Номер провадження: 22-ц/813/4061/21
Головуючий у першій інстанції Тополева Ю.В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2021 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2020 року у складі судді Тополевої Ю.В.,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та житловим будинком.

26 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, шляхом заборони ОСОБА_2 виконувати будь-якого роду будівельні роботи на земельній ділянці, кадастровий номер :54:004:0035, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; шляхом заборони ОСОБА_2 , державним органам та державним реєстраторам, органам місцевого самоврядування, а також установам, підприємствам та організаціям, незалежно від форми власності, та особам, які надають публічні послуги, вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, видачі будь-яких дозвільних документів, що надають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, а також документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів на території земельної ділянки, кадастровий номер :54:004:0035, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Заборонено ОСОБА_2 виконувати будь-якого роду будівельні роботи на земельній ділянці, кадастровий номер :54:004:0035, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Заборонено ОСОБА_2 , державним органам та державним реєстраторам, органам місцевого самоврядування, а також установам, підприємствам та організаціям, незалежно від форми власності, та особам, які надають публічні послуги, вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, видачі будь-яких дозвільних документів, що надають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, а також документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів на території земельної ділянки, кадастровий номер :54:004:0035, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погодившись з зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та прийняти нову, якою в задоволені заяви про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в заяві відсутнє обґрунтування застосування забезпечення позову, відсутні дані, які б підтверджували наявність ризиків, які призведуть до невиконання або ускладнення виконання рішення суду, оскільки ці дані ґрунтується на особистому припущені, та, як вбачається з тексту оскаржуваної ухвали, на підтвердження своєї позиції позивачем були надані фотографії земельної ділянки, на якій розташований фундамент будівлі, що знаходиться поряд з будинком позивача. Звертаючись з позовом, ОСОБА_1 , зазначає, що згідно відповіді на адвокатський запит Департаментом ДАБІ вказано, що згідно відомостей з реєстру будівельної діяльності першої черги Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва наявна інформація щодо реєстрації Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю ОМР повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ОД83 від 26.08.2020. Надалі за позовом зазначається, що з метою перевірки інформації, наданої у відповідь на адвокатський запит, позивачем було долучено скріншот з Порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, де зазначена відповідна інформація, а також інформація про будівельний паспорт №01-07/308, який було видано Відповідачу Департаментом архітектури ОМР 11.08.2020, як підставу для початку проведення будівельних робіт. Дані обставини, на погляд Апелянта, мають суттєве значення при вирішення питання щодо забезпечення позову та мали б враховуватися судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, оскільки позивач при поданні позову долучив до матеріалів справи документи та інформацію, що свідчить про отримання Відповідачем повного пакету документів, які дозволяли б останньому здійснювати будівельні роботи на належній останньому земельній ділянці. Натомість, суд приймає до уваги припущення позивача по справі без жодних доказів на підтвердження своєї позиції, чим фактично незаконно обмежує права останнього, адже доказування не ґрунтуватися на припущеннях.

Заслухавши суддю-доповідача, сторін та їх представників, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала місцевого суду частково не відповідає.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Предметом позовних вимог у даній справі є усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та житловим будинком шляхом приведення об`єкту будівництва до стану, який буде відповідати будівельним нормам та правилам.

Задовольняючи заяву судом вжито заходи забезпечення шляхом заборонити ОСОБА_2 виконувати будь-якого роду будівельні роботи на земельній ділянці, кадастровий номер :54:004:0035, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а також заборони ОСОБА_2 , державним органам та державним реєстраторам, органам місцевого самоврядування, а також установам, підприємствам та організаціям, незалежно від форми власності, та особам, які надають публічні послуги, вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, видачі будь-яких дозвільних документів, що надають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, а також документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів на території земельної ділянки, кадастровий номер :54:004:0035, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому з наданих матеріалів та змісту позову вбачається, що будівництво наразі тільки розпочалося та складається лише зі зведення котловану, будівлі ще не має, а доводи про її невідповідність нормам та стандартам ґрунтуються на припущеннях.

Отже, у даному випадку заборона будівництва на земельній ділянці особі, яка є її власником, є непропорційним обмеженням її прав доки не встановлено те, що таке здійснюється з порушеннями.

Заборона будь-яким органам видавати дозвільні документи на виконання робіт суперечить праву власності відповідача та обмежує функції цих органів, які при видачі дозволів зобов`язані перевірити дотримання норм та стандартів.

Зважаючи на викладене, вжиті заходи є неспівмірними з вимогами позову, тому ухвала суду не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України, підлягає скасуванню із ухваленням нової про відмову в задоволенні клопотання.

До того ж 11.08.2020 відповідачу Департаментом архітектури ОМР видано будівельний паспорт №01-07/308, як підстава для початку проведення будівельних робіт. 26.08.2020 Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю ОМР зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

За таких обставин всі доводи заявника наразі є припущеннями.

Стала практика Європейського суду з прав людини вимагає дотримання принципу балансу інтересів учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, слід погодитися лише з висновком суду в частині заборони у видачі документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів на території земельної ділянки, оскільки у разі невідповідності збудованого об`єкта будівельним нормам та правилам в такий спосіб не буде перешкод для приведення об`єкта у первісний стан відповідно до вимог позову. В іншій частині заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Відповідно до п. 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2020 року скасувати в частині заборони ОСОБА_2 виконувати будь-якого роду будівельні роботи на земельній ділянці, кадастровий номер :54:004:0035, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , державним органам та державним реєстраторам, органам місцевого самоврядування, а також установам, підприємствам та організаціям, незалежно від форми власності, та особам, які надають публічні послуги, вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, видачі будь-яких дозвільних документів, що надають право на виконання підготовчих та будівельних робіт.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 виконувати будь-якого роду будівельні роботи на земельній ділянці, кадастровий номер :54:004:0035, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , заборони ОСОБА_2 , державним органам та державним реєстраторам, органам місцевого самоврядування, а також установам, підприємствам та організаціям, незалежно від форми власності, та особам, які надають публічні послуги, вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, видачі будь-яких дозвільних документів, що надають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, відмовити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2020 року в частині заборони державним органам та державним реєстраторам, органам місцевого самоврядування, а також установам, підприємствам та організаціям, незалежно від форми власності, та особам, які надають публічні послуги, вчиняти будь-які дії щодо видачі документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів на території земельної ділянки, кадастровий номер :54:004:0035, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 30.06.2021.

Головуючий:

Судді: