Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2021 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С. ,

за участю секретаря судового засідання - Ткачук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Зазначав, що 05.08.2018 приблизно о 17 год. 00 хв. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходились на літньому майданчику магазину, що розташований по АДРЕСА_1 , де у нього виник словесний конфлікт із останніми.

ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наніс один удар рукою йому по голові, внаслідок чого в нього заморочилась голова та він впав на землю. Після цього ОСОБА_3 почав наносити удари ногами в область тулубу та ніг. В цей час до вчинюваного злочину вирішив приєднатися ОСОБА_2 , який реалізуючи свій злочинний умисел на заподіяння шкоди його здоров`ю шляхом нанесення ударів, діючи групою осіб із ОСОБА_3 , почав разом із ним наносити чисельні удари ногами в область його тулубу та ніг.

Відповідачі спричинили йому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми правої гомілки: двокісточковий перелом правої гомілки у заднього краю великогомілкової кістки (зі зміщенням уламків), які згідно висновку експерта № 042-27-2019 від 25.01.2019 відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

Відповідно до вироку Подільського районного суду м. Києва від 19.04.2019 затвердженого угоду від 26.02.2019 про визнання винуватості, укладену між прокурором Петренко С.І. та обвинуваченими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців.

ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Згідно з ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців.

Під час його перебування в лікарні відповідачі матеріальної допомоги йому не надавали.

Загальна вартість витрат під час перебування в лікарні становить 25 328,61 грн.

Крім того, він планує пройти курс санаторно - курортного лікування в санаторії «Черемош» ДП «Моршинкурорт», що спеціалізується на лікуванні наслідків переломів кісток гомілки. Вартість реабілітації в санаторії становить 8307,43 грн.

Посилаючись на те, що відповідачі завдали йому значної матеріальної шкоди та він зазнав сильних душевних страждань внаслідок двох перенесених операцій, ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 33 636, 04 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, попередньо визначивши їх відповідальність у частці відповідно до ступеня вини кожного.

Від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій вказав на те, шо позов підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити.

Суд ухвалив розглядати справу за відсутності позивача.

Від ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надійшли заяви, у якій просили розглядати справу за їх відсутності та вказали на те, що позов визнають у повному обсязі.

Суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідачів.

Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Оскільки відповідачі подали заяви, у якій вказали на те, що позов визнають в повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача 33636,04 на відшкодування матеріальної шкоди.

У позовній заяві позивач просив також стягнути з відповідачів моральну шкоду, визначення розміру якої поклав на суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» відповідно до ст.137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. При недотриманні позивачем зазначених вимог настають наслідки, передбачені ст.139 ЦПК.

Ураховуючи те, що суд розглядає справу в межах позовних вимог, у порушення норм ЦПК України позивачем не вказано розмір моральної шкоди, який він просить стягнути з відповідачів, правових підстав для задоволення позову в цій частині немає.

Керуючись ст. ст. 13, 206, 223, 259, 265, 268, 353, 354 ЦПК України, ст. 1167 ЦК України суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , номер та серія паспорта - НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , номер та серія паспорта - НОМЕР_3 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 33 636 (тридцять три тисячі шістсот тридцять шість) грн. 04 коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С. С. Захарчук