Справа № 180/879/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Янжули О.С.,

при секретарі - Котовій Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Марганець, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Марганецький рудоремонтний завод" про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Меланчук І.В. звернувся до Приватного акціонерного товариства "Марганецький рудоремонтний завод" про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику, внаслідок травми.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, ОСОБА_1 знаходився у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством "Марганецький рудоремонтний завод", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Марганецький рудоремонтний завод». За час роботи на даному підприємстві, отримав травму на виробництві, а саме: закриту черепну-мозкову травму, струс мозку, забиту рану верхньої губи, травматичну екстракцію передніх зубів верхньої щелепи, рани с/3 правого передпліччя з чужорідним тілом в м`яких тканинах, перелом щиколоток правої гомілки, травматичний шок середньої тяжкості", що підтверджується Актами форми Н-1 та Н-5, копії яких додаються. В наслідок отриманої виробничої травми, при первинному огляді МСЕК, йому встановлено ступінь втрати професійної працездатності 35% та призначено третю групу інвалідності. При повторних оглядах ступінь втрати професійної працездатності встановлено в розмірі 25%, групу інвалідності не встановлено. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я, йому завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що він змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури, лікування. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в сумі 210 000 грн., яку просить стягнути з відповідача без утримання податків, зборів та інших платежів.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 21 квітня 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

17 травня 2021 року відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його позовних вимог у повному обсязі. Вважає, що вказаний розмір ціни позову розрахований позивачем з надуманих і невідомих складових, що не відповідає дійсності. Крім того позивач у своєму позові не зазначив і не довів до суду про отримання ним та його дружиною від ПрАТ "МРРЗ" в період 2017-2020 роки зазначеної суми грошових коштів, яка у даному випадку підлягає належному заліку. Розмір грошових коштів сплачених позивачу та його дружині становить 19867,24 грн. До теперішнього часу інших додаткових вимог з боку позивача до ПрАТ "МРРЗ" ніколи не надходило. Також необхідно врахувати висновок Акту про нещасний випадок Форми Н-1 від 13.04.2017 року та АКТ проведення розслідування нещасного випадку, що стався 10.04.2017 року Форма Н-5 від 13.04.2017 року, що саме основною причиною настання нещасного випадку були чисельні порушення вимог Інструкції з охорони праці з боку самого ОСОБА_1 , а супутні причини - невиконання посадових обов`язків старшим майстром сталеплавильної дільниці ПрАТ "МРРЗ" ОСОБА_2 . Таким чином ступінь винуватості відповідача у даному випадку визначена виключно "формальними ознаками і підставами", а тому склад порушення, вина і відповідальність ПрАТ "МРРЗ" за нанесення моральної шкоди позивачу є відсутніми. Копії медичних довідок Нікопольської МСЕК щодо ОСОБА_1 , мають сумнівне походження, у зв`язку з чим підлягають обов`язковому витребуванню в оригінальному вигляді. Підлягають обов`язковому витребуванню і дослідженню всі оригінали матеріалів медичного обстеження ОСОБА_1 за період з 2018-2021 роки, оскільки позивачем не доведено і не надано належних доказів про причини погіршення його стану здоров`я за вказаний довготривалий період часу та наявність послідовного зв`язку саме між нещасним випадком, який стався з ним 10.04.2017 року та погіршенням його стану здоров`я до теперішнього часу і чи є в цьому випадку вина ПрАТ "МРРЗ". Позивач звільнився з ПрАТ "МРРЗ" за власним бажанням у 2018 році і подальше його місце проживання, перебування, працевлаштування, спосіб життя та інше, є ПрАП "МРРЗ" невідомим. Крім зазначеного, звернення позивача з даним позовом не відповідає строкам позовної давності, позивачем не заявлено клопотання про поважні причини та поновлення встановлення цього строку, що є підставою відмови в задоволенні позову.

Дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно положень статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 знаходився у трудових відносинах з ПрАТ "МРРЗ", що підтверджується копією трудової книжки Серії НОМЕР_1 , заведеної 27.12.1993 року на ОСОБА_1 .

За час роботи на даному підприємстві, а саме: 10 квітня 2017 року , позивач отримав травму на виробництві, яка обумовлена умовами в яких він працював, а саме:

закриту черепну-мозкову травму, струс мозку, забиту рану верхньої губи, травматичну екстракцію передніх зубів верхньої щелепи, рану с/3 правого передпліччя з чужорідним тілом в м`яких тканинах, перелом щиколоток правої гомілки, травматичний шок середньої тяжкості", що підтверджується Актами форми Н-1, Н-5 та повідомленням про наслідки нещасного випадку, що стався 10 квітня 2017 року з підручним сталевара ОСОБА_1 за формою Н-2.

За даним нещасним випадком складені акти за формами Н-1 та Н-5 від 13 квітня 2017 року.

Первинним оглядом МСЕК від 29.11.2017 року ОСОБА_1 було встановлено 35% втрати професійної працездатності, у зв`язку з трудовим каліцтвом та третю групу інвалідності. При повторних переоглядах ступінь втрати професійної працездатності у відсотках зменшено до 25 %, без встановлення групи інвалідності. Дата чергового переогляду - 01.12.2021 року.

Виходячи з медичних документів, акту про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 13 квітня 2017 року , акту проведення розслідування нещасного випадку, який стався 10 квітня 2017 року о 12.50 годині на Публічному Акціонерному Товаристві "Марганецький рудоремонтний завод" від 13 квітня 2017 року, повідомленням про наслідки нещасного випадку, що стався 10 квітня 2017 року з підручним сталевара ОСОБА_1 (Форма Н-2), суд прийшов до висновку про те, що у зв`язку з небезпечними умовами праці, низьким рівнем техніки безпеки, ОСОБА_1 отримав виробничу травму.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що право громадян на соціальний захист гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, одним із видів якого є відповідно за ч.1 ст.4 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування - страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.

З наведеного вбачається, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки виробнича травма отримана позивачем під час виконання ним трудових обов`язків, а отже наявні у зв`язку з цим підстави, передбачених ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Згідно частин 1,3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок виробничої травми, спричиненої негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача.

Відповідно до ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Доводи представника відповідача факту відсутності підстав відшкодування позивачу моральної шкоди суд вважає безпідставними, оскільки вказане спростовується матеріалами справи: факт заподіяння такої шкоди, у зв`язку із виробничою травмою, встановлений медичними довідками та виписними епікризами, про тривалість лікування та перенесений фізичний біль. Так, позивач має постійні головні болі, біль і скутість рухів в правовому гомілковостопному та променезапястковому суглобах, запаморочення, нудоту, загальну слабкість, відчуття хиткості при ходьбі, зниження пам`яті, зору, підвищенням АТ. Крім того, останній позбавлений можливості реалізації своїх здібностейв професійній сфері, вимушений постійно приймати лікарські препарати, відчуває наслідки травми, він обмежений у вирішенні своїх побутових потреб, все це вимагає додаткових зусиль для продовження активного громадського життя та підтримання в належному стані здоров`я, що порушує нормальні життєві зв`язки ОСОБА_1 .

Таким чином, встановивши, що виробнича травма позивача, яка завдає йому фізичного болю та душевних страждань, виникла з вини Публічного акціонерного товариства " Марганецький рудоремонтний завод", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство " Марганецький рудоремонтний завод", яким було допущено порушення трудового процесу, що підтверджено висновком МСЕК щодо втрати позивачем працездатності, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок виробничої травми (постанова Верховного Суду від 20 лютого 2019 року по справі № 211/2524/16-ц).

Тому, вирішуючи питання про розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд враховує значні тяжкі зміни його життєвих зав`язків, ступінь втрати ним професійної працездатності, глибину фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого та позбавлення його можливості їх реалізації, тривалість та характер моральних переживань, що пов`язані з перенесенням позивачем фізичного болю, необхідністю вжиття додаткових зусиль для організації свого життя у зв`язку зі ушкодженням здоров`я, інших обставин справи, з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 70 000 грн., з утриманням податку та обов`язкових платежів.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір у сумі 908,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 23, 1167 ЦК України; ст.ст.2,3,4,

6,9,10,12,13,19,76-81,141,247,258,259,263-265,268,273,274-277,279,352,354-355 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Марганецький рудоремонтний завод" про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Марганецький рудоремонтний завод", , місцезнаходження: 53401, Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Єдності, 162) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області, ( паспорт НОМЕР_2 , ІПН - НОМЕР_3 ), зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 в відшкодування моральної шкоди 70 000 (сімдесят тисяч) гривень 00 копійок, з утриманням податку та обов`язкових платежів.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Марганецький рудоремонтний завод", , місцезнаходження: 53401, Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Єдності, 162) судовий збір на користь держави в розмірі 908,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття

апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: О. С. Янжула