Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2021 Справа №607/3454/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л. за участю секретаря Комінярської О.М., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 1500 гривень на один місяць, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, до досягнення дитиною трирічного віку.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що між сторонами зареєстровано шлюб, під час якого у них народилася дитина. У шлюбі у них народилася дитина: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що неповнолітня дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Зазначає, що відповідач ухиляється від покладеного обов`язку утримувати дитину та її. Вказує, що відповідач працює, має доходи та проживає окремо від неї та дитини в м.Тернополі, інших осіб на утриманні не має. З цих підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 25 березня 2021 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала та суду повідомила, що на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач сплачує аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Родичі не мають можливості допомагати їй фінансово, а тому вона просить стягувати аліменти з відповідача на її користь, оскільки працювати зараз не має можливості, бо здійснює догляд за дитиною.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов визнав, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дружини, яка здійснює догляд за спільною дитиною. Підтвердив, що спільна дитина проживає разом з дружиною.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, заслухавши позицію сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02 серпня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції.

У сторін по справі народилася дитина - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис №405.

Відповідно до ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Надання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини.

При цьому, суд зазначає, що право дитини та дружини (відповідно до положень статті 84 СК України) на їх утримання є беззаперечним.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За вказаних обставин, беручи до уваги, те, що позивач ОСОБА_1 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, у зв`язку із чим позбавлена можливості працевлаштуватися та самостійно себе утримувати, оскільки малолітній син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні та вихованні, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на її утримання підлягають до задоволення в сумі 1500 грн. щомісячно на утримання дружини ОСОБА_1 , починаючи з 25 лютого 2021 року та до досягнення дитиною трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відтак, із відповідача у дохід держави слід стягнути 908 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 29, 81, 137, 141, 263, 265, 280, 282, 284, 287, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 1500 (одна тисяча п`ятсот)гривень щомісячно на утримання дружини ОСОБА_1 , починаючи з 25 лютого 2021 року та до досягнення дитиною ОСОБА_3 трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 908 гривень судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Копію рішенян направити сторонам у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , місце проживання: с. Івано-Пусте Борщівського району Тернопільської області.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич