ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6778/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Сирбул О.Ф., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про визнання недійсним договору позики, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із позовною заявою до ТзОВ «Мілоан», у якій просить визнати договір позики недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідностідо ч.ч. 1,2 ст. 27 ЦПК України,позови до фізичної особи пред`являються в суд зазареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» знаходиться за адресою м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21, що відноситься до територіальної підсудності Шевченківського районного суду м. Києва.

Згідно з ч. 5 ст. 28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Звертаючись до Дарницького районного суду м. Києва позивач обґрунтував підсудність правилами ч. 5 ст. 28 ЦПК України та Законом України «Про захист прав споживачів», а саме, за своїм місцем реєстрації місця проживання.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України"Про споживче кредитування".

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Як зазначає позивач, договір позики був укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про споживче кредитування» цей Закон не поширюється на договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця,та кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця; договори позики, що не передбачають сплати процентів чи будь-яких інших платежів за користування наданими за такими договорами грошовими коштами; кредитні договори, метою яких є надання споживачу права вчиняти правочини з фінансовими інструментами, якщо такі правочини вчиняються за участю чи за посередництвом кредитодавця або іншого професійного учасника ринку цінних паперів; кредити, що надаються за договорами, укладеними в результаті врегулювання спору шляхом укладання мирової угоди, затвердженої судом; кредити, що надаються виключно в рамках відповідних державних програм або програм органів місцевого самоврядування визначеному колу фізичних осіб і передбачають окремі, визначені такими програмами, умови кредитування, у тому числі виплату процентів за користування кредитом; несанкціонований овердрафт, що є перевищенням суми операції, здійсненої за рахунком, над сумою встановленого кредитного ліміту, що обумовлений договором між кредитодавцем та споживачем і не є прогнозованим за розміром та часом виникнення; кредитні договори, загальний розмір кредиту за якими не перевищує однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору; кредити, що надаються ломбардами у разі передання предмета застави на збереження ломбарду, за умови що зобов`язання споживача обмежуються вартістю предмета застави.

Натомість, при подачі позову, доказів про існування обставин, передбачених ч. 5 ст. 28 ЦПК України, зокрема що спірний договір є споживчим, і як наслідок на нього поширюється законодавство про захист прав споживачів, за яких можлива альтернативна підсудність даної справи, позивачем не надано.

Згідно ч. 1 ст. 379 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції /підсудності/.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим кодексом підсудністю, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження.

Згідно ч. 2 ст. 32 ЦПК України, справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Частиною 9 ст. 187 ЦПК України встановлено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про направлення за підсудністю вказаної цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про визнання недійсним договору позики до Шевченківського районного суду м. Києва, за місцем знаходження відповідача.

Керуючись ст.ст. 27,28, 30,31 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Передати матеріали цивільної справи №753/10231/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про визнання недійсним договору позики на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва-за підсудністю.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення відповідної ухвали суду, до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги відповідно до вимог, встановлених ст.ст. 353-356 ЦПК України.

Суддя: