Справа № 323/1585/20
Провадження № 2/323/76/21
РІШЕННЯ

Іменем УКРАЇНИ

03.06.2021 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:

головоючого судді Смоковича М.В.,

при секретарі судового засідання Романовій І.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Ременюк Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа: ОСОБА_3 про скасування іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2020 року представник позивача адвокат Швайковський А.А. звернувся до суду в інтересах позивача ОСОБА_2 з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа: ОСОБА_3 про скасування іпотеки, в якій просив припинити Іпотечний договір від 07 листопада 2007 року № 1420-07 іф, посвідчений 07 листопада 2007 року за реєстровим № 1193, на житловий будинок загальною площею 50,6 кв.м., житловою площею 22,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 593 кв.м., який належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, у зв`язку з виконанням зобов`язань за Кредитним договором від 07 листопада 2007 року № 765-07 кф.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 07.11.2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та ОСОБА_3 був укладений Кредитний договір № 765-07кф, за умовами якого ОСОБА_3 , як позичальник, отримав від банку кредит у розмірі 120000,00 грн. під зобов`язання повернути його у строк не пізніше 06.11.2027 року, сплативши проценти за користування ним за ставкою 15,5% річних. Погашення кредиту передбачалось шляхом внесення щомісячних платежів відповідно до узгодженого сторонами графіку. З метою забезпечення виконання ОСОБА_3 своїх зобов`язань за кредитним договором між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та ОСОБА_2 07.11.2007 року був укладений Іпотечний договір № 1420-07іф, за умовами якого позивач передав банку в іпотеку свій житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вартість якого була оцінена сторонами у 132000,00 грн. В подальшому, Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 20.04.2011 року у справі № 2-402/2011 був задоволений позов Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а саме стягнуто з них в солідарному порядку заборгованість за Кредитним договором № 765-07кф від 07.11.2007 року в розмірі 131553,89 грн. (рішення набрало законної сили 01.05.2011 року) та 08.09.2011 року на виконання даного рішення суду був виданий виконавчий лист № 2-402/2011. В подальшому, на підставі Договору про відступлення прав вимоги від 17.12.2012 року право вимоги за Кредитним договором, а також на підставі Договору про передачу прав за договорами забезпечення від 17.12.2012 року право вимоги за Іпотечним договором, перейшли до відповідача - ТОВ «Кредитні ініціативи». Постановою державного виконавця Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області від 30.03.2017 року виконавче провадження № 44986637 з примусового виконання виконавчого листа № 2-402/2011 було закрите на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням вказаного виконавчого листа. Вважаючи, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором повністю виконав, представник позивача у 28 серпня 2019 року звернувся до відповідача з вимогою про внесення відомостей до державного реєстру про припинення іпотеки на нерухоме майно, однак відповідач на це звернення не надав жодної відповіді.

Ухвалою суду від 26.06.2020 року було відкрито провадження у справі, а розгляд справи призначений в порядку загального позовного провадження та було призначено підготовче судове засідання на 17.07.2020 року, а також надано строк відповідачу на надання відзиву на позовну заяву.

16.07.2020 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначає, що позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають. В обгрунтування відзиву на позовну заяву зазначає, що між ОСОБА_3 і Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та між ОСОБА_2 і Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком дійсно були укладені кредитний та іпотечний договір, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Відповідач погоджується, що на виконання рішення суду Оріхівським районним судом Запорізької області було видано виконавчий лист № 2-402/11 від 08.09.2011 року про солідарне стягнення на користь Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 133109,43 грн. В подальшому Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк дійсно відступив право вимоги за даними кредитним та іпотечним договорами відповідачу ТОВ «Кредитні ініціативи». Також відповідач зазначає, що вказане рішення суду було виконане не добровільно, а лише після відкриття виконавчого провадження 29.03.2017 року, тобто через шість років після винесення рішення суду, а відтак з простроченням виконання рішення суду, у зв`язку з чим у відповідача є право вимагати від позивача сплати сум в порядку ст. 625 ЦК України, а тому Іпотечний договір не може бути припинений, так як позивачем та третьою особою наразі зобов`язання за Кредитним договором не виконані у повному обсязі.

Підготовче судове засідання, яке було призначено на 17.07.2020 року, за клопотанням представника відповідача було відкладено на 21.09.2020 року.

17.07.2020 року до суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення по справі, в яких вона зазначає, що позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають. В обгрунтування додаткових пояснень зазначає, що рішення суду про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 765-07кф було виконано лише на половину, а саме сплачено суму у розмірі 67509,43 грн., тоді як заборгованість за даним кредитним договором, яка була встановлена рішенням суду складає 133109,43 грн., а тому на даний момент рішення суду не виконано та Іпотечний договір, у зв`язку з цим, не може бути припинений. Крім цього зазначає, шо у відповідача є право вимагати від позивача сплати сум в порядку ст. 625 ЦК України, що також є підставою для відмови у задоволенні позову. Також представником відповідача надані розрахунки заборгованості зі сплати 3% на суму заборгованості згідно рішення суду та заборгованості інфляційних витрат, нарахованих у відповідності до ст. 625 ЦК України.

Підготовче судове засідання, яке було призначено на 21.09.2020 року, за клопотанням представника позивача було відкладено на 15.10.2020 року.

Ухвалою від 17.01.2019 року підготовче провадження у справі закрито, а справу призначено до судового розгляду на 11.11.2020 року.

Судове засідання, яке було призначено на 11.11.2020 року, за клопотанням представника відповідача було відкладено на 08.12.2020 року.

Судове засідання, яке було призначено на 08.12.2020 року, за клопотанням представника позивача було відкладено на 18.01.2021 року.

18.01.2021 року від представника позивача до суду надійшло клопотання про витребування доказів, яке протокольною ухвалою суду від 11.05.2021 року було залишено без розгляду.

18.01.2021 року до суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення по справі, в яких вона зазначає, що позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають. В обгрунтування додаткових пояснень зазначає, що позивачем обрано не правильний спосіб захист своїх порушених прав, так як право іпотекодавця підлягає судовому захисту за позовом іпотекодавця про визнання іпотеки припиненою, а не шляхом припинення договору іпотеки, оскільки правова природа припинення іпотеки є відмінною від визнання договору припиненим.

Судове засідання, яке було призначено на 18.01.2021 року, було відкладено на 16.02.2021 року у зв`язку з витребуванням додаткових доказів по справі.

28.01.2021 року до суду від відповідача надійшли витребувані судом додаткові докази по справі.

Судове засідання, яке було призначено на 16.02.2021 року, за клопотанням представника позивача було відкладено на 11.03.2021 року.

10.03.2021 року до суду від представника позивача надійшли додаткові докази по справі.

Судове засідання, яке було призначено на 11.03.2021 року, за клопотанням представника позивача було відкладено на 07.04.2021 року.

Судове засідання, яке було призначено на 07.04.2021 року, за клопотанням представника позивача було відкладено на 11.05.2021 року.

Судове засідання, яке було призначено на 11.05.2021 року, за клопотанням представника позивача було відкладено на 03.06.2021 року.

Під час судового розгляду позивач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим належним чином про час і місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив.

Представник позивача, у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пославшись на факти та доводи, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, а в заперечення проти них послалась на факти та норми права, викладені в письмовому відзиві на позовну заяву та письмових додаткових поясненнях по справі.

Третя особа у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Викладення обставин, встановлених судом, та доказів на їх підтвердження.

Позивачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (посилання на який міститься в іпотечному договорі), і учасниками справи не заперечується (а.с. 7).

07.11.2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та ОСОБА_3 був укладений Кредитний договір № 765 07 кф (надалі Кредитний договір). Відповідно до п. 2.1 цього Кредитного договору позивач, як позичальник, отримав кредит у сумі 120000,00 грн., який зобов`язався повернути у строк не пізніше 06.11.2027 року (п. 2.3.), сплативши проценти за користування кредитом за ставкою 15,5% річних (п. 2.2.). Погашення кредиту передбачалось шляхом внесення щомісячних платежів відповідно до узгодженого сторонами графіку (Додатку №1) (п. 2.4.) (а.с.8-11).

В забезпечення виконання зобов`язань позивача за Кредитним договором, в той же день, 07.11.2007 року, між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та позивачем ОСОБА_2 був укладений Іпотечний договір № 1420 07 іф (надалі Іпотечний договір). За умовами цього договору позивач передав відповідачу в іпотеку свій житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , вартість якого була оцінена сторонами у 132000,00 грн. Відповідно до п. 1.1. Іпотечного договору іпотекою забезпечуються вимоги Іпотекодержателя, що випливають з Кредитного договору № 765 07 кф від 07.11.2007 року, укладеного між Іпотекодержателем та боржником, за умови, що останній зобов`язаний в порядку, передбаченому Кредитним договором, повернути Іпотекодержателю в кінцевий термін до 06.11.2027 року кредит у розмірі 120000,00 грн, проценти за користування ним у розмірі 15,5% річних, сплатити неустойку (пеню, штрафи), а також відшкодувати Іпотекодержателю всі понесені ним внаслідок невиконання Іпотекодавцем умов Кредитного договору у розмірі та у випадках, передбаченим Кредитним договором (а.с. 12-15).

Пунктом 5.3.2. Кредитного договору було передбачено, що при порушенні позичальником зобов`язань за Кредитним договором банк на власний розсуд має право, зокрема, змінити умови договору, - зажадати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії й процентів за користування ним, інших зобов`язань за Кредитним договором, у повному обсязі, шляхом направлення відповідного повідомлення.

У лютому 2011 року Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк звернувся до Оріхівського районного суду Запорізької області з позовом, яким просив стягнути з позивача заборгованість за Кредитним договором станом на 28.01.2011 року у розмірі 143553,89 грн. В обґрунтування того позову банк послався на те, що ОСОБА_3 належним чином не виконав зобов`язання за Кредитним договором.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 20.04.2011 року у справі № 2-819-402/11 вказаний позов банку був задоволений повністю, а саме стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованість за Кредитним договором в розмірі 131553,89 грн. та витрати по сплаті державного мита в розмірі 1435,54 грн. та інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільного процесу в розмірі 120,00 грн., а разом стягнуто 133109,43 грн. (а.с.16-18). Зазначене рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили 01.05.2011 року.

В подальшому, 17.12.2012 року право вимоги за Кредитним договором № 765 07 кф від 07.11.2007 року та право вимоги Іпотечним договором № 1420 07 іф перейшли від Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», що підтверджується договором про передачу прав за договорами забезпечення від 17.12.2012 року, договором відступлення прав вимоги від 17.12.2012 року, Додатком № 1 до договору відступлення прав вимоги від 17.12.2012 року (а.с.115-146). Крім цього, даний факт не заперечується усіма учасниками справи, а тому, у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не потребує додаткового доказування у даній справі.

Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 29.12.2016 року було замінено стягувача ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» у виконавчому провадженні № 52414478 з примусового виконання виконавчого листа № 2-402/11 від 08.09.2011 року, виданого Оріхівським районним судом Запорізької області, на Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (а.с. 19).

Судом встановлено, що Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 20.04.2011 року у справі № 2-402/2011 солідарними боржниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було повністю виконане станом на 30.03.2017 року, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження № 44986637, яка винесена державним виконавцем Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Калюжною Н.І., де боржником вказаний ОСОБА_2 та відповідно до якої рішення суду фактично виконано та виконавче провадження закінчено у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», постановою про закінчення виконавчого провадження № 52414478, яка винесена державним виконавцем Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Калюжною Н.І., де боржником вказаний ОСОБА_3 та відповідно до якої рішення суду фактично виконано та виконавче провадження закінчено у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», листом начальника Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), де детально розписано дії державних виконавців під час примусового виконання вищезазначеного рішення суду та вказано, що дане рішення виконано у повному обсязі, постановою Запорізького апеляційного суду від 18.07.2019 року, яке виносилося у справі № 323/3104/18 за позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , Оріхівський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у якому, окрім іншого, встановлено факт фактичного виконання вищезазначеного рішення суду, а тому, у відповідності до ч. 5 ст. 82 ЦПК України, не потребує додаткового доказування у даній справі (а.с. 22, 54-55, 159-160, 190).

28 серпня 2019 року представник позивача ОСОБА_1 звернувся до відповідача з вимогою про внесення відомостей до державного реєстру про припинення іпотеки на нерухоме майно, однак відповідач на це звернення не надав жодної відповіді (а.с.23-25). Не надана така відповідь і в процесі розгляду даної справи.

Норми права та правові висновки Верховного Суду, що підлягають застосуванню.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (частина перша статті 3 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно із частиною п`ятою статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Керуючись наведеними вище нормами, Велика Палата Верховного Суду у Постанові у справі № 310/11534/13-ц від 04.07.2018 року сформулювала правовий висновок про те, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Крім цього, суд вважає за необхідне, у даній справі застосувати правову позицію Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, яка була висловлена у постанові від 24.06.2020 року по справі № 323/3462/18 за позовною заявою ОСОБА_4 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання договірних зобов`язань припиненими, де банк посилався, як на підставу відмови у задоволенні позову в частині припинення зобов`язання за Іпотечним договором, на наявність у нього права на стягнення з позивача сум, передбачених статтею 625 ЦК України, та судом було зазначено, що дані посилання не можуть бути підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки таке право банк не реалізував, відповідних вимог не заявляв, а матеріали справи не містять судових рішень про стягнення таких коштів.

Також, суд вважає за необхідне, у даній справі застосувати правову позицію Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, яка була висловлена у постанові від 12.05.2020 року по справі № 354/560/15-ц, де Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду було залишено без змін рішення Яремчанського районного суду Івано-Франківської області від 06.07.2018 року, яким суд першої інстанції припинив Іпотечний договір, та зазначено, що суди правильно виходили з того, що доведеність виконання позичальником в повному обсязі своїх основних зобов`язань за кредитним договором обумовлює передбачені законом підстави вважати припиненою іпотеку за іпотечним договором, укладеним в забезпечення такого зобов`язання.

Мотиви суду при вирішенні цієї справи.

Як свідчать встановлені судом обставини, згідно з вимогами Кредитного договору за наявності прострочення виконання основного зобов`язання в обумовлений сторонами строк відповідач використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку.

Такими діями відповідач на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, із чим погодився й суд, який задовольнив позовні вимоги відповідача у справі № 2-402/2011.

У такому випадку має застосовуватися вимога про сплату процентів від суми позики, передбачена частиною першою статті 1048 ЦК України, до дня, визначеного відповідачем у позові про дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитним договором, тобто до 28.01.2011 року.

У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Таким чином, право відповідача нараховувати передбачені Кредитним договором проценти припинилось на час звернення відповідача до суду з відповідним позовом, а у зв`язку з повним виконанням Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 20.04.2011 року позивач виконав й основне зобов`язання за Кредитним договором з урахуванням внесених відповідачем змін, сплативши повністю останньому на визначену ним дату як основну суму кредиту, так і проценти за фактичне користування кредитом.

З огляду на це, посилання позивача на те, що зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту та сплати процентів за користування ним, що виникли на підставі Кредитного договору, припинені у зв`язку з виконанням, проведеним належним чином, - ґрунтуються на законі та правових висновках Великої Палати Верховного Суду, а тому позовна заява підлягає задоволенню, а Іпотечний договір від 07 листопада 2007 року № 1420-07 іф має бути припиненим, так у відповідності до вимог частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання.

Судом не приймається до уваги посилання представника відповідача у своїх запереченнях по справі на наявність у відповідача права на стягнення з позивача сум, передбачених статтею 625 ЦК України, так як суду не надано жодних доказів звернення відповідача з такими вимогами до суду та винесення судом судових рішень про стягнення таких коштів.

Крім цього, не приймаються до уваги й посилання представника відповідача на те, що нібито солідарними боржниками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , рішення суду від 20.04.2011 року по справі № 2-402-2011 виконано лише на половину, а саме у розмірі 67509,43, тоді як сума заборгованості за рішенням суду складає 133109,43, так як дані посилання спростовуються поданими представником позивача доказами, тоді як відповідачем жодних доказів, які б підтверджували наявність у позивача та третьої особи заборгованості за вищезазначеним рішенням, до суду не надано, а тому це є лише припущенням представника відповідача, тоді як в основу рішення суду не може бути покладено припущення (які не підтвердженні належними та допустимими доказами), висловлені сторонами під час розгляду справи.

Також, судом не приймається до уваги посилання представника відповідача, як на підставу для відмови в задоволенні позову, позивачем обрано не правильний спосіб захист своїх порушених прав, так як право іпотекодавця підлягає судовому захисту за позовом іпотекодавця про визнання іпотеки припиненою, а не шляхом припинення договору іпотеки, оскільки правова природа припинення іпотеки є відмінною від визнання договору припиненим, так як дане посилання представника відповідача не узгоджується з правовою позицією Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, яка була висловлена у постанові від 12.05.2020 року по справі № 354/560/15-ц.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 2, 7, 10, 19, 81, 82, 84, 141, 176, 263-265, 268, 272- 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа: ОСОБА_3 про скасування іпотеки - задовольнити.

Припинити Іпотечний договір від 07 листопада 2007 року № 1420-07 іф, посвідчений 07 листопада 2007 року за реєстровим № 1193, на житловий будинок загальною площею 50,6 кв.м., житловою площею 22,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 593 кв.м., який належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, у зв`язку з виконанням зобов`язань за Кредитним договором від 07 листопада 2007 року № 765-07 кф.

Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»(місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Вікентія Хвойки, буд. 21, ) на користь ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Повний текст рішення виготовлений 14.06.2021 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі, якщо в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області М.В. Смокович