ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/4099/19
номер провадження 4-с/695/13/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Степченка М.Ю.

за участю секретаря Варданян Л.А., Розпутньої І.Г.

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування постанови про накладення арешту на кошти, що містяться на картковому рахунку боржника, -

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернувся ОСОБА_1 зі скаргою про визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування постанови про накладення арешту на кошти, що містяться на картковому рахунку боржника.

Скаргу мотивує тим, що державним виконавцем на підставі виконавчого листа № 695/4099/19 від 24.12.2020, виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області, про стягнення з скаржника на користь АТ КБ «Приватбанк» грошових коштів у сумі 22 029,31 грн. по виконавчому провадженню № 64426690 накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на картковому рахунку скаржника, на який йому перераховується заробітна плата.

Скаржник вважає, що дії державного виконавця щодо накладення арешту на картковий рахунок та постанова про накладення такого арешту є неправомірними, оскільки кошти, які надходять на поточний картковий рахунок є виключно заробітною платою та становлять єдине джерело доходу для скаржника та його сім`ї.

У судовому засіданні представник скаржника адвокат Бочаров О.М. скаргу підтримав та зазначив, що накладення арешту на картковий рахунок боржника є протиправним, так як вказаний рахунок призначений виключно для отримання заробітної плати, яка є єдиним джерелом доходу скаржника.

Представник Золотоніського міськрайонного відділу ДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) у судовому засіданні зазначила, що зобов`язання щодо визначення спеціального рахунку покладено на банк, тобто в разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на спеціальному рахунку, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення спеціального рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на такому рахунку. Таким чином, виконавець самостійно не може визначити режим рахунку та зняти з нього арешт, підставою для зняття арешту з рахунка є виключно відомості банку. У даному випадку таких відомостей щодо рахунку скаржника від банку не надходило, відтак дії виконавця є правомірними, а постанова про накладення арешту обґрунтованою.

Суд, заслухавши доводи сторін, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини.

24.12.2020 Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області видано виконавчий лист на рішення від 23.11.2020 у справі № 695/4099/19, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 21.07.2011 в сумі 121 879,06 грн. станом на 31.10.2019, яка складається з: 5 500,00 грн. заборгованість за кредитом; 116 379,06 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 21.07.2011 по 21.09.2018, та стягнення судового збору в сумі 1 921,00 грн.

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Золотоніського міськрайонного відділу ДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою від 20.01.2021 № 53 про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 695/4099/19 та зазначив, що станом на 20.01.2021 заборгованість ОСОБА_1 складає 22 029,31 грн.

09.02.2021 державним виконавцем Золотоніського міськрайонного відділу ДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Щербатюк Людмилою Олександрівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64426690 відносно боржника ОСОБА_1 .

Постановою про арешт коштів боржника від 09.02.2021 в рамках виконавчого провадження № 64426690, державним виконавцем Щербатюк Людмилою Олександрівною накладено арешт на грошові кошти скаржника, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення даної постанови, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11.02.2021 в рамках ВП № 64426690 постановлено, звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що отримує дохід у ДП «Роял Фрут Гарденс ІСТ» та здійснити відрахування з доходів боржника в розмірі 20 % з усіх видів доходів щомісячно до виплати загальної суми боргу 24 432,24 грн.

Відповідно до довідки, виданої ДП «Роял Фрут Гарденс ІСТ», ОСОБА_1 дійсно працює вантажником складу ДП «Роял Фрут Гарденс ІСТ» з 10.07.2020 та отримує заробітну плату на картковий рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк», IBAN НОМЕР_2 .

У довідці, виданій АТ КБ «ПриватБанк» від 05.04.2021, зазначено, що ОСОБА_1 має в АТ КБ «ПриватБанк» рахунок № НОМЕР_3 , на який отримує заробітні виплати.

06.04.2021 скаржник звернувся до державного виконавця з заявою про зняття арешту з банківського рахунку № НОМЕР_3 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк», на який нараховується заробітна плата.

Листом від 08.04.2021 № 10290 Золотоніський міськрайонний відділ ДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) повідомив скаржника, що підстав для скасування арешту з рахунку № НОМЕР_3 , що відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 немає, оскільки довідка від банківської установи про те, що на кошти, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_3 заборонено звертати стягнення, до відділу виконавчої служби не надходила. Виконавець самостійно не може знати, чи поширюється на певний рахунок спеціальний режим. Законодавство покладає таку функцію на банківську установу. Отримуючи постанову про арешт коштів, фінансова установа не накладає арешт на кошти, що знаходяться на спеціальних рахунках, та повідомляє про це виконавця.

Невчинення дій державним виконавцем щодо зняття арешту з рахунку № НОМЕР_3 , що відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 , стало підставою для звернення останнього до суду з даною скаргою.

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з п. 7 ч. 3 ст.18 Закону № 1404-VIII, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону № 1404-VIII передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається в розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 48 Закону № 1404-VIII заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону № 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом другим ч. 2 ст. 59 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону № 1404-VIII підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до п. 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що у разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому ст. 48 Закону № 1404-VIII встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону № 1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту з цих коштів, згідно з ч. 4 ст. 59 Закону № 1404-VIII.

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (ч. 4 ст.59 Закону № 1404-VIII).

Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.

Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 24.06.2015 у справі № 6-535цс15.

Велика Палата Верховного Суду від зазначеного висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах не відступила.

Із змісту постанови державного виконавця про накладення арешту на кошти боржника від 09.02.2021 вбачається, що державний виконавець визначила банківським установам порядок її виконання, із застереженням щодо накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення на які заборонено законом та які належать боржнику.

АТ КБ «ПриватБанк», на яке нормами ст. 52 Закону № 1404-VIII покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку № НОМЕР_3 виконало. Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення. Доказів зворотнього матеріали справи не містять.

За таких обставин, рахунок № НОМЕР_3 не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат тощо), та набули статусу вкладу.

Статтею 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця.

Отже, арешт на рахунок боржника не унеможливлює отримання заробітної плати скаржником, за його бажанням, заробітна плата може бути виплачена готівкою через касу роботодавця або поштовими переказами на вказаний ним рахунок (адресу), а тому доводи скаржника про те, що накладення арешту на картковий рахунок порушує його право на отримання заробітної плати є необґрунтованим.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.02.2021 у справі № 756/1927/16-ц.

З огляду на викладене вище, враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності, виходячи з аналізу законодавства, що стосується виконання судового рішення, суд вважає, що в межах розгляду даної скарги відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.cт. 260,261,263,447-452 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування постанови про накладення арешту на кошти, що містяться на картковому рахунку боржника відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, в порядку, визначеному ст.ст.354,355 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо ухвалу залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М.Ю. Степченко

Повний текст ухвали виготовлений 28 травня 2021 року.