тому позивачка просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 та стягнути із відповідача на її користь понесені судові витрати по справі.

В судове засідання представник позивачки - адвокат Остапчук П.І. подав заяву в якій позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити та справу слухати у їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином через оголошення. Причини його неявки суду невідомі.

Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі частини 4 статті 223 та частини 1 статті 281 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлявся про день, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин і не повідомив причини неявки та не подав відзив на позов.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , що стверджується договором дарування житлового будинку від 28 січня 2005 року; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6464104 від 10.02.2005 та довідкою № 129 від 10.03.2021, виданою Старопочаївською сільською радою Кременецького району Тернопільської області.

Згідно акту проведення обстеження на факт проживання осіб у житловому будинку та довідки № 205 від 13.03.2020 року, ОСОБА_2 зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 , однак з 2015 року не проживає за вказаною адресою.

Відповідно до ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.

Судом встановлено, що відповідач - ОСОБА_2 з 2015 року без поважних причин не проживає за місцем своєї реєстрації, тому втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із врахуванням наведеного суд вважає, що із ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_2 понесені останньою витрати по сплаті, що складаються із судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн.

Керуючись ст.ст. 29, 405 ЦК України, ст. 72 Житлового кодексу України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст. ст.ст. 19, 42, 133, 141, 263, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Ухвалити заочне рішення.

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком з господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 3 840 (три тисячі вісімсот сорок) гривень 80 ( вісімдесят) копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий: