Справа № 758/5116/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2021 рокум. Київ

Подільський районний суд міста Києва

в складі: головуючий суддя Ковбасюк О.О.

за участю секретаря судового засідання Ситник Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Харитоненко Катерини Вікторівни про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Харитоненко Катерина Вікторівна звернулась до Подільського районного суду м. Києва з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань за зведеним виконавчим провадженням № 63942909, що складається з ВП № 23971554 з примусового виконання виконавчого листа № 2-П-2190 від 16 лютого 2007 року Подільського районного суду міста Києва про стягнення з боржника на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 56825,34 грн. та ВП № 10548067 з примусового виконання виконавчого листа N 2-П-1919 від 28 листопада 2008 року Подільського районного суду міста Києва про стягнення з боржника на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 751730,00 грн.

В обгрутування подання державний виконавець посилається на те, що в його провадженні перебуває зведене виконавче провадження № 63942909 про стягнення з боржника на користь стягувачів 808555,34 грн., в рамках якого він здійснив всі передбачені законодавством України заходи для примусового виконання, однак, вони не дали результатів через відсутність у боржника майна та доходів та ухилення боржника від добровільного виконання вимог державного виконавця та погашення заборгованості. Зважаючи на те, що боржник регулярно виїжджає за межі території України, державний виконавець вважає, що тимчасове обмеженні боржника у праві виїзду за межі України є єдиним методом впливу для спонукання його до фактичного виконання зобов`язань, тому на підставі п.19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», п.5 ч.1, ч.2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» звернувся до суду із означеним поданням.

Ухвалою суду 22 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду без повідомлення сторін та за участю державного виконавця.

У судове засідання державний виконавець не з`явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду не подав.

З огляду на наведене, суд вважає за можливе проводити розгляд подання у відсутності державного виконавця за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов доступного висновку.

Судом встановлено, що Подільським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 2-П-2190 від 16 лютого 2007 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 56825,34 грн. та виконавчий лист N9 2-П-1919 від 28 листопада 2008 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 751730,00 грн.

15 серпня 2007 року державним виконавцем ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Коваль К.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 23971554 з примусового виконання виконавчого листа № 2-П-2190 від 16 лютого 2007 року Подільського районного суду міста Києва про стягнення з боржника на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 56825,34 грн. Докази направлення (вручення) боржнику вказаної постанови у матеріалах справи відсутні.

04 грудня 2008 року державним виконавцем ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Павленко Ю.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 10548067 з примусового виконання виконавчого листа Подільського районного суду м. Києва N9 2-П-1919 від 28 листопада 2008 року, яка була вручена боржнику 23 грудня 2008 року.

13 листопада 2008 року державним виконавцем ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Павленко Ю.А. було складено вимогу вих. № 303/8 про надання автомобіля марки Mercedes-Benz S 430, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 для проведення опису та арешту 03 грудня 2008 року о 11:00 год. Вказана вимога була вручена боржнику 18 листопада 2008 року, про що свідчить його підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення.

24 грудня 2008 року державним виконавцем ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Павленко Ю.А. було складено вимогу вих. № 1083/6 про надання боржником державному виконавцю доступу до квартири АДРЕСА_2 , 25 грудня 2008 року о 10:00 год. Докази направлення (вручення) боржнику вказаної вимоги у матеріалах справи відсутні.

25 грудня 2008 року державним виконавцем ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Павленко Ю.А. було складено акт за участю представника стягувача та двох понятих про відсутність боржника та доступу до квартири АДРЕСА_2 , 25 грудня 2008 року.

23 січня 2009 року державним виконавцем ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Павленко Ю.А. було складено вимогу вих. № 242/6-09 про надання боржником державному виконавцю доступу до квартири АДРЕСА_2 , 19 лютого 2009 року о 10:00 год. Вказана вимога була вручена боржнику 11 лютого 2009 року, про що свідчить його підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення.

19 лютого 2009 року державним виконавцем ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Костюк О.М. було складено акт за участю представника стягувача та двох понятих про відсутність боржника та доступу до квартири АДРЕСА_2 , 19 лютого 2009 року.

20 лютого 2009 року боржником ОСОБА_1 було подано на ім`я начальника ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві заяву за відписом боржника та двох свідків від про те, що 19 лютого 2009 року о 10:00 год. він перебував у квартирі АДРЕСА_2 , однак, державний виконавець у вказаний час не прибув, про причини неявки не повідомив, на телефонні дзвінки за номером, вказаним у вимозі, не відповідав.

16 грудня 2020 року державним виконавцем ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Павленко Ю.А. було винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень ВП № 10548067, № 23971554 у зведене виконавче провадження № 63942909, постанову про арешт коштів боржника на рахунках, постанову про арешт майна боржника. Докази направлення (вручення) боржнику вказаних постанов у матеріалах справи відсутні.

За даними Інформаційної системи ДП «НАІС» від 16 грудня 2020 року, Акціонерним товариством Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» накладено арешт на рахунки боржника за постановою державного виконавця у ВП № 10548067, на рахунках недостатньо коштів для виконання постанови, часткове виконання; Акціонерним товариством «Універсал Банк» повернуто без виконання (клієнти або рахунки не знайдено) постанову державного виконавця у ВП № 10548067.

Згідно відповідей, наданих Пенсійним фондом України на запит державного виконавця, інформація про останнє відоме місце роботи боржника ОСОБА_1 відсутня (відповідь № від 23 березня 2021 року), інформація про отримання боржником ОСОБА_1 пенсій відсутня (відповідь № від 23 березня 2021 року).

Згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України № 99488354 від 23 березня 2021 року, наданої на запит державного виконавця, в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником ОСОБА_1 транспорті засоби.

За даними Державної фіскальної служби України, наданими на запит державного виконавця, інформація щодо джерел отримання доходів боржником ОСОБА_1 відсутня (відповідь на запит № 99488337 від 23 березня 2021 року), боржник за вказаним у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває (відповідь на запит № 99488344 від 23 березня 2021 року).

За даними інформаційної довідки № 252398179 від 13 квітня 2021 року стосовно ОСОБА_1 , у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у Державному реєстрі іпотек відомості відсутні.

Згідно відповіді з Державної прикордонної служби України №99488401 від 23 березня 2021 року боржник ОСОБА_1 перетинав кордон України 22.04.2017, 23.04.2017, 10.06.2017, 11.08.2019, 13.11.2019, 01.03.2020, 08.03.2020.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Згідно п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

У відповідності із ч.ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

На підставі визначених у ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» обов`язків боржника можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, і коли виконати цей обов`язок не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Таким чином, основною і єдиною підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України є його свідоме ухилення від виконання зобов`язань.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В своєму поданні державний виконавець посилається на те, що боржник, будучи обізнаним про наявність відкритого виконавчого провадження, умисно ухиляється від виконання рішення суду, боржник на праві власності не має нерухомого та рухомого майна, не має постійного місця роботи та офіційних доходів.

Разом з тим, сама по собі відсутність майна у боржника не може бути підставою для обмеження його у праві виїзду за кордон, оскільки вирішальне значення має саме навмисне, свідоме ухилення від виконання рішення суду.

До подання державного виконавця долучено докази на підтвердження направлення (надання) боржнику документів, прийнятих виконавцем в ході виконання судових рішень, зокрема, постанови про відкриття виконавчого провадження від 04 грудня 2008 року, вимоги державного виконавця вих. № 242/6-09 від 23 січня 2009 року про надання доступу до жилого приміщення.

Разом з тим, з наявної у матеріалах подання заяви від 19 лютого 2009 року, підписаної боржником та двома свідками, вбачається, що у визначений державним виконавцем час боржник перебував за місцем свого проживання, однак, державний виконавець не прибув, за вказаним у вимозі телефонним номером не відповідав, про зміну часу візиту не попередив.

Таким чином, суду не надано доказів свідомого ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовими рішеннями. Сам факт наявності відкритого виконавчого провадження не свідчить про ухилення боржника від виконання судових рішень, а наявність грошового зобов`язання не є підставою для задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Судом враховується, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, частина друга якої передбачає: "Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною". При чому згідно ч. 3 указаної статті на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом, і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Гочев проти Болгарії» («Gochev v. Bulgaria» від 26 листопада 2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

З огляду на вищенаведене можна дійти висновку, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника без встановлення факту ухилення від виконання зобов`язань не буде відповідати одному із критеріїв, визначених ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, за яких обмеження права на свободу пересування може бути виправдане.

Враховуючи викладені обставини та норми права, суд доходить висновку, що у задоволенні подання державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Харитоненко К.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 слід відмовити.

Водночас суд вважає за необхідне роз`яснити державному виконавцю, що відмова у задоволенні зазначеного подання не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою (поданням) у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність застосування тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 441 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Харитоненко Катерини Вікторівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , відмовити.

Роз`яснити державному виконавцю Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Харитоненко Катерині Вікторівні, що відмова у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою (поданням) у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність застосування тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. О. Ковбасюк