ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року м.Суми

Справа №585/1411/20

Номер провадження 22-ц/816/986/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адвоката Цимбала Володимира Івановича

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 квітня 2021 року, постановлене у складі судді Шульги В.О., у приміщенні Роменського міськрайонного суду Сумської області,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Маляра Миколу Васильовича, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні приміщенням.

Позов мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 вересня 2008 року ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .

22 жовтня 2019 року ДП «Аква-сервіс» ПП «Еліпс» ОСОБА_1 видано технічні умови на підключення квартири до централізованих систем водопостачання міської водопровідної мережі.

24 жовтня 2019 року ДП «Сток-сервіс» ПП «Еліпс» ОСОБА_1 видано технічні умови на підключення квартири до централізованих систем водовідведення міської каналізаційної мережі.

Вказує, що відповідачі зайняли підвальне приміщенні багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 , яке розташоване під квартирою ОСОБА_4 , і не надають останній доступ до нього, чим позбавили її можливості підключення належної їй квартири до централізованих систем водопостачання та водовідведення.

Для усунення перешкод у користуванні підвальним приміщенням ОСОБА_4 зверталася з відповідною заявою до Роменського ВП ГУНП в Сумській області і за результатами перевірки їй було рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Зазначає, що підвальне приміщення багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 , є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та відповідачів, а зайняття останніми одноосібно вказаного приміщення є порушенням прав ОСОБА_1 , як співвласника багатоквартирного будинку.

Посилаючись на вказані обставини, просить зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні підвалом житлового будинку АДРЕСА_2 та стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати в розмірі 5840,40 грн.

Роменський міськрайонний суд Сумської області рішенням від 01 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Зобов`язав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні частиною підвалу житлового АДРЕСА_2 , яка перебуває у їхньому користуванні.

Стягнув з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 4840,8 грн.

В іншій частині в задоволенні позову відмовив.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвокат Цимбал В.І., посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, а також стягнути з позивачки на користь відповідачів судові витрати.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом безпідставно не взято до уваги те, що відповідачами не оспорюється факт того, що підвальне приміщення у будинку АДРЕСА_2 є об`єктом спільної власності співвласників будинку. Однак, відповідачі заперечують проти здійснення позивачкою підключення її квартири до централізованих систем водопостачання та водовідведення через фундамент будинку, оскільки це порушить їх права, як співвласників багатоквартирного будинку на володіння майном, шляхом руйнації фундаменту будинку.

Вказує, що позивачка не користується підвалом будинку з 2008 року, так як постійно проживає в Російській Федерації, а відповідачі користуються підвалом близько 20 років за згодою інших співвласників будинку. Крім того позивачка обов`язків щодо утримання спільного майна не виконувала, а бажає користуватися лише правами, реалізація яких потягне за собою безповоротний руйнівний вплив на технічний стан всього будинку, чим порушить права всіх співвласників багатоквартирного будинку.

Також зазначає, що позивачкою не надано доказів на підтвердження понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, а тому відсутні підстави для стягнення таких витрат.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Маляра М.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, відповідачів, які підтримали доводи апеляційної скарги, представника позивачки адвоката Маляра М.В., який заперечує проти доводів апеляційної скарги,дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що підвальне приміщення, частина якого перебуває у користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , є спільною сумісною власністю співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , відтак право позивачки порушене та підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідачів не чинити перешкоди позивачці у користуванні частиною підвалу.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про наявність підстав для часткового задоволення позову, так як суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 вересня 2008 року ОСОБА_1 на праві власності належить квартира за АДРЕСА_1 (а. с. 5-8).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_3 (а. с. 68-69).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі рішення Роменської міської ради від 15 серпня 2006 року ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0508 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 70).

22 жовтня 2019 року ДП «Аква-сервіс» ПП «Еліпс» видало ОСОБА_1 технічні умови № 81 на підключення об`єкту до централізованих систем водопостачання міської водопровідної мережі, що обслуговує ДП «Аква-сервіс» ПП «Еліпс» м. Ромни (а. с. 12).

24 жовтня 2019 року ДП «Сток-сервіс» ПП «Еліпс» видало ОСОБА_1 технічні умови № 82 на приєднання об`єкту до централізованих систем водовідведення міської каналізаційної мережі, що обслуговує ДП «Сток-сервіс» ПП «Еліпс» (а с. 19).

Згідно з актом міжвідомчої комісії при виконавчому комітеті Роменської міської ради № 1907 від 01 листопада 2019 року, комісія розглянула заяву ОСОБА_1 з питання створення їй перешкод мешканцями квартири АДРЕСА_4 . У результаті обстеження на місці та вивчення технічних матеріалів, комісія встановила, що згідно виготовленої проектної документації передбачено введення водопроводу у квартиру заявниці через підвал до якого співвласники будинку - мешканці квартири АДРЕСА_5 їй не надають доступу. Рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до суду щодо усунення перешкод у користуванні територією загального користування та спільним підвалом для вирішення питання водопостачання квартири згідно розробленого проекту (а. с. 22).

З повідомлення Роменського ВП ГУНП в Сумській області від 01 листопада 2019 року № 15805 вбачається, що Роменським ВП ГУНП в Сумській області розглянута заява ОСОБА_1 по факту неправомірних дій сусідки, яка була зареєстрована в Роменському ВП до ЖЄО за номером 8971 від 25 жовтня 2019 року. Проведеною перевіркою у фактах викладених нею ознак кримінального правопорушення не встановлено, тому у відповідності з вимогами ст. 214 КПК України відсутні підстави для внесення заяви до ЄРДР. Роз`яснено право звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказане також підтверджено довідкою про результати розгляду матеріалів ЄО Роменського ВП 25 жовтня 2019 року № 8971 по факту письмової заяви ОСОБА_1 про неправомірні дії сусідки (а. с. 26-27).

У письмових поясненнях ОСОБА_2 від 04 листопада 2019 року вказано, що в 2006 році вона офіційно розробляла документи на прибудову та приватизацію квартири. Під час приватизації квартири було приватизовано земельну ділянку на якій розташований будинок АДРЕСА_2 площею 0, 0508 га. Зазначила, що вона не дозволяє здійснювати роботи у підвальному приміщенні, оскільки планується пошкодження фундаменту будинку зведеного у ХІХ ст. В поясненнях вказано: «З моїх слів записано правильно, мною прочитано», підпис (а. с. 185).

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги з огляду на наступне.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 2 ст. 382 ЦК України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

У статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна; допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення); співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; використовувати спільне майно багатоквартирного будинку за призначенням; додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; виконувати рішення зборів співвласників; забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; відшкодовувати збитки, завдані майну інших співвласників та спільному майну багатоквартирного будинку; додержуватися чистоти в місцях загального користування і тиші згідно з вимогами законодавства; забезпечувати поточний огляд і періодичне обстеження прийнятого в експлуатацію в установленому законодавством порядку багатоквартирного будинку протягом усього життєвого циклу будинку та нести відповідальність за неналежну експлуатацію згідно із законом; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Судом першої інстанції встановлено, що частина підвального приміщення у будинку АДРЕСА_2 , яке є спільною сумісною власністю співвласників багатоквартирного будинку, використовується ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , без надання доступу позивачці до приміщення, так як на вхідних дверях до цього приміщення встановлено замок.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про захист порушеного права ОСОБА_1 щодо користування частиною підвалу.

Матеріали справи містять належні та допустимі докази на підтвердження того, що відповідачі чинять ОСОБА_1 перешкоди у користуванні спірним майном. Крім того, вказаний факт не заперечується і самими відповідачами.

Не заслуговують на увагу колегії суддів доводи апеляційної скарги про те, що здійснення позивачкою підключення її квартири до централізованих систем водопостачання призведе до руйнації фундаменту будинку і порушить права ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як співвласників багатоквартирного будинку на володіння майном, оскільки це є лише припущення відповідачів і не підтверджується належними та допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності правових підстав для стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з ненаданням доказів їх понесення, не заслуговують на увагу, оскільки матеріалами справи підтверджується факт отримання послуг адвоката, а копія квитанції до прибуткового ордеру підтверджують сплату ОСОБА_1 адвокату гонорару, який відповідно до п. 4 Договору про надання правових послуг від 04 листопада 2019 року визначений за домовленістю сторін у фіксованому розмірі 5000 гривень.

Відтак за встановлених обставин справи та вимог закону колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адвоката Цимбала Володимира Івановича залишити без задоволення.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 квітня 2021 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 червня 2021 року.

Головуючий Т.А. Левченко

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко