Провадження № 2/521/454/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Бобуйка І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Кушнірука О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні по суті в м. Одесі заяву представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Лутченко Алла Анатоліївна про визнання права власності та розподіл земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Малиновського районного суду м. Одеси Бобуйка І.А. знаходилася цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Лутченко Алла Анатоліївна про визнання права власності та розподіл земельної ділянки.

15.06.2021 року представник позивачки подала до суду заяву про відвід судді у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Лутченко Алла Анатоліївна про визнання права власності та розподіл земельної ділянки (вхідний №27407). Представник позивачки вмотивовує свою заяву тим, що суддя Малиновського районного суду м. Одеси Бобуйок І.А., під час розгляду справи постановив ухвалу про залишення без розгляду позовних вимог від 03.06.2020 року, яку згодом було скасовано постановою Одеського апеляційного суду 27.04.2021 року. Вищенаведене процесуальне рішення судді Бобуйка І.А. представник позивачки - ОСОБА_4 вважає безумовною підставою для відводу судді у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

16.06.2021 року в судове засідання з`явилась представник позивачки та просила заяву про відвід судді задовольнити. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали заяви про відвід, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з такого.

Так, підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 5 ст. 36 ЦПК України).

Розглянувши заяву представника позивачки про відвід судді, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивними критеріями.

У Конвенції про захист прав і основних свобод людини (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р.; далі Конвенція) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом (п. 1 ст. 6).

Водночас із прийняттям Європейським судом з прав людини нових рішень постійно поглиблюється тлумачення п. 1 ст. 6 Конвенції, з урахуванням проблем, пов`язаних з належним розумінням оціночних категорій «незалежний» і «безсторонній» суд у вітчизняному праві.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий, що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Європейський Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі.

Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

При вирішенні питання про відвід судді, не встановлено ні суб`єктивних, ні об`єктивних критеріїв, які б свідчили про упередженість та відсутність безсторонності судді при здійснені розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, суд роз`яснює представнику позивачки, що процесуальні рішення судді ухвалені під час розгляду справи, зокрема, постановлення ухвали про залишення без розгляду позовних вимог від 03.06.2020 року, яку згодом було скасовано постановою Одеського апеляційного суду 27.04.2021 року, не може бути підставою для відводу.

При цьому, суд виходить із того, що у разі незгоди з процесуальним рішенням суду сторона справи має можливість оскаржити його у встановленому законом порядку.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого позивачкою відводу судді Бобуйку Ігорю Анатолійовичу з підстав, на які вона посилається.

Згідно ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Судом встановлено, позивачка пропустила строк на подачу заяви про відвід судді за підставами, що наведенні у заяві, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивачці про ухвалу про залишення без розгляду позовних вимог від 03.06.2020 року, яку згодом було скасовано постановою Одеського апеляційного суду 27.04.2021 року, стало відомо 04.06.2020 року, про що свідчить розписка з особистим підписом представника позивачки. З постановою Одеського апеляційного суду від 07.04.2021 року представник позивача ознайомилась 31.05.2021 року, про що свідчить розписка з особистим підписом ОСОБА_4 на її заяві про ознайомлення з матеріалами справи.

Отже, представник позивачки пропустила дводенний строк, визначений у ч. 3 ст. 39 ЦПК України, оскільки про підстави для відводу їй стало відомо раніше ніж за два дня до подачі заяви про відвід.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заявленого відводу суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 37, 38, 40, 263, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Вважати заявлений представником позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відвід судді Бобуйку Ігорю Анатолійовичу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Лутченко Алла Анатоліївна про визнання права власності та розподіл земельної ділянки, - необґрунтованим.

У задоволенні представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відвід судді Бобуйку Ігорю Анатолійовичу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Лутченко Алла Анатоліївна про визнання права власності та розподіл земельної ділянки - відмовити.

Передати заяву про відвід для розгляду іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала оскарженню не підлягає окремо від рішення суду.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СУДДЯ: