Справа № 369/5101/21
Провадження №4-с/369/89/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2021 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєва І.О., розглянувши скаргу ОСОБА_1 до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності відповідача суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати відповідача вчинити певні дії, надіслати постанову про закриття ВП №62680783 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві для зупинення щомісячного списання грошових коштів з скаржника, повернути скаржнику несплачені стягувачем у ВП 62680783, 62681043 грошові кошти у розмірі 9000 грн., відшкодувати скаржнику одноразову моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської областііз скаргою до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності відповідача суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати відповідача вчинити певні дії, надіслати постанову про закриття ВП №62680783 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві для зупинення щомісячного списання грошових коштів з скаржника, повернути скаржнику несплачені стягувачем у ВП 62680783, 62681043 грошові кошти у розмірі 9000 грн., відшкодувати скаржнику одноразову моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

З матеріали скарги поданої ОСОБА_1 , не можливо встановити чи скаржник звертається до суду із скаргою в порядку 447 ЦПК України, чи скаржник звертається до суду із позовною заявою, таким чином судом не встановлено який спосіб захисту обраний ОСОБА_1 ..

Як визначено у ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 2 ст. 12 ЦПК України).

Крім того, згідно з п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 448 ЦПК України).

Частиною першою ст. 450 ЦПК України передбачено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК України, якими врегульовано аналогічні питання.

Крім того, справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 450 ЦПК України, за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Таким чином, скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, які передбачені положеннями ЦПК України.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч.ч. 2, 4 ст. 95 ЦПК України).

Вивчивши подану скаргу на бездіяльність державного виконавця, вбачається, що зазначені положення закону не виконані. Слід зазначити, що заявником не засвідчено належним чином ряд долучених до скарги документів, враховуючи положення статті 95 ЦПК України.

Пунктом 9 ст. 10 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

До того ж, скарга містить дві вимоги майнового характеру, які мають розглядатися в порядку позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

За змістом ч. 4 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. А згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року, платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Таким чином, належним доказом сплати судового збору є платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку.

За нормами ст. 185 ЦПК України, враховуючи вимоги ч. 9 ст. 10 ЦПК України, позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України підлягає залишенню без руху, з наданням строку для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, скарга ОСОБА_1 до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності відповідача суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати відповідача вчинити певні дії, надіслати постанову про закриття ВП №62680783 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві для зупинення щомісячного списання грошових коштів з скаржника, повернути скаржнику несплачені стягувачем у ВП 62680783, 62681043 грошові кошти у розмірі 9000 грн., відшкодувати скаржнику одноразову моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. має бути залишена без руху з наданням терміну для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

А тому, скаржнику необхідно зазначити обставини якими скаржник обґрунтовує вимоги, зазначити докази, що підтверджують вказані обставини, конкретизувати вимоги та спосіб захисту, уточнити коло заінтересованих осіб по справі а також надати належним чином завірені копії скарги з додатками для заінтересованих осіб засвідчених у передбаченому законом порядку, відповідно до кількості учасників судового розгляду, щодо майових вимог зазначених у скарзі ОСОБА_1 вправі звернутися до суду із позовною заявую.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 2, 4, 10, 12, 95, 175, 177, 185, 294, 448-450 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності відповідача суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати відповідача вчинити певні дії, надіслати постанову про закриття ВП №62680783 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві для зупинення щомісячного списання грошових коштів з скаржника, повернути скаржнику несплачені стягувачем у ВП 62680783, 62681043 грошові кошти у розмірі 9000 грн., відшкодувати скаржнику одноразову моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. залишити без руху.

Надати строк п`ять днів з моменту отримання копії ухвали суду для надання суду оновленої заяви, яка б відповідала вимогам ст. 383 ЦПК України.

Роз`яснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява буде визнана неподаною та повернута відповідно до вимог ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.О. Фінагеєва