РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/217/21

13 травня 2021 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Мельник Р. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 в якому просила стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до закінчення дочкою навчання ( 24.11.2022 року ), але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 21.05.2018 року було розірвано. Від спільного подружнього життя мають дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є повнолітньою та навчається на курсі програми «Професійна комп`ютерна освіта», за напрямком «Комп`ютерна графіка та дизайн» в Комп`ютерній академії ШАГ. Термін навчання складає два роки та шість календарних місяців (з 25.05.2020 року по 24.11.2022 року). Навчання відбувається на платній основі. Зазначила, що донька з дитинства є інвалідом та має ряд захворювань, у зв`язку з чим потребує постійного стаціонарного та відновно - реабілітаційного лікування. Крім того, дочка потребує постійної сторонньої фізичної допомоги і матеріальної підтримки. Пенсія по інвалідності, яку вона отримує не забезпечує її мінімальних потреб, а інших джерел доходу у неї немає. Працювати дочка немає можливості, оскільки страждає від тяжкого захворювання, а фізичні та психологічні навантаження їй заборонені.

Разом з тим позивач зазначила, що її дочка проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Зі своїх доходів вона одна не може забезпечити належний та достатній рівень життя дитини. Відповідач проживає окремо від сім`ї, добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча має змогу це робити, адже є працездатним, фізично здоровим, матеріально забезпеченим, оскільки офіційно працевлаштований у ТзОВ «Українські лісопильні» та отримує стабільну заробітну плату, на своєму утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків немає. З врахуванням того, що відповідач є працездатною особою, є офіційно працевлаштованим, отримує офіційний дохід, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 10.02.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, про що повідомлено сторони.

За клопотанням відповідача та відповідно до ухвали Костопільського районного суду Рівненської області від 25.03.2021 року, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав частково, а саме в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 21.05.2018 року було розірвано. Сторони є батьками повнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 08.02.2003 року Костопільським районним відділом РАГС.

ОСОБА_3 з дитинства є інвалідом та має ряд захворювань, у зв`язку з чим потребує постійного стаціонарного та відновно - реабілітаційного лікування, а також постійної сторонньої фізичної допомоги, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 26.02.2020 року, випискою із медичної карти стаціонарного хворого №7175, випискою із медичної карти стаціонарного хворого №4480 від 31.05.2019 року, протоколом МРТ №485 від 04.04.2018 року.

На даний час дочка позивача та відповідача навчається на курсі програми «Професійна комп`ютерна освіта», за напрямком «Комп`ютерна графіка та дизайн» в Комп`ютерній академії ШАГ. Термін навчання складає два роки та шість календарних місяців (з 25.05.2020 року по 24.11.2022 року). Навчання відбувається на платній основі, що підтверджується довідкою №813 від 27.01.2020 року, виданою директором ТОВ «Комп`ютерна академія ШАГ Рівне ПКО.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Частина 3 даної статті визначає, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 проживає окремо від відповідача, перебуває на повному утриманні матері ОСОБА_1 та потребує матеріальної допомоги. Іншого джерела доходу, крім пенсії по інвалідності, немає. Працювати ОСОБА_3 не має можливості, оскільки страждає від тяжкого захворювання, а тому фізичні та психологічні навантаження їй заборонені.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом з цим, у рішенні Європейського суду від 27.11.1992 року у справі "Олсон проти Швеції" зазначається "що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага».

Особлива увага повинна приділятися найважливішим інтересам дитини, які, за своєю природою та важливістю, мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, ст.8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (Рішення Європейського суду від 07.08.1996 у справі "Йохансен проти Норвегії").

Також, при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач проживає окремо від сім`ї, добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча є працездатним, фізично здоровим, на своєму утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків немає.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що відповідач є офіційно працевлаштованим в ТзОВ «Українські лісопильні» та отримує стабільну заробітну плату, оскільки як вбачається з долученої до матеріалів справи копії трудової книжки серії НОМЕР_3 , виданої 25.07.1989 року відповідача звільнено з ТзОВ «Українські лісопильні» за угодою сторін п.1 ст.36 КЗпП (Наказ від 03.03.2021 року №92-к/тр).

Поставивши перед судом питання про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/2 частки, позивачу належало довести передусім наявність у платника відповідного доходу як підставу для задоволення вказаної вимоги, однак позивачем не доведено спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка навчається у визначеному нею розмірі, а саме 1/2 частки від усіх видів його заробітку (доходу).

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з поданої письмової заяви відповідач визнав позов частково, а саме в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої дочки - ОСОБА_3 , яка продовжує навчання та визначити їх в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до закінчення дочкою навчання ( 24.11.2022 року ), але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з даним позовом від сплати судового збору звільнена законом. Таким чином, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути 908 грн. 00 коп. судового збору.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 12, 76, 81, 141, 247, 258, 265, 279, 430 ЦПК України, ст. ст. 181, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 27.12.2005 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, ІПН: НОМЕР_6 ) аліменти на утримання повнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати звернення до суду, а саме з 03 лютого 2021 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання (24 листопада 2022 року), але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_4 ) в дохід держави 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 (жителька АДРЕСА_2 ), паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 27.12.2005 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, ІПН: НОМЕР_6 .

Відповідач:

ОСОБА_2 , (житель АДРЕСА_1 ), ІПН: НОМЕР_4 .

Повне рішення складено

24 травня 2021 року

СуддяЛ. А. Грипіч