Житомирський апеляційний суд
Справа №290/1278/20 Головуючий у 1-й інст. Кірічук М. М.
Категорія 39 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О. Ю. суддів Борисюка Р.М.

Галацевич О.М.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників в місті Житомирі справу №290/1278/20

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

на рішення Романівського районного суду Житомирської області від 12 березня 2021 року,ухвалене під головуванням судді Кірічук М.М. у смт. Романів,

встановив:

В грудні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості. Просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 22 лютого 2011 року станом на 20 вересня 2020 року в сумі 10140,77 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту - 8109,90 грн та 2030,87 грн заборгованості за простроченими відсотками. В обґрунтування позову зазначило, що 22.02.2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання останньою анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, проте умови кредитного договору відповідачка не виконує.

Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 12 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що укладення кредитного договору та наявність заборгованості підтверджені належними письмовими доказами. Суд першої інстанції не взяв до уваги висновки Верховного Суду (справа №200/564/7/18 від 16.09.2020).

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 22 лютого 2011 року між банком та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 5000 грн. на картковий рахунок, що вбачається з анкети-заяви та довідки про встановлення ліміту.

Згідно розрахунку банку станом на 20 вересня 2020 року наявна заборгованість в сумі 10140,77 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту - 8109,90 грн та 2030,87 грн заборгованості за простроченими відсотками.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 №342/180/17, Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, і лише факт підписання умов може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Відповідачем не підписані Тарифи, Умови та Правила надання банківських послуг, а анкета-заява не містить положень про нарахування відсотків.

Разом з тим, суд безпідставно відмовив у стягненні заборгованості по тілу кредиту. Як вбачається із виписки по рахунку відповідачка до травня 2017 року користувалася кредитними коштами і заборгувала банку 5000грн. в межах кредитного ліміту. За таких обставин рішення в частині відмови у стягненні заборгованості по тілу кредиту належить скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Скасувати рішення Романівського районного суду Житомирської області від 12 березня 2021 року в частині відмови у позові про стягнення заборгованості по тілу кредиту. Ухвалити в цій частині нове судове рішення. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по тілу кредиту в розмірі 5000грн.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 2592грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча: Судді: