Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Писанець Н.В.,

секретаря судового засідання Гурової Л.Л.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гранітненської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Гранітненської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що він є власником будинку АДРЕСА_1 загальною площею 98,10 кв.м, в тому числі житловою площею 43,80 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 08.06.2007р., укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрованого приватним нотаріусом Тельманівського районного нотаріального округу Богінською О.Г. в реєстрі №803. Оригінал вищевказаного договору купівлі-продажу було передано ПАТ КБ «Приватбанк» під час укладення договору іпотеки 12.06.2007 року. Позивач у повному обсязі виконав свої зобов`язання за кредитним договором. Претензій щодо погашення заборгованості немає.

03.10.2020 року він звернулася із письмовою заявою до ПАТ КБ «Приватбанк» з вимогою про видачу йому правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Відповідно до листа від 06.10.2017 року, йому було повідомлено проте, що 14 квітня 2014 року указом в.о.Президента України № 405/2014 було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та прийнято рішення про проведення Антитерористичної операції у Донецькій та Луганській областях. На даний момент ситуація в м.Донецьку і досі не поліпшилась, місто надалі контролюють незаконні збройні формування, що унеможливлює вивіз документів, які знаходились у приміщенні(ях) та сховищі(ах) головного офісу банку у м.Донецьку. Після цього, ОСОБА_1 , 05.02.2021 р. звернувся до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо отримання дублікату договору купівлі-продажу від 08.06.2007р., однак, зі змісту отриманого листа від 17.02.2021р. встановлено, що діяльність нотаріуса Богінської О.Г. припинено та зобов`язано передати документи нотаріального провадження до Донецького обласного державного нотаріального архіву, однак до теперішнього часу, ОСОБА_3 не виконано вказані дії, тому надати позивачеві дублікат договору не є можливим.

Таким чином, він позбавлений можливості отримати оригінал правовстановлюючого документу на будинок, оскільки він був втрачений банком, як наслідок, він не може розпорядитися своєю власністю, у зв`язку з чим, вимушений звернутися до суду.

Позивач у судове засідання не з`явилася, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Гранітненської сільської ради в судове засіданні не з`явився, просив справу слухати за відсутності представника, погоджується із позовними вимогами ОСОБА_1 .

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про дату та час судового розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

На підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 08.06.2007р., укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрованого приватним нотаріусом Тельманівського районного нотаріального округу Богінською О.Г. в реєстрі №803, позивачеві належить будинок АДРЕСА_1 загальною площею 98,10 кв.м, в тому числі житловою площею 43,80 кв.м. Оригінал вищевказаного договору купівлі-продажу було передано ПАТ КБ «Приватбанк» під час укладення договору іпотеки 12.06.2007 року.

Згідно листа від 29.03.2021р., наданого уповноваженою особою ПАТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_1 у повному обсязі виконав свої зобов`язання за кредитним договором № DOTOGK40000839 від 12 червня 2007 року. Претензій щодо погашення заборгованості немає.

Зі змісту листа Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 17.02.2021р. встановлено, що діяльність нотаріуса Богінської О.Г. припинено та зобов`язано передати документи нотаріального провадження до Донецького обласного державного нотаріального архіву, однак до теперішнього часу, ОСОБА_3 не виконано вказані дії, тому надати позивачеві дублікат договору не є можливим.

За змістом права власності, визначеного ст. 317 ЦК України, право власності - це право володіння, користування і розпорядження майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У п. 37 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вказано, що з урахуванням положень частини першої статті15та статті392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

За наявності належних доказів щодо неможливості отримати оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно та неможливості отримання його дублікату у встановленому Законом порядку, керуючись положеннями ст. 392 ЦК України суд вважає за можливе, у відповідності до положень ст. 16 ЦК України захистити порушене право позивача шляхом визнання такого права.

Керуючись ст.ст.4,10,11-13,81,95,263-265 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Гранітненської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок АДРЕСА_1 загальною площею 98,10 кв.м, в тому числі житловою площею 43,80 кв.м, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08 червня 2007 року за реєстровим № 803.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.В. Писанець