Справа № 450/865/20 Провадження № 2/450/428/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2021 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кукси Д.А.

при секретарі Оленич О.І.

з участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання батька -

суд постановив таке рішення:

Підстава позову (позиція позивача): відповідачі являються синами позивача. Позивач є інвалідом другої групи та постійно несе витрати на лікування у зв`язку із незадовільним станом здоров`я. З початку 2020 року витрати на лікування за його підрахунками становлять 4 000 грн. Також зазначає, що він живе в будинку з незадовільними умовами та постійно несе витрати на його ремонт та підтримання в належному стані. Згідно його підрахунку на матеріал для ремонту будинку він потратив 3 500 тис. гривень. На підставі наведеного просить позовні вимоги задоволити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив такі задоволити з підстав викладених в позовній заяві.

Позиція відповідачів: в судовому засіданні відповідачі заперечили проти заявлених позовних вимог, вважають їх безпідставними. Зазначають, що у них немає можливості здійснювати додаткові витрати на утримання батька ОСОБА_1 .

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

12.03.2020 року запити щодо доступу до персональних даних; 31.03.2020 року відповіді на запити щодо доступу до персональних даних; 01.04.2020 року ухвала про відкриття провадження; 21.01.2020 року ухвала про призначення справи до судового розгляду.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_2 являються дітьми позивача ОСОБА_1 . Вказана обставина сторонами визнана тому доказуванню не підлягаю у відповідності до вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється інвалідом другої групи по зору з дитинства, довічно, що стверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 10 ААВ №847433.

Згідно із Виписки Епікриз з історії хвороби №1367 від 17.06.2019 року, ОСОБА_1 , перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділі Щирецької міської лікарні з 10.06.19 р. по 17.06.19 р. з діагнозом: дисциркуляторна судинна енцефалопатія ІІ-ІІІ ст. із перважним ураженням судин вертебро базілярної системи вираженим цефалічним синдромом. Вестибулоатактичним синдромом. Частими 2-3 рази в тиждень цефалічними кризами. Когнітивними розладами. Астено депресивний синдром. Гіпертонічна хвороба ІІ. Ступінь 2 ризик 3. Серцева недостатність ІІ А. ОСОБА_1 рекомендовано диспансерний нагляд невролога та дільничого терапевта та призначено ліки.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1555 ОСОБА_1 , перебував на стаціонарному лікуванні в Пустомитівській центральній районній лікарні з 30.05.2019 по 06.06.2019 року з діагнозом стабільна стенокардія, післяінфарктний кардіосклероз та йому призначені ліки.

Наявність вищезазначених захворювань у ОСОБА_1 , проходження ним в останні роки неодноразових лікувань потягнуло за собою понесення ОСОБА_1 додаткових витрати для придбання ліків, що стверджується наявними у матеріалах справи квитанціями на суму 1021, 54 грн. Видаткові чеки на будівельні матеріали суд до уваги не бере, так як позивачем не надано обґрунтованого підтвердження щодо використання вказаних матеріалів.

Судом встановлено, що з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 стягуються аліменти в твердій грошовій сумі по 200 грн., щомісячно починаючи з 03.03.2014 року до змін у матеріальному, соціальному становищі, або стану здоров`я.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 13.07.2020 року вбачається, що боржником ОСОБА_2 сплачено аліментів 13.07.2020 року у сумі 11 896, 42 грн., заборгованість по аліментах становить 3 503, 58 грн.

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 сплачує аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі по 700, 00 грн. на кожного.

Згідно зі ст. 203 СК України дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Ця норма також презюмує обов`язок повнолітніх дітей брати участь у зазначених додаткових витратах, також даний обов`язок не покладає виключно на дітей у повному обсязі нести такі додаткові витрати, а зазначає лише про обов`язок їх участі у цих витратах.

Згідно ст. 204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Дочка, син звільняються судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, і така заборгованість є непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків. У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки. Несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, підтверджується довідкою, виданою органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем у порядку, встановленому законом.

Підстав для звільнення відповідачів від обов`язку утримувати батька немає, відповідно до ст. 204 СК України.

Як роз`яснено в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги, не є абсолютним. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання, стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи.

Відповідно до ст.26 Закону України «Загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.

Як було встановлено судом, позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , а отже досяг визначеного законом пенсійного віку.

Також, судом встановлено, що позивачу встановлено другу групу інвалідності, інвалідність встановлена безтерміново, що підтверджується Довідкою МСЕК від 19.11.2014 року.

Основним джерелом доходу позивача є пенсія інваліда II групи і дана група інвалідності передбачає високий ступінь втрати здоров`я.

Зміст понять «непрацездатна особа» і «особа, яка потребує матеріальної допомоги» розкритий законодавцем у ст.75 СК України.

Згідно ч.3 ст.75 СК України непрацездатною вважається особа, яка досягла пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи.

Відповідно до ч.4 ст.75 СК України особа є такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання її майна, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» і ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлений прожитковий мінімуму для осіб, що втратили працездатність з 01.12.2020 року у розмірі 1769 гривень.

Таким чином, пенсія позивача відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та пояснення свідка ОСОБА_5 , яка зазначила, що позивач необґрунтовано вимагає стягнення з відповідачів додаткових витрат на його утримання, позивач періодично звертається до суду з позовами про стягнення на своє утримання допомоги, останній з дітьми не спілкується та у них відсутні нормальні сімейні стосунки, беручи до уваги, що з відповідачів стягуються аліменти на утримання батька, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме у частині стягнення належним чином підтверджених витрат понесених на лікування, а саме витрати на суму 1021,54 грн.

Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору у відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», так як являється інвалідом 2 групи, тому судовий збір слід стягнути з відповідачів в дохід держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на його утримання у розмірі 510, 77 грн. (п`ятсот десять гривень сімдесят сіи копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на його утримання у розмірі 510, 77 грн. (п`ятсот десять гривень сімдесят сім копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в дохід держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 в дохід держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Позивач: ОСОБА_1 , с. Гуменець, Пустомитівського району Львівської області.

Відповідач: ОСОБА_2 , с. Лани Львівської області Пустомитівського району.

Відповідач: ОСОБА_2 с. Лани Львівської області Пустомитівського району.

Повний текст рішення складено 27.05.2021 року.

СуддяД. А. Кукса