Справа № 2-1433/09
УХВАЛА

іменем України

15 липня 2021 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Бондаренко О.І.

секретаря судового засідання: Нагірняк Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником ОСОБА_2 , на дії/бездіяльність органу примусового виконання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , як представник ОСОБА_1 , подав до суду скаргу на дії/бездіяльність органу примусового виконання, посилаючись на те, що у приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. перебуває виконавче провадження №62307214 із виконання рішення Вінницького районного суду від 19.10.2009 року у справі за позовом АТ «УКРСИББАНК» про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «УКРСИББАНК» боргу в розмірі 476166 грн., 1700 грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення.

23.07.2020 року суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Сейв Компані» проведено оцінку майна, а саме: житлової трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , що належить боржнику.

Згідно звіту про оцінку майна, вартість об`єкту оцінки становить 555 700 грн.

Не погодившись із оцінкою боржник оскаржив її до суду, так як при її проведенні було порушено норми діючого законодавства, так як на квартиру не може бути звернуто стягнення без рішення суду, у зв`язку із тим, що вона є предметом іпотеки, оцінка проведена із порушенням ЗУ «Про оцінку майна та професійну оціночну діяльність в Україні», без її огляду з порушенням відповідних стандартів оцінки, оцінка також є заниженою.

Станом на 14.12.2020 року, згідно платіжних доручень: №1749 від 07.09.2020 року; №1849 від 05.10.2020 року; №13309629 від 06.11.2020 року; №13309754 від 09.12.2020 року, ТОВ «Турбівмашбуд» перерахувало на рахунок приватного виконавця Турського О.В. грошові кошти в сумі 523782,60 із призначенням платежу- сплата боргу ОСОБА_1 за виконавчим листом №2-1433/09 від 21.10.2015 року.

Заявою представник боржника від 15.12.2020 року звернувся до приватного виконавця з проханням закінчити виконавче провадження №62307214, у зв`язку із повним виконанням рішення суду, скасувати обтяження щодо боржника та його майна та виключити відомості про ОСОБА_1 з реєстру боржників.

До заяви було долучено: Копія договору позики від 26.08.2020 року; Копія платіжного доручення №1749 від 07.09.2020 року; копія платіжного доручення №1849 від 05.10.2020 року; копія платіжного доручення №13309629 від 06.11.2020 року; копія платіжного доручення №13309754 від 09.12.2020 року.

Крім того, згідно квитанції №0.0..1 від 18.12.2020 року ОСОБА_1 , сплатила 1730 гривень залишку боргу згідно виконавчого листа.

Таким чином, станом на 18.12.2020 року боржником повністю виконано рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 19.10.2009 року, а також сплачено винагороду приватному виконавцю відповідно до постанови від 10.06.2020 року про стягнення винагороди в розмірі 10% від суми стягнення визначеної виконавчим листом.

Однак, згідно листа Приватного виконавця Турського О.В. від 17.12.2020 року№8620 боржника було повідомлено, що залишок суми заборгованості становить 7572,02 гривень, а тому підстав для закінчення виконавчого провадження немає.

Зазначений лист було отримано представником боржника - адвокатом Захарчуком М.В. 21.12.2020 року, що підтверджується онлайн сервісом відстеження рекомендованих листів Укрпошти.

Однак як було, з`ясовано 17.12.2020 року приватним виконавцем винесено постанову про стягнення із боржника витрат виконавчого провадження в сумі 5669,00 гривень.

Про зазначену постанову представник дізнався 21.12.2020 року через автоматизовану систему виконавчого провадження (https://asvpweb.minjust.gov.ua/), після отримання листа приватного виконавця від 17.12.2020 року.

З постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. від 17.12.2020 року про визначення витрат виконавчого провадження скаржник не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною четвертою статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Відповідно до статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувача; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

За змістом пункту 2 Розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, витрати виконавчого провадження стягуються з боржника на підставі постанови виконавця про їх стягнення, у якій зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження.

Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону.

Закон України «Про виконавче провадження» не покладає на державного або приватного виконавця обов`язок документально фіксувати здійснення всіх витрат виконавчого провадження та надсилати докази їх здійснення сторонам виконавчого провадження.

Проте, наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2830/5 затвердженим в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за №1300/29430 встановлено види та розмір витрат виконавчого провадження. Розміри витрат виконавчого провадження встановлені в Розділі II вказаного наказу. Зокрема, п. 10 передбачені інші витрати виконавчого провадження, здійснені під час проведення виконавчих дій

У відповідності до п. 7 Наказу приватний виконавець визначає розмір витрат виконавчого провадження на підставі документів про закупівлю (придбання) відповідних товарів і послуг.

Закон України «Про виконавче провадження» не покладає на державного або приватного виконавця обов`язок документально фіксувати здійснення всіх витрат виконавчого провадження та надсилати докази їх здійснення сторонам виконавчого провадження, проте, постанова про стягнення витрат виконавчого провадження повинна містити розрахунок здійснених витрат приватним виконавцем.

Однак, мотивувальна частина оскаржуваної постанови не містить розрахунку здійснених витрат із зазначенням обсягу та розміру усіх складових загальної суми витрат виконавчого провадження, який затверджено Наказом №2830/5.

Аналогічної позиції дотримується Верховний суд у постанові від 29.03.2019 у справі № 750/6794/17.

Не підлягає до стягнення в якості витрат авансування стягувачем в розмірі 5000 гривень, проведеної ТОВ «Сейв Компані» як виконавцем, оцінку вартості квартири АДРЕСА_2 , що оформлена звітом про оцінку майна від 23.07.2020 року, оскільки проведена оцінка ТОВ «Сейв Компані» ухвалою суду від 21.12.2020 року визнана незаконною, а тому такі витрати не підлягають стягненню із боржника.

Крім того, приватним виконавцем допущено бездіяльність, так як відповідно до п.9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною другою зазначеної статті зобов`язано виконавця, постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виносити в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Про повне виконання рішення виконавцю стало відомо 18.12.2020 року, а станом на 29.12.2020 року виконавче провадження не закінчено та на скасовано вжиті виконавцем арешти та інші обмеження відносно боржника, що є порушенням.

За наведених обставин скаржник просить скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича від 17.12.2020 року про визначення витрат виконавчого провадження в розмірі 5669,00 гривень, винесену у виконавчому провадженні №62307214; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича закінчити виконавче провадження №62307214 у зв`язку із повним виконання рішення суду, скасувати обтяження щодо боржника та його майна, та виключити відомості про ОСОБА_1 з реєстру боржників.

Представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Захарчук М.В. в судове засідання 15.07.2021 року не з`явився, попередньо надавши суду заяву, в якій просить дану скаргу розглянути в його відсутність та у відсутність скаржника ОСОБА_1 та задоволити її.

Будучи присутнім в судовому засіданні 15.04.2021 року вимоги скарги підтримав, аргументуючи мотивами, викладеними в ній.

Представник приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. ОСОБА_3 в судове засідання 15.07.2021 року не з`явився, судом на електронну адресу приватного виконавця була направлена судова повістка про виклик до суду.

В судовому засіданні 15.04.2021 року представник ОСОБА_3 проти вимог скарги заперечував, вважаючи дії приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. правомірними.

В матеріалах справи (т.2 а.с. 26) наявна заява приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В., в якій він просить відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 повністю.

Згідно ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» зазначив, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд вважає, що скаргу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали скарги та виконавчого провадження №62307214, оглянувши матеріали цивільної справи № 2-1433/09, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. перебуває виконавче провадження № 62307214 із виконання рішення Вінницького районного суду від 19.10.2009 року у справі за позовом АТ «УКРСИББАНК» про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «УКРСИББАНК» боргу в розмірі 476166 гривень.

23.07.2020 року суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Сейв Компані» проведено оцінку майна, а саме: житлової трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , що належить боржнику.

Відповідно до звіту про оцінку майна вчиненого ТОВ «Сейв Компані» від 23.07.2020 року оцінка майна, а саме трикімнатної квартири АДРЕСА_1 становить 555 700,00 грн.

10.07.2020 року суб`єкта оціночної діяльності- суб`єкта господарювання ТОВ «Сейв Компані» за відповідною постановою було призначено для участі у виконавчому провадженні № 62307214 з метою визначення вартості зазначеного описаного та арештованого майна боржника.

Згідно звіту про оцінку майна від 08.09.2020 року виконаного ТОВ «Подільський експертний центр», вартість трикімнатної квартири АДРЕСА_1 становить 1 240 200 грн.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 21.12.2020 року визнано незаконною прийняту приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським Олександром Віталійовичем, як замовником та виконану суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Сейв Компані», як виконавцем, оцінку вартості квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 , оформлену звітом про оцінку майна від 23.07.2020 року.

Станом на 14.12.2020 року, згідно платіжних доручень: №1749 від 07.09.2020 року; №1849 від 05.10.2020 року; №13309629 від 06.11.2020 року; №13309754 від 09.12.2020 року, ТОВ «Турбівмашбуд» перерахувало на рахунок приватного виконавця Турського О.В. грошові кошти в сумі 523782,60 із призначенням платежу- сплата боргу ОСОБА_1 за виконавчим листом №2-1433/09 від 21.10.2015 року.

Заявою представник боржника від 15.12.2020 року звернувся до приватного виконавця з проханням закінчити виконавче провадження №62307214, у зв`язку із повним виконанням рішення суду, скасувати обтяження щодо боржника та його майна та виключити відомості про ОСОБА_1 з реєстру боржників.

До заяви було долучено: Копія договору позики від 26.08.2020 року; Копія платіжного доручення №1749 від 07.09.2020 року; копія платіжного доручення №1849 від 05.10.2020 року; копія платіжного доручення №13309629 від 06.11.2020 року; копія платіжного доручення №13309754 від 09.12.2020 року.

Крім того, згідно квитанції №0.0..1 від 18.12.2020 року ОСОБА_1 , сплатила 1730 гривень залишку боргу згідно виконавчого листа.

Таким чином, станом на 18.12.2020 року боржником повністю виконано рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 19.10.2009 року, а також сплачено винагороду приватному виконавцю відповідно до постанови від 10.06.2020 року про стягнення винагороди в розмірі 10% від суми стягнення визначеної виконавчим листом.

Згідно листа Приватного виконавця Турського О.В. від 17.12.2020 року№8620 боржника було повідомлено, що залишок суми заборгованості становить 7572,02 гривень, а тому підстав для закінчення виконавчого провадження немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців, згідно яких виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом. Залучення для проведення виконавчих дій працівників поліції здійснюється за вмотивованою постановою виконавця, яка надсилається керівнику територіального органу поліції за місцем проведення відповідної виконавчої дії. У залученні поліції для проведення виконавчих дій може бути відмовлено лише з підстав залучення особового складу даного територіального органу поліції до припинення групового порушення громадської безпеки і порядку чи масових заворушень, а також для подолання наслідків масштабних аварій чи інших масштабних надзвичайних ситуацій. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Згідно з частиною четвертою статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Відповідно до статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувача; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

За змістом пункту 2 Розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, витрати виконавчого провадження стягуються з боржника на підставі постанови виконавця про їх стягнення, у якій зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження.

Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону.

Закон України «Про виконавче провадження» не покладає на державного або приватного виконавця обов`язок документально фіксувати здійснення всіх витрат виконавчого провадження та надсилати докази їх здійснення сторонам виконавчого провадження.

Проте, наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2830/5 затвердженим в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за №1300/29430 встановлено види та розмір витрат виконавчого провадження. Розміри витрат виконавчого провадження встановлені в Розділі II вказаного наказу. Зокрема, п. 10 передбачені інші витрати виконавчого провадження, здійснені під час проведення виконавчих дій

У відповідності до п. 7 Наказу приватний виконавець визначає розмір витрат виконавчого провадження на підставі документів про закупівлю (придбання) відповідних товарів і послуг.

Закон України «Про виконавче провадження» не покладає на державного або приватного виконавця обов`язок документально фіксувати здійснення всіх витрат виконавчого провадження та надсилати докази їх здійснення сторонам виконавчого провадження, проте, постанова про стягнення витрат виконавчого провадження повинна містити розрахунок здійснених витрат приватним виконавцем.

Згідно 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Звертаючись до суду з даною скаргою скаржник просить скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича від 17.12.2020 року про визначення витрат виконавчого провадження в розмірі 5669,00 гривень, винесену у виконавчому провадженні №62307214; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича закінчити виконавче провадження №62307214 у зв`язку із повним виконання рішення суду, скасувати обтяження щодо боржника та його майна, та виключити відомості про ОСОБА_1 з реєстру боржників.

Згідно п.9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до частини другої зазначеної статті постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

В ході розгляду даної скарги встановлено, що ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 21.12.2020 року визнано незаконною прийняту приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським Олександром Віталійовичем, як замовником та виконану суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Сейв Компані», як виконавцем, оцінку вартості квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 , оформлену звітом про оцінку майна від 23.07.2020 року; боржником рішення виконано в повному обсязі, про що приватному виконавцю стало відомо ще 18.12.2020 року, а станом на 29.12.2020 року виконавче провадження не закінчено та на скасовано вжиті виконавцем арешти та інші обмеження відносно боржника, що в розумінні ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» є порушенням.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що скаргу ОСОБА_1 слід задволити.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 447, 450 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником ОСОБА_2 , на дії/бездіяльність органу примусового виконання задоволити.

Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича від 17.12.2020 року про визначення витрат виконавчого провадження в розмірі 5669,00 гривень, винесену у виконавчому провадженні №62307214.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича закінчити виконавче провадження №62307214, у зв`язку із повним виконання рішення суду, скасувати обтяження щодо боржника та його майна та виключити відомості про ОСОБА_1 з реєстру боржників.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.І. Бондаренко