Справа № 199/2314/21
(2/199/2135/21)
РІШЕННЯ

іменем України

01.06.2021 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Перетятько А.В.,

у відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з поданим позовом в останньому заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача, яка продовжує навчання, аліментів в розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця. Позов обґрунтований тим, що відповідач є батьком позивача; позивач навчається на 1 курсі Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара за денною формою навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги: навчання потребує витрат на підручники, канцелярські предмети, також позивач потребує витрат на забезпечення гідних умов проживання, на купівлю одягу, взуття, харчування, лікування, проїзд (кожного дня на проїзд до Університету витрачає 16 грн.). Позивач отримує стипендію, втім, розмір стипендії не є сталим (середній розмір стипендії складає 2 304,00 грн.), та стипендії вистачає на забезпечення навчального процесу; отримана позивачем сума коштів не забезпечує належний рівень для проживання позивача.

Позивач в окремо поданій заяві просила розглядати справу у її відсутності та задовольнити позовні вимоги.

Відповідач у відзиві зазначив, що згоден на стягнення з нього аліментів в розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу). Заперечуючи проти стягнення суми в розмірі ј частки доходу (заробітку), відповідач повідомив, що з серпня 2009 року він підтримує фактичні шлюбні стосунки з ОСОБА_3 , та має іншу дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відтак, він зобов`язаний забезпечувати належне матеріальне становище для обох своїх дітей, а також матері моєї малолітньої дитини, оскільки ст.ст. 91,84,86 та 88 СК України передбачено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини до досягнення дитиною трьох років, а відповідно сплата аліментів в розмірі який заявляє позивач є неправомірною.

Згідно із відзивом відповідача, стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів. Відповідач просив суд врахувати, що позивач навчається на першому курсі Дніпровського національного університету ім.О.Гончара за кошти державного бюджету, має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, тобто знаходиться на повному державному забезпеченні, та окрім нього (повного державного забезпечення) позивачу виплачується соціальна стипендія в порядку та розмірі, встановлених Кабінетом Міністрів України, а також виплачується 100 відсотків заробітної плати, яка нарахована в період виробничого навчання та виробничої практики. Відповідно до чинного законодавства особам із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які навчаються, до завершення навчання виплачується щорічна допомога для придбання навчальної літератури в розмірі трьох соціальних стипендій та інші пільги.

Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, відповідач є батьком повнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання у Дніпровському національному університеті імені Олеся Гончара (денна форма навчання), здобуває освіту за спеціальністю філологія, є студентом набору 2020 року та навчатиметься до 30.06.2023 р. (а.с. 10, 29).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.05.2014 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , третя особа Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку міста Дніпропетровська, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця міста Першотравенська Дніпропетровської області, позбавити батьківських прав у відношенні доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Судом ухвалено рішення стягувати щомісяця з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до її повноліття, на користь ОСОБА_5 , з якою проживає дитина, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 10.02.2014 року (а.с. 6 7).

Судом встановлено, що позивач та відповідач мешкають окремо.

Позивач мешкає разом із своєю тіткою ОСОБА_7 ( АДРЕСА_1 ), яка до досягнення позивачем повноліття виконувала обов`язки її опікуна на підставі рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради від 18.07.2014 р. №178/13 (а.с. 8), позивач отримує академічну стипендію, яка виплачується раз на місяць та розмір якої не є сталим (а.с. 11-14) та визначається, виходячи з установленого Кабінетом Міністрів України розміру мінімальної ординарної (звичайної) академічної стипендії з урахуванням типу навчального закладу, умов навчання, спеціальності (напряму підготовки), успішності стипендіата, в також соціальну стипендію (п. 2 ч. 4 Порядку призначення і виплати стипендій, який затверджений Постаново КМУ від 12.07.2004 р. №882).

На підтвердження розміру стипендії позивач підтвердила отримання доходу у таких розмірах: 29.09.2020 р. 802,56 грн., 21.10.2020 р. 1 554,96 грн., 03.11.2020 р. 4 672,80 грн., 12.11.2020 р. 1 504,80 грн., 02.12.2020 р. 2 336,40 грн., 09.12.2020 р. 1 931,16 грн., 29.12.2020 р. 2 336,40 грн., 19.01.2021 р. 3 887,40 грн., 27.01.2021 р. 2 336,40 грн., 12.02.2021 р. 1 873,08 грн., 12.02.2021 р. 3 511,20 грн., 02.03.2021 р. 2 127,36 грн.

Відповідач має сім`ю, що підтверджується відповідною довідкою, яка складається з наступних осіб: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої є ОСОБА_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження.

Відповідач працює у ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» гірником очисного забою, його заробітна плата за період з січня 2020 р. по квітень 2021 р. склала 364 168,80 грн. (загальна сума нарахованого доходу за винятком аліментів становить 297 040,83 грн.), що підтверджується довідкою про заробітну плату.

Правовідносини між сторонами в даній справі виникли з обов`язку батька утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання, та його виконання.

Дослідив докази, надані у порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для його задоволення частково, виходячи з наступного.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Як встановлено судом, мати позивача позбавлена батьківських прав відносно своєї доньки ОСОБА_1 ; суду не було надано доказів на підтвердження виконання матір`ю позивача обов`язку зі сплати аліментів. Позивач мешкає разом із своєю тіткою ОСОБА_7 , яка до досягнення позивачем повноліття виконувала обов`язки її опікуна на підставі рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради від 18.07.2014 р. №178/13.

На виконання ст. 182 СК України суд враховує, що:

-позивач на підтвердження стану здоров`я не надала доказів; позивач навчається та отримує стипендію, розмір якої не є сталим, та потребує допомоги у зв`язку з продовженням навчання;

-позивач іншого доходу, окрім стипендії;

-на підтвердження стану здоров`я платника аліментів останнім доказів не на надано, відповідач працює та отримує дохід, розмір якого наведений вище у вказаному рішенні;

-платник аліментів має малолітню доньку, ІНФОРМАЦІЯ_6 ; докази про наявність у платника аліментів непрацездатних дружини, батьків, іншої дочки/сина суду не надані;

-докази про докази про наявність у платника аліментів на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав суду не надані;

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (ч. 2 ст. 182 СК України).

З огляду на вищенаведене порушення прав позивача з боку відповідача: відповідач не надає допомоги на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, донька потребує матеріальної допомоги та відповідач може надавати матеріальну допомогу.

Водночас, задовольняючи позов частково (в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу)), суд погоджується із слушністю доводів відповідача щодо необхідності врахування сімейного стану відповідача та перебування на його утриманні малолітньої дитини та матері дитини ( ОСОБА_8 ), та відхиляє доводи відповідача щодо наявності повного речового, продовольчого та фінансового забезпечення позивача за рахунок державного бюджету.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Вимоги щодо належності, допустимості, достатності та достовірності доказів сформульовані у статтях 77-80 ЦПК України.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Факт перебування позивача на повному речовому, продовольчому та фінансовому забезпеченні за рахунок державного бюджету судом не встановлений.

Таким чином, для суду наявні підстави для задоволення вимог позивача та стягнення аліментів з відповідача на його утримання доньки в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з 30 березня 2021 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2023 року включно.

На виконання п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 12, 13, ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 19, ст.ст. 23, 34, 141, п. 2 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 259, 263, 264, 273, п. 1 ч. 1 ст. 274, ст. 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) щомісяця, починаючи проводити стягнення з 30.03.2021 р. до 30.06.2023 р. включно.

Рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Судові витрати (судовий збір) компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Дата складення повного судового рішення 07.06.2021 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї