Провадження № 2/760/1111/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А, за участю секретаря - Фареник А.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», Комунального концерну «Центр комунального сервісу», третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Солом`янська 15-А» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, суд

В С Т А Н О В ИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача - Комунального концерну «Центр комунального сервісу» щодо невідключення гарячої води та неопломбування запірних вентилів у квартирі АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати відповідача - Комунальний концерн «Центр комунального сервісу» відключити гарячу воду та опломбувати запірні вентилі у квартирі;

- визнати протиправними дії відповідачів по нарахуванню на його особовий рахунок плати за послуги з постачання гарячої води;

- зобов`язати відповідачів провести перерахунок, списати з його особового рахунку плату за послуги з постачання гарячої води як таку, що протиправно нарахована, та припинити подальше нарахування плати за дані послуги;

- визнати протиправними дії відповідача - Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» по нарахуванню на його особовий рахунок плати за послуги з централізованого опалення;

- зобов`язати відповідача - Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» провести перерахунок, списати з його особового рахунку плату за послуги з централізованого опалення, як таку, що протиправно нарахована, та припинити подальше нарахування плати за послуги з централізованого опалення.

Посилається в позові на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 .

В квартирі він не проживає, та, відповідно, не потребує надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, ним у 2014 році було встановлено квартирний вузол обліку споживання теплової енергії на опалення для впорядкування взаєморозрахунків за використану теплову енергію на опалення квартири.

29 жовтня 2014 року ним було укладено договір №б/н з ТОВ «Техенерго- клімат» на монтаж приладу обліку тепла.

На виконавця за даним договором - ТОВ «Техенерго-клімат» у відповідності до п. 1.2 договору покладався обов`язок погодження з ОСББ «Солом`янська 15-А» проектно- технічної документації та самого монтажу приладу обліку тепла.

ТОВ «Техенерго-клімат» було виконано договір, надано робочий проект, погоджено проектно-технічну документацію та встановлено прилад обліку тепла.

У зв`язку з тим, що в квартирі ніхто не проживає, відсутня потреба в отриманні житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води як таких, що є життєво необхідними, та полягають у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири.

До 2018 року йому не нараховувалась плата за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води по узгодженню з ОСББ «Солом`янська 15-А» у зв`язку з встановленням індивідуального лічильника тепла та його відсутності в квартирі та невикористання житлово-комунальних послуг.

У 2018 року в ОСББ «Солом`янська 15-А» було змінено правління, яким йому було повідомлено, що незалежно від присутності чи відсутності в квартирі йому будуть нараховуватись житлово-комунальні послуги.

В зв`язку з цим він звернувся до відповідача - Комунального концерну «Центр комунального сервісу» з заявою про відключення від централізованого опалення та постачання гарячої води в квартирі, зокрема, опломбування запірної арматури для відключення постачання тепла та гарячої води на час відсутності споживача.

На вказану заяву йому було надано відповідь про те, що система опалення житлового будинку по АДРЕСА_2 обладнана вузлом комерційного обліку теплової енергії та заявка на опломбування запірної арматури за вказаною адресою від 27 червня 2019 року 343912 направлена виконавцю послуг для опрацювання та виконання відповідних дій.

24 травня 2019 року від Комунального концерну «Центр комунального сервісу» було направлено представника, яким було знято показники та складено відповідний акт.

Споживча арматура для отримання гарячого водопостачання не підключена у вказаній квартирі, відповідно він не отримує гарячої води та централізованого опалення, що також підтверджується зафіксованими показниками.

Не дивлячись на це, йому продовжують надходити рахунки на оплату послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у відповідності до загального споживання всім будинком на підставі даних вузла комерційного обліку, а не у відповідності до даних безпосередніх показників по квартирі, відображених в акті зняття показників.

Станом на 23 листопада 2020 року Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» запірну арматуру в квартирі не опломбовано.

Його звернення з цього приводу тривалий час залишаються без відповіді.

Вважає, що внаслідок такої бездіяльності він позбавлений можливості скористатися своїм правом на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім`ї відповідно до пп. 3 п. 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Крім того, 24 вересня 2020 року він звертався з заявою про перерахунок заборгованості за дані послуги, проте відповіді не отримав.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 30 листопада 2020 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 11 грудня 2020 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачам та третій особі копію позовної заяви з додатками.

Згідно з відомостями, які містяться в рекомендованому повідомленні про вручення поштових відправлень, відповідач - Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» та 3-я особа отримали копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви в справі 04 січня 2021 року, а представник відповідача - Комунального концерну «Центр комунального сервісу» - 06 січня 2021 року.

/ а. с. 45 - 47 /

Відповідачам був наданий строк для надання відзиву, третій особі для надання пояснень щодо позовної заяви.

25 січня 2021 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача - Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», яким останній проти позову заперечує.

Посилається на те, що пунктом 7.2.31 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж передбачено, що облік теплової енергії і теплоносія на основі показів засобів вимірювальної техніки вузла обліку споживача здійснюється з моменту підписання акта про його прийняття в експлуатацію.

Допуск до експлуатації вузла обліку теплової енергії у споживача здійснюється представником енергопостачальної організації в присутності представників споживача та ТО ЦОВМ про що складається відповідний акт.

Всупереч зазначеному Акт введення в експлуатацію, копія якого надана позивачем, підписана тільки замовником та підрядником.

При цьому п. 7.2.31 Правил встановлено, що для допуску вузла обліку теплової енергії до експлуатації представник споживача, серед інших документів, повинен надати проект на вузол обліку, погоджений з енергопостачальною організацією.

Пунктом 7.2.9 Правил передбачено, що встановлене обладнання засобів контролю та вимірювань, автоматичних пристроїв, приладів обліку теплової енергії та об`єму (маси) теплоносія має відповідати погодженій в установленому порядку проектно-технічній документації.

Такого проекту, погодженого енергопостачальною організацією, позивачем не надано.

Позивачем не надано документів, що підтверджують встановлення вузла обліку теплової енергії та введення його в експлуатацію у відповідності до положень діючих у 2014 році нормативно-правових актів, що унеможливлює здійснення розрахунків з урахувань показань такого вузла та не надано документів, що підтверджують звернення до виконавця послуг щодо взяття на абонентський облік його вузла обліку теплової енергії.

Пунктом 29 Правил встановлено, що споживач має право на зменшення розміру плати у разі, зокрема, тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його відсутність.

Позивачем не надано доказів своєчасної передачі поточних показань квартирного засобу обліку гарячої води.

Оскільки позивач не звертався до КП «Київтеплоенерго» для опломбування запірних вентилів у квартирі, документи про відключення від мереж ЦПЕВ у встановленому законодавством порядку не надано, то підстав для не нарахування плати за вказану послугу немає.

Крім того, непроживання в зазначеній квартирі не свідчить про відсутність можливості споживання ЦПЕВ.

Відповідно до п. 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Питання відключення мереж централізованого опалення та постачання гарячої води в багатоповерхових житлових будинках регулюється Порядком відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 26 липня 2019 року № 169.

Вказаним Порядком передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до ЦО та ЕВП, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ЕВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ЕВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.

Для відокремлення (відключення) від ЦО та ЕВП власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення.

Заява про відокремлення (відключення) від ЦО та ЕВП передається на розгляд Комісії.

Комісія розглядає таку заяву та комісія надає заявникові рекомендації щодо можливих варіантів влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні та щодо збору вихідних даних і технічних умов для виготовлення відповідної проектної документації.

Отже, для відключення від мереж ЦО та ЦПЕВ споживачеві необхідно отримати відповідний дозвіл відповідної комісії, що утворюється органом місцевого самоврядування.

Непроживання позивача у квартирі, яка належить йому на праві власності, та факт відсутності його реєстрації у цій квартирі не звільняє його, як власника квартири, від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг.

Виходячи з цього, вважає, що права позивача КП «Київтеплоенерго» порушені не були і просить у позові відмовити.

01 лютого 2021 року позивач подав відповідь на відзив, у якому зазначив, що ним 29 жовтня 2014 року був укладений договір з ТОВ «Техенерго-клімат» на монтаж приладу обліку тепла.

Пунктом 1.2 договору на ТОВ «Техенерго-клімат» покладався обов`язок погодження з ОСББ «Солом`янська 15-А» проектно- технічної документації та самого монтажу приладу обліку тепла.

Даний договір виконавцем був виконаний, надано робочий проект, погоджено проектно-технічну документацію та встановлено прилад обліку тепла.

Таким чином, погодження здійснювалося не ним, а безпосередньо виконавцем - ТОВ «Техенерго-клімат» з ОСББ «Солом`янська 15-А».

Твердження відповідача про відсутність його звернень для взяття на абонентський облік вузла обліку теплової енергії не відповідають дійсності, оскільки в матеріалах справи містяться звернення щодо зазначеного питання, а також звернення щодо несплати вартості послуг у зв`язку з його відсутністю.

У відповідь на зазначені звернення в квартиру від Комунального концерну «Центр комунального сервісу» було направлено представника, яким було знято показники та складено відповідний акт.

Споживча арматура для отримання гарячого водопостачання в квартирі не підключена, в зв`язку з чим він і не отримує гарячої води та централізованого опалення, що також підтверджується зафіксованими показниками.

ПрАТ АК «Київводоканал» надав можливість скористатись правом несплати вартості послуг у зв 'язку з відсутністю споживача та опломбував запірні вентилі в квартирі, за рахунок яких в квартиру постачалась холодна вода.

Проте опломбування запірних вентилів щодо гарячої води і досі не проведено внаслідок протиправної бездіяльності відповідачів.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

16 лютого 2021 року до суду надійшли заперечення представника Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на відповідь на відзив, в якому останній зазначає, що на підтвердження своїх вимог позивачем не надано жодних доказів, як того вимагає закон.

18 лютого 2021 року позивач надав до суду пояснення, в яких також зазначає ппро відсутність доказів приведеним представником відповідача в відзиві.

На день ухвалення рішення відповідач - Комунальний концерн «Центр комунального сервісу» та третя особа своїм правом не скористались, відзив та пояснення на позов не подали.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 .

29 жовтня 2014 року між позивачем та ТОВ «Техенерго- клімат» був укладений договір на монтаж приладу обліку тепла в належній йому на праві власності квартирі.

Відповідно до п. 1.2 договору на ТОВ «Техенерго- клімат» покладався обов`язок погодження з ОСББ «Солом`янська 15-А» проектно- технічної документації та самого монтажу приладу обліку тепла.

/ а.с. 9 - 14 /

Відповідно до п. 24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Згідно з п. 25 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Пунктом 26 Правил визначено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Відповідно до п.1.2 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22 листопада 2005 року, для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП, призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії. Засідання постійно діючої міжвідомчої комісії відбуваються у міру потреби, але не рідше одного разу на місяць.

Згідно з пунктом 2.2 Порядку комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї.

Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації.

При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання.

Засідання Комісії відбувається за участю заявника або його уповноваженого представника.

Рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові.

Відповідно до пункту 2.3 Порядку отримання технічних умов може виконуватись безпосередньо заявником або відповідно до договору проектною чи проектно-монтажною організацією.

З матеріалів справи вбачається, що позивач до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП не звертався і такого рішення щодо його квартири не приймалося.

Представник відповідача - Комунального підприємства «Київтеплоенерго» в відзиві на позов підтвердив відсутність звернення позивача з приводу відключення від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води до Комісії.

В свою чергу, укладення договору між позивачем та ТОВ «Техенерго-клімат» на монтаж приладу обліку тепла не може підміняти собою встановлений Порядком алгоритм дій з метою відключення належної позивачу квартири від централізованого опалення та постачання гарячої води.

Це відповідає позиції Верховного Суду, висловлений 03 грудня 2020 року в постанові в справі № справа № 200/18092/14-ц / провадження № 61-1079св18/.

З урахуванням цього суд вважає вимоги позивача в частині визнання протиправності дій відповідача - Комунального концерну »Центр комунального сервісу» та зобов`язання вчинити дії з відключення гарячої води та опломбування запірних вентилів у квартирі безпідставними.

Правовідносини, які склалися між сторонами щодо споживання житлово-комунальних послуг, врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 1 Закону житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно зі ст. 20 Закону України «Про теплопостачання» тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими.

Тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії затверджуються органами місцевого самовмоврядування, крім теплової енергії, що виробляється суб`єктами господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та/або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела енергії, на підставі розрахунків, виконаних теплогенеруючими, теплотранспортуючими та теплопостачальними організаціями за методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Відповідно до п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03 жовтня 2007 року, споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відсутність письмового договору про постачання теплової енергії не звільняє осіб, які використовують теплову енергію без укладення договору на теплопостачання, від обов`язку оплати за фактично спожиту теплову енергію.

Крім того, відповідно до ст.1 Закону теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Пункт 2 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлює право споживача на одержання в установленому законодавством порядку необхідної інформації про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання послуг, їх споживчі властивості тощо.

Положення п. 6 вказаної статті встановлюють право споживача на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, плата за надані послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлений інший строк.

Крім того, відповідно до ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Підприємство самостійно: визначає облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку.

Виходячи з положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 237 від 08 жовтня 1999 року, виключення з активів підприємства (списання) безнадійної дебіторської заборгованості, в тому числі за якою минув строк позовної давності, є господарською діяльністю підприємства.

Особовий рахунок, відкритий на конкретного споживача у підприємства-виконавця житлово-комунальних послуг, є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій підприємства-виконавця і списання з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом кредитора, тобто підприємства-виконавця.

Між сторонами в справі виникли правовідносини, що регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», яке не містить норми, за якими заборгованість за надані послуги може бути списана.

Крім того, Порядком проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 151 від 17 лютого 2010 року, передбачено, що у разі ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних, виконавець проводить перерахунок розміру плати за фактично надані послуги шляхом зменшення розміру плати за надання послуг. Також виконавець зобов`язаний провести протягом місяця, що настає за розрахунковим, перерахунок розміру плати за надані споживачеві послуги у разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості незалежно від наявності заборгованості за надані послуги.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За загальним правилом, врегульованим главою 50 ЦК України «Припинення зобов`язання» розділу І книги п`ятої «Зобов`язальне право» зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

У зобов`язальних відносинах суб`єктивним правом кредитора є право одержати від боржника виконання його обов`язку з передачі майна, виконання роботи, надання послуги тощо.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Даною нормою закону визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення / захисту в обраний позивачем спосіб.

При цьому особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав.

Це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріальноправові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника.

Право вибору способу захисту з-поміж передбачених законом належить особі, яка звернулася до суду.

Це відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові Великої Палати від 22 серпня 2018 року в справі № 925/1265/16.

З точки зору закону під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Зобов`язання відповідача списати заборгованість за оплату комунальних послуг та припинення нарахування такої плати в майбутньому не передбачено законом як спосіб захисту.

Виходячи з цього, і в цій частині суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 15, 16,322, 509, 525 ЦК України, Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст.ст. 4,5,12,13, 76-81, 137, 141, 209, 258, 259, 263- 268, 272, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», Комунального концерну «Центр комунального сервісу», третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Солом`янська 15-А» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л .А. Шереметьєва