16.06.2021
справа № 642/3247/20
провадження № 2-і/642/4/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року Ленінський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Ольховського Є.Б.

за участю секретаря Алімурадової Т.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення у цивільній справі №642/3247/20, -

встановив:

До Ленінського районного суду м.Харкова надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він просить розстрочити виконання рішення по цивільній справі №642/3247/20 по стягнення з нього аліментів на загальну суму 13120,17 грн. на один рік до 17.03.2022 р. рівними частинами до 30.04.2021- по 17.03.2022 по 1093,35 грн. В обґрунтування заяви зазначає, що на підставі постанови Харківського апеляційного суду від 17.03.2021 року він зобов`язаний сплатити на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_3 у зазначеному розмірі 13120,17 грн. Виконання рішення ускладнюється тим, що він є інвалідом 3 групи та потребує постійного лікування, не працює, живе на пенсію по інвалідності. Крім того, систематично за рішенням суду сплачує аліменти на доньку. Виконання рішення одразу і в повному обсязі поставить його у дуже скрутне матеріальне становище, що завдасть шкоду йому та дитині.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримав з підстав, зазначеній у ній.

Представник ОСОБА_2 адвокат Бієнко О.С. проти задоволення заяви заперечувала.

Суд, розглянувши заяву, заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Постановою Харківського апеляційного суду від 17.03.2021 року рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 17.08.2020 року скасовано. Позов задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_3 в зазначеному розмірі 13120,17 грн. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на вивчення англійської мови залишено без задоволення.

Згідно із положеннями ч.1 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

При цьому, частинами третьою та четвертої даної норми закріплено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року № 14, визначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Відповідно до ч. 5ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

У частині 1 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

За змістом статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає з урахуванням установлених обставин, які ускладнюють або виключають виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виходячи з вимог цивільного процесуального закону та вимог ст. 435 ЦПК України надання розстрочки виконання рішення суду має винятковий характер.

Відстрочка виконання рішення суду може бути застосована судом у виняткових випадках, що створюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Відповідно до положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як встановлено в судовому засіданні підставою для розстрочення виконання рішення суду по справі №642/3247/20, є скрутне матеріальне становище боржника, ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи та потребує постійного лікування, працює, але отримує мізерну заробітну плату, живе на пенсію по інвалідності (пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 ). Систематично за рішенням суду сплачує аліменти на доньку, що підтверджується квитанціями з банку.

Суд зазначає, що розстрочення виконання рішення є передбаченим законом механізмом у його виконанні, забезпечить боржнику можливість продовжувати сплачувати аліменти на утримання дитини і не є заходом, яке увільняє боржника від обов`язку виконати рішення суду. Шкода від інфляції може бути покрита відповідно до статті 625 ЦК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви та можливість розстрочення виконання рішення суду на один рік.

Керуючись ч.ч.1, 5 ст.435 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Розстрочити виконання постанови Харківського апеляційного суду від 17.03.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на загальну суму 13120.17 грн. на один рік до 17.03.2022 року рівними частинами, а саме:

1.до 30.04.2021 1093 грн.;

2.до 30.05.2021 1093 грн.;

3.до 30.06.2021 1093 грн.;

4.до 30.07.2021 1093 грн.;

5.до 30.08.2021 1093 грн.;

6.до 30.09.2021 1093 грн.;

7.до 30.10.2021 1093 грн.;

8.до 30.11.2021 1093 грн.;

9.до 30.12.2021 1093 грн.;

10.до 30.01.2022 1093 грн.;

11.до 30.02.2022 1093 грн.;

12.до 17.03.2022 1093 грн.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Є.Б. Ольховський