КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження № 22-ц/824/7550/2021 Доповідач Заришняк Г.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Мараєвої Н.Є., Рубан С.М.

при секретарі - Діденко А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 15 липня 2020 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 274 569 грн. 86 коп. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 4 118,55 грн.

В обґрунтуванні позову вказував, що 21 вересня 2012 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та позичальником ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №71/12, за умовами якого Банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі 450 000,00 гри. на строк з 21 вересня 2012р. по 20 вересня 2032р., із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 17,8 % річних, а за користування кредитними коштами, що не повернуті в терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі 22,8 % річних.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 21.09.2012р між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 71/12-02 від.

Відповідно до умов вказаного договору поруки ОСОБА_2 на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед банком відповідати за борговими зобов`язаннями відповідача ОСОБА_1 , які виникають з умов кредитного договору, в солідарному порядку з позичальником ОСОБА_1 .

Вказував, що відповідно до п.3.2. договору поруки строк позовної давності за цим договором встановлюється сторонами у 3 роки, а відповідно до п.5.2. договору порука припиняється якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором не пред`явить вимоги до поручителя.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав повністю і надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у сумі 450 000,00 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки № 6815_13 від 21.09.2012 р.

Зазначав, що відповідачі взяті на себе зобов`язання виконували не належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість, в наслідок чого 01 липня 2015 року банк звернувся до суду з позовною заявою про дострокове солідарне стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка станом на 12.03.2015 складала 559 923 грн. 68 коп., з яких 442 711,99 грн. - заборгованість по кредиту строкова, 4 880,26 грн. - заборгованість по кредиту прострочена, 2 663,42 грн. - заборгованість по процентах поточна, 109 668,01 грн. - заборгованість по процентах прострочена.

Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 09.11.2015 у справі № 760/12840/15-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 24.03.2016 р., позов АБ «Укргазбанк» задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 559 923,68 грн.

Вказував, що 06.05.2016 р. банку, як стягувачу, на підставі вказаного судового рішення було видано виконавчі листи щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . На даний час заочне рішення суду від 09 листопада 2015 року залишається не виконаним.

При цьому Банк посилався на те, що згідно п.8.3 кредитного договору, даний договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань у повному обсязі, тобто, кредитний договір №71/12 від 21 вересня 2012 року продовжує діяти, так як рішення про його розірвання не ухвалювалось, термін його дії не сплив, а зобов`язання відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за цим договором залишаються невиконаними, так як належним виконанням зобов`язань з боку відповідачів є повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті, визначеними в кредитному договорі.

Крім того, п. 3.12 кредитного договору проценти нараховуються за зобов`язаннями відповідача ОСОБА_1 (позичальника) за період з дня одержання кредиту до дня його погашення, враховуючи перший день видачі кредиту та не враховуючи останній день користування кредитом. Проценти нараховуються на залишок заборгованості за кредитом.

Посилаючись на ст. 599, 610, 625 ЦК України, позивач зазначав, що при невиконанні зобов`язання за договором настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема пп. 4.2.4 кредитного договору передбачено, що позивач має право вимагати дострокового повного виконання відповідачем своїх зобов`язань по цьому договору, включаючи повернення всієї суми кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, комісії та штрафних санкцій.

Вказував, що станом на 13 серпня 2018 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором по нарахованих процентах за користування кредитними коштами за період з 13.03.2015 року по 13.08.2018 року становить - 274 569,86 грн., в тому числі: 2 916,21 грн. - поточна заборгованість по процентам, 271 653,65 грн. - прострочена заборгованість по процентам.

Отже, позивач вважав, що у Банка наявні законні підстави повторно звернутися до суду за судовим захистом з вимогою про солідарне стягнення з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кредитної заборгованості в частині нарахованих процентів за користування кредитними коштами за період з 13.03.2015 року по 13.08.2018 року.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 15 липня 2020 рокуу задоволені позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Укргазбанк» задовольнити в повному обсязі, а також стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» понесені позивачем витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 6 177 грн. 83 коп. з розрахунку по 3088 грн. 92 коп. з кожного.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_1 просить рішення суду залишити без зміни, вказуючи на його законність.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача підтримала подану апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ч.ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що 28.08.2012 ОСОБА_1 оформлено заяву до ПАТ АБ «Укргазбанк» на отримання кредиту (а.с.7).

21 вересня 2012 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та позичальником ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 71/12 (а.с.9-17), за умовами якого Банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі 450 000,00 грн. на строк з 21 вересня 2012 року по 20 вересня 2032 року, із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 17,8 % річних, а за користування кредитними коштами, що не повернуті в терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлена у розмірі 22,8 % річних.

На підставі кредитного договору № 71/12 від 21 вересня 2012 року ОСОБА_1 оформлено заяву про видачу готівки № 6815_13 від 21 вересня 2012 року на суму 450 000,00 грн. (а.с. 18).

21 вересня 2012 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 , і поручителем ОСОБА_2 укладено договір поруки № 71/12-02 (а.с. 19-20).

28.08.2014 ПАТ АБ «Укргазбанк» направлено претензію до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про повернення заборгованості по кредиту, яка станом на 28.08.2014 р. складала 65 916,39 грн. (а.с.68-69).

29.10.2014р. ПАТ АБ «Укргазбанк» направлено претензію до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про повернення заборгованості по кредиту, яка станом на 29.10.2014р. становила 79 783,93 грн. (а.с. 21).

06.03.2015р. ПАТ АБ «Укргазбанк» направлено претензію до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про повернення заборгованості по кредиту, яка станом на 06.03.2015 становила 107 584,12 грн. (а.с.23).

Судом також встановлено, що заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 09 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24 березня 2016 року, позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» достроково заборгованість за кредитним договором, яка станом на 12.03.2015 складала 559 923,68 грн. (а.с. 27-28).

Звертаючись в суд з даним позовом, позивач вказував, що на виконання вказаного судового рішення видано виконавчий лист, який Банком пред`явлений до виконання, однак рішення не виконано. Посилаючись на ст.ст. 526, 599, 610, 611 ЦК України та п.п.4.2.4 кредитного договору у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, Банк просив стягнути з відповідачів відсотки у сумі 274 569, 86 грн., в тому числі: 2 916,21 грн. - поточна заборгованість по процентам, 271 653,65 грн. - прострочена заборгованість по процентам.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що наявне судове рішення про дострокове стягнення суми заборгованості за кредитним договором, а тому відсутні підстави для стягнення відсотків по договору.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (№ 14-154цс18) зробила висновок про те, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, а отже, строк дії договору змінився. У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Після прийняття судового рішення про дострокове стягнення заборгованості у банка залишається право вимагати сплатити борг, визначений судовим рішенням про стягнення достроково кредитної заборгованості, та право на нарахування, передбачені ч.2 ст.625 ЦК України, за час невиконання такого рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Банк, звертаючись до суду з вказаним позовом, вимоги про стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, не заявляв, а вимога про стягнення заборгованості по відсотках не відповідає нормам матеріального права та висновкам Верховного Суду, а тому задоволенню не підлягає.

Суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував дійсні обставини справи, зібраним доказам надав належну правову оцінку та прийшов до обґрунтованого висновку про те, що банк захистив своє порушене право шляхом пред`явлення у суді вимоги про дострокове стягнення кредитної заборгованості та всіх належних платежів за невиконання позичальником зобов`язання, а отже, позбавлений права на нарахування процентів за кредитним договором після закінчення строку кредитування. За таких обставин районний суд обґрунтовано відмовив у задоволенні даного позову ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк».

Постановлене судом рішення відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права й не може бути скасованим з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги були предметом розгляду в суді першої інстанції, суд дав їм належну правову оцінку, правомірно визнав їх необґрунтованими, й вони не містять підстав для скасування законного та обґрунтованого судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» - залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 15 липня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня виготовлення повної постанови.

Повний текст постанови виготовлений 01 червня 2021 року.

Головуючий

Судді: