У Х В А Л А

30 червня 2021 року

м. Київ

справа № 766/5281/19

провадження № 61-10166ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

розглянув касаційні скарги Головного управління Національної поліції в Херсонській області, ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду від 08 грудня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 11 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Херсонській області, Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

18 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління національної поліції в Херсонській області (далі - ГУ НП в Херсонській області), Державної казначейської служби України, в якому просив: відшкодувати за рахунок Державного бюджету України на його користь 198 562,00 грн компенсації моральної шкоди та 16 749,74 грн майнової шкоди шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України.

Позов обгрунтований тим, що 14 липня 2010 року відкрито кримінальну справу № 520331-10, в подальшому кримінальне провадження №0004360, за частиною першою статті 185 КК України за фактом крадіжки грошових коштів у розмірі 300,00 дол. США та 2 700,00 грн. Позивач вказував ОСОБА_2 , як особу, яка здійснила крадіжку належних йому коштів, яка безперешкодно виїхала за кордон, незважаючи на повідомлення позивача у правоохоронні органи про наміри цієї особи.

ОСОБА_1 визнаний потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань № 0004360 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185 КК України. Впродовж 2010-2016 років ним неодноразово подавалися заяви до поліції щодо злочину про протиправне заволодіння його коштами, направлялися звернення щодо неналежного досудового розслідування.

Позивач зазначає, що з матеріалів кримінального провадження та офіційних відповідей на звернення вбачається, що досудове розслідування проводилося неефективно та з порушенням процесуальних строків, внаслідок чого позивачу завдано моральної та майнової шкоди.

Належне розслідування злочину має для позивача важливе принципове питання та він є особою, у якої відсутності інші ефективні засоби юридичного захисту від тривалої бездіяльності правоохоронних органів, щодо дотримання розумних строків кримінального розслідування.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 08 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 11 травня 2021 року, позов задоволено частково.

Стягнено з Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України, через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач зазнав моральних страждань внаслідок надмірної тривалості кримінального провадження та змушений докладати додаткових зусиль для відновлення свого порушеного права. Визначивши розмір відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції врахував характер та тривалість страждань, ступінь їх доведеності в суді, вказавши, що такий розмір відшкодування відповідатиме засадам розумності, виваженості й справедливості.

У червні 2021 року ОСОБА_1 та ГУ НП в Херсонській області звернулися до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Херсонського міського суду від 08 грудня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 11 травня 2021 року.

Вивчивши касаційні скарги та додані до них матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційні скарги подані на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини дев`ятої статті 19 ЦПК України розмір прожиткового мінімуму дляпрацездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 01 січня 2021 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 270,00 грн.

Предметом спору у зазначеній справі є відшкодування майнової та моральної шкоди у розмірі 215 311,74 грн. Ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00 грн*100=227 000,00 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до вимог закону і окремого визнання її такою не потребує.

У касаційних скаргах заявників немає посилання на зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки, як і на докази на їх підтвердження.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявниками рішення Херсонського міського суду від 08 грудня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 11 травня 2021 року постановлені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами Головного управління Національної поліції в Херсонській області, ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду від 08 грудня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 11 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Херсонській області, Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної та матеріальної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко