Справа №442/3559/21
Провадження №2/442/921/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючої судді - Курус Р.І.,
з участю секретаря судового засідання - Рикало А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання недійсним рішення житлової комісії та зобовязання вчинити дії,-
в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він з 30.07.1993 по 20.06.2019 проходив військову службу у лавах Збройних Сил України. Станом на 20.06.2019 загальна вислуга років у Збройних силах становить 27 років 03 місяці і 18 днів, з яких календарна вислуга становить 25 років 10 місяців і 20 днів, а пільгова - 01 рік 04 місяці 28 днів. У зв`язку із відсутністю в сім`ї, жилого приміщення по місцю проходження служби, він, починаючи з 15.07.1999 по 19.08.2019 перебував на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 , як такий, що потребує поліпшення житлових умов. У списку осіб, які мають право на першочергове, позачергове отримання житлових приміщень перебував з 09 грудня 2015 року.
В подальшому, 10.05.2019 року, наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (особовому складу) №161, його було звільнено у запас відповідно до «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на підставі підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 26-у зв`язку із закінченням строку контракту.
20.06.2019 року, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 122, його виключено із списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення. В той же час, під час проходження військової служби та на момент звільнення він постійним житлом не забезпечувався.
Надалі, відповідно до витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 № 193 від 19.08.2019, ОСОБА_1 було знято з обліку, як особу, яка потребує поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, у зв`язку з тим, що він звільнений з військової служби у Збройних Силах України у запас та виключений із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . Таке рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 було аргументоване тим, що він не відноситься до категорії тих, хто має право на залишення на квартирному обліку у разі звільнення.
Вважає, що такі дії військової частини НОМЕР_1 , що полягали у знятті його із обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов і виключення його із списків черговості частини є протиправними, такими що порушують житлові права та не відповідають нормам житлового законодавства.
Ухвалою від 13.05.2021 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку загального позовного провадження, з проведенням підготовчого судового засідання. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, а.с.24.
28.05.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, а.с. 28-31.
28.05.2021 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ревера С.В. надійшли письмові пояснення з приводу клопотання про закриття провадження по справі, а.с. 32-34.
31.05.2021 ухвалою судді відмовлено в задоволенні клопотання про закриття провадження по справі, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті, а.с. 41.
В судове засідання представник позивача - адвокат Ревер С.В. не з`явився, однак надіслав суду клопотання, в якому просить проводити розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача ОСОБА_1 .
Представник відповідача - Бохонок Р.Р. позов заперечив повністю, послався на обставини викладені у відзиві на позовну заяву. Просив відмовити в позові.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.06.2019 за №122 вбачається, що позивач ОСОБА_1 з 30.07.1993 по 20.06.2019 проходив військову службу у лавах Збройних Сил України. Станом на 20.06.2019 загальна вислуга років у Збройних силах становить 27 років 03 місяці і 18 днів, з яких календарна вислуга становить 25 років 10 місяців і 20 днів, а пільгова - 01 рік 04 місяці 28 днів, а.с. 13.
У зв`язку із відсутністю в сім`ї ОСОБА_1 , жилого приміщення по місцю проходження служби, він, починаючи з 15.07.1999 по 19.08.2019 перебував на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 , як такий, що потребує поліпшення житлових умов. У списку осіб, які мають право на першочергове, позачергове отримання житлових приміщень перебував з 09 грудня 2015 року, а.с. 14, 15.
Відповідно до витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 № 193 від 19.08.2019 року, ОСОБА_1 було знято з обліку, як особу, яка потребує поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, у зв`язку із тим, що він звільнений з військової служби ЗСУ у запас та виключений із списків особового складу військової НОМЕР_2 , а.с. 14.
Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.
Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Пунктом 1 частини другої статті 40 ЖК України визначено, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Законом України від 24 червня 2004 року № 1865-IV «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який набрав чинності 01 січня 2005 року, стаття 12 вказаного Закону викладена в новій редакції.
Згідно з частиною першою статті 12 цього Закону в редакції, чинній на момент зняття позивача з обліку, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.
Крім того, як зазначено у пунктах 3 та 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями затверджених постановою КМУ від 03 серпня 2006 року №1081 із наступними змінами та доповненнями, військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членами їх сімей надається житло для постійного проживання.
Військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.
Відповідно до п. 21 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 380 від 31.07.2018 військовослужбовці знімаються з квартирного обліку у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством.
Частиною 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції, чинній на момент зняття позивача з обліку, передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Дія частин 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» безпосередньо пов`язується із тим, з якої саме з підстав, зазначених у частині шостій статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовець звільнений у запас чи у відставку.
Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і гарантується принцип верховенства права.
Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 акцентував: «Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо». Цей принцип забезпечує пріоритетність прав і свобод людини та громадянина, справедливість і гуманність при постановлені судових рішень.
Як встановлено в ході судового розгляду, ОСОБА_1 , як військовослужбовець має вислугу: більше 25 календарних років та майже півтори роки пільгової, з 15.07.2099 року перебував на квартирному обліку в черзі на отримання житла, не реалізував своє житлове право, передбачене ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не зі своєї вини, звільнений в запас відповідно до «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ на підставі підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 26-у зв`язку із закінченням строку контракту.
За таких обставин, відповідно до витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 № 193 від 19.08.2019, згідно кого ОСОБА_1 було знято з обліку, як особу, яка потребує поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, у зв`язку з тим, що він звільнений з військової служби у Збройних Силах України у запас та виключений із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , суперечить положенням ст. 47 Конституції України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п. 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затверджених постановою КМУ від 03 серпня 2006 року №1081, а отже є незаконним та підлягає скасуванню.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У відповідності вимогам ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави, оскільки позивач, як учасник бойових дій, звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом.
Разом з тим, не підлягає до задоволення вимога про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, позаяк до матеріалів справи не додано жодних документально підтверджених доказів понесення таких.
Керуючись ст. ст. 12,13, 76- 81, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в :
Позов задовольнити частково.
Визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 19.08.2019 року, оформлене протоколом № 193, в частині зняття з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання капітана запасу ОСОБА_1 .
Визнати незаконним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 19.08.2019 року № 457 в частині зняггя з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання капітана запасу ОСОБА_1 .
Зобов`язати житлову комісію військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання при військовій частині НОМЕР_1 .
Стягнути з військової частини НОМЕР_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 2724 грн.
В решті позову відмовити.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 14 червня 2021 року.
Суддя Курус Р.І.