Справа № 685/36/21
Провадження № 2/685/101/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2021 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Самойловича А.П.,

за участі секретаря Казмірчук І.Ю.,

представника позивача Шаблистої Л.О.

відповідача ОСОБА_1 та

її представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь цивільну справу за позовом Сімейного фермерського господарства «Відродження 2019» до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди,

В С Т А Н О В И В :

11 січня 2021 року керівник СФГ «Відродження 2019» Шаблиста Л.О. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , заявивши вимогу стягнути майнову шкоду в сумі 38183,55 грн., заподіяну господарству внаслідок пошкодження посівів сої двома коровами відповідачки, яких вона випасала на полі, розташованому на земельній ділянці з кадастровим номером :10:001:0028.

В ході судового розгляду представник позивача позовні вимоги підтримала та пояснила, що СФГ «Відродження 2019» орендує у власника земельну ділянку площею 2 га, яка розташована на території Малоклітнянської сільської ради Красилівського району, і у 2020 році вперше на даній ділянці була висіяна соя, так як до цього вона взагалі не оброблялася і використовувалася як пасовище.

Впродовж літа вона бачила, що посіви пошкоджуються коровами жителів розташованого неподалік села Ординці Теофіпольського району, але не могла конкретно виявити, чиїми саме. 08 вересня 2020 року вона побачила з дороги, що на полі пасуться дві корови, але поки добігла до поля з дороги, то одну з корів відповідачка вигнала з поля, а інша ще була в сої. Посіви були пошкоджені приблизно на половині площі ділянки зі сторони струмка і пошкодження настільки значні, що на цій половині ділянки взагалі не здійснювали збору урожаю, так як робота комбайна на цій частині була нерентабельна і витрати по збору урожаю перевищували б можливий прибуток від його продажу.

Зазначила, що основні пошкодження були спричинені не тим, що корова з`їла рослини, а від довгого шнура для припинання корови на пасовищі, який тягнувся від корів по землі та ламав стебла рослин сої.

Також вказала, що багато мешканців частини села Ординці зі сторони її ділянки здійснюють прогін худоби на пасовище практично через її пасовище, внаслідок чого соя погано розвивалася та була низькорослою.

Розмір заподіяної шкоди був визначений як можливий урожай з одного гектара посівів згідно середньої урожайності сої на підприємства Красилівського району у 2019 році за даними статистичної звітності, яка становить 31,7 ц/га та ціни сої, за якою вона була продана господарством на елеватор, а саме, 12031,09 грн./т.

Відповідач ОСОБА_1 позовних вимог не визнала та пояснила, що земельна ділянка, на якій СФГ «Відродження 2019» була засіяна соя, завжди була пасовищем для худоби, оскільки прилягає до невеликої річки. І лише в 2020 році це господарство, з порушенням вимог щодо заборони обробітку землі ближче 25 метрів до річки, переорало пасовище майже впритул до річки та посіяло сою. Відстань від краю посівів становить від 2 до 4 метрів і саме по цій частині вона та частина жителів села Ординці проганяють худобу до іншого пасовища, яке знаходиться далі, в сторону сіл Вербівка та Мала Клітна Красилівського району. Посіви господарство також обробило хімічними речовинами, які потрапили у річку. В той день вона забирала двох своїх корів з пасовища і одна з корів зайшла в сою, тому відразу ж стала її виганяти і в цей час підбігла ОСОБА_3 , представник позивача, та стала сваритися на неї та погрожувати, що її знайомі ветерани АТО закидають її господарство гранатами.

Зазначила, що соя була зібрана з усієї ділянки, а не з частини, як стверджує позивач, збір урожаю відбувся на початку листопада 2020 року, а не на початку жовтня, як стверджує позивач, так як були тривалі дощі, які все залили водою. Вказала, що пошкодження сої від того, що зайшла на полу, були мінімальні, а можливий неурожай сої був спричинений тим, що земельна ділянка взагалі була невироблена.

Представник відповідача позовних вимог не визнав з тих самих підстав.

Заслухавши доводи сторін спору, пояснення свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 22 ЦК України, особі, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Майнова шкода, згідно частин 1 та 2 статті 1166 ЦК України, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Земельна ділянка площею 2 га з кадастровим номером :10:001:0028 перебуває у користуванні СФГ «Відродження 2019» з 25 березня 2020 року на підставі договору оренди, укладеному 20 березня 2020 року із її власником ОСОБА_4 , що підтверджується вищезазначеним договором та витягом від 31 березня 2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

До 2020 року дана земельна ділянка використовувалася як громадське пасовище, право приватної власності на неї було зареєстроване 28 січня 2020 року. У 2020 році СФГ «Відродження 2019» вперше було здійснено обробіток землі на даній ділянці та засіяно сою.

Свідок ОСОБА_5 , 1982 року народження, пояснив, що земельна ділянка, де позивачка посіяла сою, раніше використовувалася під пасовище, після посіву сої жителі села Ординці гонять худобу на інше пасовище, розташоване далі. Але земля розорана практично до самої річки без дотримання санітарних меж, тому залишився вузький прохід вздовж берега річки. В той день бачив, як корова відповідачки зайшла в посіви сої, а сама відповідачка її виганяла звідти, до неї підбігла позивачка та стала знімати це на мобільний телефон.

Аналогічні покази дали свідки ОСОБА_6 , 1963 року народження, та ОСОБА_7 , 1959 року народження.

З наданого позивачкою відеозапису встановлено, як представник позивача, підбігла до відповідачки, яка виганяла корову з посівів сої. Пошкоджень посівів з наданого відеозапису не вбачається.

В ході судового розгляду також встановлено, що вищезазначена земельна ділянка прилягає до невеликої місцевої річки, однак підприємством було розорано всю площу ділянки з застосуванням мінеральних добрив, в тому числі в межах прибережної захисної смуги, незважаючи на те, що пунктом «а» частини 2 статті 60, пунктами «а» та «б» частини 2 статті 61 ЗК України у прибережних захисних смугах шириною 25 метрів уздовж урізу води здійснення таких робіт забороняється.

Віднесення частини ділянки до прибережної захисної смуги встановлено в судовому засіданні з Публічної кадастрової карти (див. в меню «Шари» підменю «Шари аналітичні» відмітка на позиції «Умовна прибережна захисна смуга»).

Суд не погоджується з твердженням представника позивача про можливість обробітку даної земельної ділянки, яка була передана у власність для ведення особистого селянського господарства з частиною прибережної захисної смуги, оскільки вищезазначені норми Земельного кодексу України встановлюють обмежений режим господарської діяльності у прибережних захисних смугах, однак заборони для їх передачі у власність не містять.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», при пошкодженні посівів на користь землекористувача стягується вартість неодержаної сільськогосподарської продукції, обчислена за ринковими цінами, з урахуванням середньої врожайності певної культури в господарстві, за винятком витрат виробництва, пов`язаних зі збиранням врожаю.

Представник позивача при обґрунтуванні своїх вимог зазначала, що збір урожаю взагалі не здійснювався на 1 га площі земельної ділянки через їх пошкодження коровами позивачки.

Однак у звіті СФГ «Відродження 2019» за 2020 рік про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду за ф. № 29-сг внесені відомості про посівну площу сої у 17,29 га та зібрану площу також у 17,29 га (рядок 0410). Представник позивача надала пояснення щодо необхідності внесення відомостей до звіту про відповідність зібраної площі посівній площі можливими негативними наслідками, однак не зазначила, якими саме.

Факт збору урожаю з усієї площі земельної ділянки підтвердила відповідач та допитані свідки.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що СФГ «Відродження 2019» було здійснено збір урожаю сої на всій площі земельної ділянки :10:001:0028.

Позивачем не надано доказів в обґрунтування шкоди внаслідок зменшення зібраного урожаю на площі посівів сої, пошкодженій коровою відповідачки, у порівнянні з середньою урожайністю по господарству, в тому числі конкретної площі пошкоджених посівів.

Таким чином, в суді не знайшов свого підтвердження розмір та сума заподіяння шкоди, тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 11, 22, 1166 ЦК України, ст.ст. 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Відмовити Сімейному фермерському господарству «Відродження 2019» у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 27 травня 2021 року.

Суддя Самойлович А.П.