Провадження № 2/742/23/21
Єдиний унікальний № 742/3879/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Короткої А.О.,

при секретарі - Сидоренко Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивачки - ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності за набувальною давністю на 8/25 частин житлового будинку, загальною площею 98,6 кв.м, житловою площею 71,7 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що 30.12.2004 року отримала у власність 17/25 частин житлового будинку з належною частиною надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 . Інші співвласники не проживають у будинку, не з`являються у ньому, жодним чином не приймають участі у його утриманні, ремонті, прибиранні присадибної ділянки. Понад 10 років позивачка самостійно дбає про його поточне утримання, ремонт, опалення, утримує у належному стані земельну ділянку та прилеглу територію. Зважаючи на вказані обставини, позивачка просить суд визнати за нею право власності на 8/25 частин даного житлового будинку за набувальною давністю.

У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, проте остання подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, у якій позовні вимоги підтримала (а.п.107).

Відповідачі у судове засідання також не з`явилися, проте від відповідачки ОСОБА_3 до суду надійшла заява, згідно з якою позовні вимоги вона визнала (а.п.27).

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється судом за відсутності цих осіб, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Згідно з копією договору дарування частини житлового будинку від 30.12.2004 року ОСОБА_1 прийняла у власність як дарунок 17/25 частин житлового будинку з належною частиною надвірних будівель, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.п.10).

Право власності ОСОБА_1 на 17/25 частин житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6436128 (а.п.11) та копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.п.12).

ОСОБА_5 та ОСОБА_3 отримали у спадок від їхнього батька у рівних частинах Ѕ частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.п.28).

У зв`язку з житловою прибудовою до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , співвласниками було подано заяву про зміну часток (а.п.14).

Відповідно до копії довідки №2532 від 07.10.2019 року, виданої КП «Прилуцьке МБТІ» Чернігівської обласної ради, право власності на будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано: 17/25 частин за ОСОБА_1 , 4/25 частин за ОСОБА_5 , 4/25 частин за ОСОБА_3 (а.п.13), які їм були виділені на підставі рішення виконавчого комітету Прилуцької міської ради Чернігівської області від 14.12.2004 року (а.п.15).

Право власності ОСОБА_5 на 4/25 частин та ОСОБА_3 на 4/25 частин житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.12.2004 року (а.п.16).

Відповідно до копії актового запису про смерть №54 від 16.01.2009 року ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.п.35). Після його смерті, згідно з копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №20500870 від 07.07.2009 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №59561842 від 25.02.2020 року, була заведена спадкова справа №47352936 (а.п.29, 42)

Згідно з довідкою Прилуцької міської державної нотаріальної контори №635/01-16 від 19.09.2020 року спадкову справу №566/2009 після смерті ОСОБА_5 заведено за заявою про прийняття спадщини від спадкоємиці другої черги - рідної сестри спадкодавця ОСОБА_3 . Спадкоємицею першої черги є дружина спадкодавця - ОСОБА_4 , яка на час відкриття спадщини була зареєстрована за місцем проживання спадкодавця, тому вважається такою, що прийняла спадщину (а.п.67-68).

З письмових пояснень свідка ОСОБА_7 вбачається, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 і добре знає ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та його дружину ОСОБА_4 та сестру ОСОБА_3 . За кілька років до смерті дружина ОСОБА_5 пішла від нього і з ним не жила. Він проживав сам. Після поховання в його кімнатах, які виходять на сторону провулку Тімірязєва ніхто не проживав. Ні дружина, ні сестра ОСОБА_5 будинком не займаються. У даному будинку проживає лише ОСОБА_1 , яка опікується всім будинком та двором, прибирає прибудинкову територію, проводить ремонтні роботи (а.п.108).

Свідок ОСОБА_9 у своїх письмових поясненнях повідомила, що проживала по сусідству з ОСОБА_5 . Після його смерті у належній йому частині ніхто не проживав. У будинку і дворі ні його сестра, ні його дружина не господарювали. У даному будинку проживає ОСОБА_1 , яка прибирає у ньому, фарбує його та садить клумби навколо нього (а.п.110).

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Крім цього, статтею 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велі Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.

Тако, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення у особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 ЦК України.

Також у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.

Таким чином, з огляду на все викладене вище, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що позивачка вже понад 10 років відкрито, безперервно користується та володіє будинком, що за адресою: АДРЕСА_1 , тому відповідно до ст.344 ЦК України суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності на 8/25 частин зазначеного вище житлового будинку.

На підставі вищевикладеного та 328, 344, 392 ЦК України, керуючись ст.12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ), представник позивачки - ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_4 ), до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - невідомий, адреса реєстрації: АДРЕСА_5 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , код РНОКПП - невідомий, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , право власності за набувальною давністю на 8/25 частин житлового будинку, загальною площею 98,6 м?, житловою площею 71,7 м?, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 02.04.2021 року.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.О.Коротка