Справа № 709/500/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2021 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Романової О.Г.,

за участі секретаря судового засідання Соломки Л.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса:

АДРЕСА_1 , звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , про поділ спільного майна подружжя.

Позивач свою заяву мотивує тим, що сторони перебували у шлюбі з 11 жовтня 1997 року по 30 червня 2020 року, який рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від

30 червня 2020 року був розірваний. У період перебування у шлюбі сторонами було придбано за договором купівлі-продажу житловий будинок з надвірними спорудами та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,3474 га, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Після розлучення сторони не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна.

У зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_1 звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із позовною заявою, та посилаючись на норми СК України та ЦК України, просить суд здійснити поділ майна подружжя, а саме: житлового будинку з надвірними спорудами, земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею

0,3474 га, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та визнати право власності на Ѕ частину вказаних житлового будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 06 травня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження (а.с. 20 21).

Позивач ОСОБА_1 у підготовчому судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Крім цього, суду пояснила, що вразі поділу житлового будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки, претендує лише на Ѕ частину сплаченого нею судового збору.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував щодо їх задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 30 червня

2021 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 6 - 8).

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕЕВ № 056817 власником житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , являється ОСОБА_2 . Підставою виникнення права власності вказано договір купівлі-продажу № 2740 від 19 грудня 2014 року (а.с. 9).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Іркліївської сільської ради № 148 від 08 квітня 2021 року за ОСОБА_2 рахується житловий будинок з наступними спорудами: сарай, сажок, літня кухня, водопровід, огорожа, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок був придбаний 19 грудня 2014 року (а.с. 10).

Ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить 70180,00 грн, що підтверджується висновком про вартість об`єкта оцінки (а.с. 13).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Іркліївської сільської ради № 153 від 15 квітня 2021 року за ОСОБА_2 рахується земельна ділянка площею 0,3474 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11)

Ринкова вартість земельної ділянки загальною площею 0,3474 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 становить 23000,00 грн., що підтверджується висновком про вартість об`єкта оцінки (а.с. 12).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Сімейного кодексу України якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Згідно ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є:

1) майно, набуте нею, ним до шлюбу;

2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування;

3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто;

4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду";

5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Так, судом встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на які зареєстроване на відповідача, набуті за час шлюбу, отже являються об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України).

Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п. 30 постанови Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК.

Відповідно ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, оцінивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення сторін, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та поділу майна подружжя.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, враховуючи позицію позивача, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення Ѕ частина сплаченого судового збору у розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок) гривні.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 81, 141, 259, 263-265, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Здійснити поділ майна житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Здійснити поділ майна земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,3474 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності на Ѕ частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,3474 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право власності на Ѕ частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,3474 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , Ѕ частину сплаченого судового збору у розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасником справи до або через відповідний суд.

Повний текст рішення суду складено 30 червня 2021 року.

Суддя О.Г. Романова