Номер провадження: 22-ц/813/4345/21
Номер справи місцевого суду: 521/5644/17
Головуючий у першій інстанції Лічман Л.Г.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Пудлінської Лариси Іванівни на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , яка діє в тому числі як законний представник ОСОБА_4 , за участю третіх осіб - державного нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори Михальової Лідії Іванівни, Органу опіки та піклування Малиновської районної державної адміністрації Одеської міської ради про зміну черговості права на спадкування,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , яка діє в тому числі як законний представник ОСОБА_4 , за участю третіх осіб - державного нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори Михальової Лідії Іванівни, Органу опіки та піклування Малиновської районної державної адміністрації Одеської міської ради про зміну черговості права на спадкування. Позовна заява мотивова тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна сестра позивачів ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне останній майно. Після смерті ОСОБА_5 , позивачі звернулися із заявами до нотаріуса про прийняття спадщини та дізналися, що відносно померлої вже заведена спадкова справа за заявою онуки спадкодавця ОСОБА_4 , батько якої помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку з тим, що онука ніколи не опікувалася своєю бабусею, позивачі просили змінити черговість їх права на спадкування з другої на першу, оскільки саме вони опікувалися спадкодавцем, надавали їй матеріальну допомогу, доглядали її та поховали за свої кошти.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Пудлінська Лариса Іванівна подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

ОСОБА_2 в судове засідання, призначене на 18.05.2021 року на 15.30 годину, незважаючи на направлене апеляційним судом на адресу проживання в Російській Федерації відповідне повідомлення, не з`явився, про причини не явки не повідомив, явки свого представника не забезпечив. Будь-якої розумної ініціативи щодо участі у розгляді справи та будь-якого розумного інтересу щодо руху справи не проявив.

Колегія суддів звертає увагу, що провадження у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Пудлінської Л.І. відкрито ІНФОРМАЦІЯ_1.

Колегія суддів звертає увагу, що сама по собі присутність належним чином повідомлених сторін на стадії апеляційного перегляду судових рішень не є обов`язковою.

Враховуючи вказані обставини та розумні строки розгляду апеляційної скарги на рішення суду, апеляційна скарга підлягає розгляду по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення на таких підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що:

-ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси Леонова О.С. від 12.04.2017 р. провадження у справі відкрито;

-ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 03.07.2017 року (головуючий суддя Леонов О.С.) витребувано з Сьомої Одеської державної нотаріальної контори завірені належним чином ксерокопії спадкової справи № 140/2017, відкритої після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі та спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Одесі;

-ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси Целуха А.П. від 04.08.2017 року у зв`язку із закінченням терміну повноважень судді Малиновського районного суду м. Одеси Леонова О.С., зазначена справа, згідно протоколу повторного автоматичного розподілу справ між суддями, передана судді Целуху А.П., прийнято ним до провадження та призначено судовий розгляд справи;

-ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25.10.2018 року (головуючий суддя Целух А.П.) заяву представника позивача ОСОБА_1 - Пудлінської Л.І. про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи задоволено, призначено у цивільній справі посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлено наступне питання: 1. Чи потребувала ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з січня по ІНФОРМАЦІЯ_1 сторонньої допомоги та психологічної підтримки у зв`язку із захворюваннями, на які страждала? Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи;

-ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30.11.2018 року (головуючий суддя Целух А.П. ) провадження у цивільній справі поновлено;

-ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20.12.2018 р. (головуючий суддя Целух А.П.) заяву представника позивача ОСОБА_1 - Пудлінської Л.І. про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи задоволено, призначено у цивільній справі посмертну судово- психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлено наступне питання: І.Чи потребувала ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з січня по ІНФОРМАЦІЯ_1 сторонньої допомоги та психологічної підтримки у зв`язку із захворюваннями, на які страждала? Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи;

-ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09.04.2019 року (головуючий суддя Целух А.П. ) провадження у справі поновлено;

-відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду розпорядженням керівника апарату Малиновського районного суду м. Одеси «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» від 22.04.2019 року з причин відсторонення від посади судді Целуха А.П. згідно рішення ВРП від 11.04.2019 р. № 1126/0/15-19, з метою недопущення порушення строків розгляду справи, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2019 року, дану справу призначено судді Малиновського районного суду м. Одеси Лічману Л.Г. та прийнято ним до розгляду в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання;

-відповідно до ч. 12 ст. 33 ЦПК України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження;

-після зміни складу суду ухвалою судді Лічмана Л.Г. про прийняття справи до розгляду від 25.04.2019 року призначено підготовче засідання на 09.30 16.05.2019 року. Отже, розгляд справи почався спочатку;

-ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16.05.2019 року клопотання представника відповідача адвоката Пославської Н.О. про витребування доказів задоволено, витребувано з Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі відомості щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , щодо отримання нею пенсії за віком чи за інвалідністю, розміру цієї пенсії і часу, з якого ця пенсія їй була нарахована і нею отримувалась;

-ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.05.2019 року клопотання представника відповідача адвоката Пославської Н.О. про витребування доказів задоволено, витребувано з Адміністрації Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетину кордону України в період часу з 01 січня 2016 року до 01 грудня 2018 року громадянином Російської Федерації: ОСОБА_2 (рос. - ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження: с. Олександрівка, Томашпільського району Вінницької області, Україна, паспорт НОМЕР_1 , виданий Управлінням внутрішніх справ м. Ноябрськ Ямало-Ненецького автономного округу 11.03.2005 року. Якщо так, повідомити період, коли він перебував в Україні, та з якою метою прибував до України;

-ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23.07.2019 року позовну заяву ОСОБА_2 у справі залишено без розгляду. Постановою Одеського апеляційного суду від 31.01.2020 року зазначену ухвалу скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції;

-ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 31.07.2019 року у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Пудлінської Л.І., про призначення судової посмертної медичної експертизи відмовлено. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 31.01.2020 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на цю ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси закрито;

-ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20.08.2020 року у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Пудлінської Л.І., про направлення на адресу експертної установи для виконання ухвали від 20.12.2018 року про призначення судової посмертної медичної експертизи відмовлено;

-ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20.08.2020 року у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Пудлінської Л.І., про відвід судді Лічмана Л.Г. відмовлено.

Судом встановлено, що:

ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в сім`ї ОСОБА_10 та ОСОБА_5 ;

ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , її батьками записано ОСОБА_6 та ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 123, 126);

ОСОБА_5 є бабусею ОСОБА_4 ;

Позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 у сім`ї ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 (т. 1 а.с.

164);

Батьками позивача ОСОБА_2 є ОСОБА_12 та ОСОБА_14 (т. 1 а.с. 165 звор.);

Документально не підтверджено, що ОСОБА_5 є рідною сестрою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 3893639 від 17.06.2004 року квартира за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 по 1/3 частці за кожним, право власності зареєстровано за АДРЕСА_2 , в кн. 503пр-11. (т. 1 а.с. 10);

ІНФОРМАЦІЯ_8 помер чоловік спадкодавця ОСОБА_10 (актовий запис № 6865) (т. 1 а.с.12);

Після його смерті свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/6 частці квартири видано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 181);

Згідно повторному свідоцтву про смерть серії НОМЕР_2 від 15.01.2014 року помер ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 89, 156);

Після його смерті до нотаріальної контори звернулися його мати ОСОБА_5 та донька ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини;

Свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/4 частці у квартирі видано ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , яка проживала і була зареєстрована в спірній квартирі (т. 1 а.с. 181);

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 64 років померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (актовий запис № 10124). (т. 1 а.с. 8, 152);

Згідно лікарському свідоцтву про смерть № 3084 від 07.10.2016 року ОСОБА_5 померла з причини атеросклеротичної хвороби серця. Хвороби (патологічні стани), що призвели до смерті - гостра серцева недостатність та атеросклеротична хвороба серця (т. 1 а.с. 154);

Після її смерті Сьомою одеською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 140/2017. (т. 1 а.с. 17);

З заявою про прийняття спадщини від 01.03.2017 року № 388 звернулася ОСОБА_15 , яка діяла як законний представник малолітньої доньки ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 151);

Також з заявою про прийняття спадщини № 333 від 16.03.2017 р. до нотаріуса звернувся ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 162);

Крім того, матеріали цивільної справи містять заяву № 6-3920 від 16.03.2017 року ОСОБА_2 про відмову від прийняття спадщини на користь брата ОСОБА_1 , яку подано ним до нотаріуса ОСОБА_16 за місцезнаходженням у Російській Федерації м. Ноябрськ Ямало-Ненецького автономного округу. Зазначена заява підписана ОСОБА_2 , оригінал підпису зроблено в присутності нотаріуса, особа, що підписала документ встановлена (т. 1 а.с. 165);

Згідно інформації директора Одеської спеціалізованої школи № 69 І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням англійської мови Одеської міської ради Одеської області ОСОБА_21 від 15.11.2018 оку № 377/01-30 ОСОБА_5 дійсно працювала в навчальному закладі на посаді двірника з 03.02.2014 року (наказ № 10-К від 27.01.2014 року). ІНФОРМАЦІЯ_1 була звільнена з роботи у зв`язку зі смертю, (наказ № 100-К від 10.10.2016 року), (т. 1 а.с. 237, т. 2 а.с. 17);

З відповіді КУ «Одеський обласний центр медико-санітарної експертизи» від 03.12.2018 року № 334 видно, що за даними архівів ОСОБА_5 до установи не зверталась та інвалідом не визнавалась, отримувала пенсію за віком (т. 1 а.с. 238, т. 2 а.с. 18);

У листі від 23.11.2018 року № 4082/12-01-13 Управління соціального захисту населення в Малиновському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради зазначено, що ОСОБА_5 на обліку в управлінні як особа, що потребує сторонньої допомоги не перебувала, соціальних виплат не отримувала (т. 1 а.с. 239, т. 2 а.с. 19);

Відповідно до відповіді директора КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 16» ОСОБА_5 знаходилась на лікарняному лист № 430778 АГШ з 12.09.2016 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 у лікаря ОСОБА_17 з приводу гострого інфаркту міокарда (т. 2 а.с. 20);

Згідно відповіді Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 28.05.2019 року № 10929/04 про надання інформації ОСОБА_5 перебувала на обліку в управлінні та отримувала пенсію за віком багатодітним матерям і матерям (батькам) інвалідів з дитинства, яка призначена згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 24.10.2003 року;

З довідки про нарахування пенсії ОСОБА_5 за період з 2016 року, з врахуванням твердження позивачів про надання їй допомоги з лютого 2016 року, її пенсія складала 1246,14 грн. щомісячно (т. 2 а.с. 55);

Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 0.184-22339/0/15-19-Вих від 20.06.2019 року зазначено, що відомості про перетинання державного кордону України громадянином Російської Федерації ОСОБА_2 в період з 01.01.2016 року по 01.12.2018 року в базі даних не виявлено (т. 2 а.с. 72);

З Договору-замовлення від 08.10.2016 року на суму 1000 грн., рахунку фактури № 2016-101 на суму 15080,00 грн. щодо організації поховання ОСОБА_5 та оплату поминального обіду на суму 3794 грн. замовником значиться ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 15, 31);

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку № 124 від 03.02.2014 року вбачається, що ОСОБА_4 проживає з ОСОБА_18 в с. Грабове Кодимського району Одеської області (т. 1 а.с. 11);

Заповіт від імені ОСОБА_5 відсутній. Тому спадкоємство її майна має здійснюватись за законом.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з відсутності правових умов (підстав), передбачених ч. 2 ст. 1259 ЦК України, які надавали б право ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на спадкування разом із ОСОБА_4 .

Такий висновок суду першої інстанції відповідає встановленим у справі обставинам та заснований на законодавстві.

Спадкування за законом здійснюється у наступній черговості (при цьому кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування, встановлених статтею 1259 ЦК України:

перша черга: діти спадкодавця (у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті), той з подружжя, який його пережив, та батьки;

друга черга: рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері;

третя черга: рідні дядько та тітка спадкодавця;

четверта черга: особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини;

п`ята черга: інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення, та утриманці спадкодавця (неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування).

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини.

На «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом» в межах певної черги впливають так юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України): застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України): спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом стосується першої - п`ятої черги.

Судом вірно встановлено, що заповіт від імені ОСОБА_5 відсутній, внаслідок чого спадкоємство її майна має здійснюватись за законом.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заявили позов про зміну черговості спадкування після смерті ОСОБА_5 , як рідні брати померлої спадкодавці.

Відповідно до статті 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри, його баба і дід як з боку батька так і з боку матері.

За змістом частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.

Суд першої інстанції вірно вказав, що позивачем ОСОБА_1 не доведено наявність зазначених вище юридичних фактів у їх сукупності, що є його процесуальним обов`язком у силу статті 12, 81 ЦПК України.

Будь-яких медичних документів про безпорадний стан ОСОБА_5 , про здійснення ОСОБА_1 протягом тривалого часу опіки над ОСОБА_5 в тому числі шляхом матеріального забезпечення, про фактичну заміну ОСОБА_5 іншими особами за місцем роботи останньої протягом тривалого часу без оформлення відповідних документів, про отримання заробітної плати та пенсії ОСОБА_5 у зв`язку з неспроможністю останньої, матеріали справи не містять.

Між тим, у справі яка переглядається встановлено, що спадкодавець ОСОБА_5 з 24.10.2003 року перебувала на обліку в управлінні та отримувала пенсію за віком багатодітним матерям і матерям (батькам) інвалідів з дитинства, яка призначена згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому ОСОБА_5 дійсно працювала в навчальному закладі на посаді двірника з 03.02.2014 року (наказ № 10-К від 27.01.2014 року). ІНФОРМАЦІЯ_1 була звільнена з роботи у зв`язку зі смертю (наказ № 100-К від 10.10.2016 року). За життя ОСОБА_5 до КУ «Одеський обласний центр медико-санітарної експертизи» не зверталась та інвалідом не визнавалась, отримувала пенсію за віком, яка у 2016 році становила 1246,14 грн. та на обліку в управлінні як особа, що потребує сторонньої допомоги не перебувала, соціальних виплат не отримувала. ОСОБА_5 знаходилась на лікарняному листі № 430778 АГШ з приводу гострого інфаркту міокарда з 12.09.2016 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 у лікаря ОСОБА_17 . В червні 2016 року ОСОБА_5 самостійно відвідувала похорон знайомої людини.

На підставі належної оцінки зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд першої інстанції правильно застосував до спірних правовідносин наведені вище норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність всій сукупності передбачених ст. 1259 ЦК України правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зміну черговості одержання права на спадкування.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_20 за станом здоров`я фактично потребувала психологічної і фізичної допомоги висновок районного суду про відсутність всій сукупності передбачених ст. 1259 ЦК України правових підстав і зокрема про перебування ОСОБА_5 у безпорадному стані, не спростовують і зведені лише до незгоди з висновком райсуду без наведення будь-яких обставин, які б ставили під сумнів набутий судом висновок або свідчили б про невірну оцінку судом доказів, які надані сторонами та невірне застосування законодавства, яке регулює спірні правовідносини, внаслідок чого не можуть бути достатньою обставиною для зміни черговості спадкування в розумінні частини другої статті 1259 ЦК України, без установлення сукупності усіх юридичних фактів, обумовлених даною нормою.

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Зазначений Висновок також звертає увагу на те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Так, у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія А № 303-А; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).

У справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Отже, у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи, які є підставою для скасування рішення, не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, внаслідок чого апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Пудлінської Лариси Іванівни - залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено: 26.05.2021 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова