Справа № 331/3190/21
Провадження № 6/331/145/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді: Солодовнікова Р.С.,

при секретарі судового засідання: Чуйко О.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні подання Старшого державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кисліциної Юлії Дмитрівни, заінтересовані особи: ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове входження до помешкання боржника,

встановив:

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя 16.06.2021 надійшло подання державного виконавця про надання дозволу на примусове входження до помешкання боржника. В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні Олександрівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) перебуває зведене виконавче провадження зведене виконавче провадження № 62180316 до складу якого входять: ВП № 65615828, ВП № 63151894, ВП № 62041698 про стягнення з ОСОБА_1 на користь інших осіб грошових коштів в сумі 136151,57 грн. На підставі ст.30 Конституції України, ст.ст.18,56 Закону України «Про виконавче провадження», ст.439 ЦПК України державний виконавець просить надати дозвіл на примусове входження до помешкання боржника ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 для встановлення факту наявності/відсутності майна, що належить боржнику.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився про розгляд подання повідомлявся належним чином. Подана заява про розгляд справи без участі представника відділу державної виконавчої служби.

Суд розглядає подання без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб, що відповідає положенням ч.2 ст.439 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, подання і додані до нього матеріали, якими заявник обґрунтовує доводи свого подання, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконанні в Олександрівському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться зведене виконавче провадження № 62180316 до складу якого входять:

-ВП № 65615828 щодо виконання виконавчого листа № 331/218/21 виданого року виданий Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 19767,72 грн.

-ВП № 63151894 щодо виконання виконавчого листа № 331/3943/19 виданого

року виданий Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 114583,35 грн.

-ВП № 62041698 щодо виконання виконавчого листа № 331/2731/19 виданого

року виданий Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь К «МТМ» заборгованість у розмірі 17900,72 грн.

За вказаними виконавчими документами боржником є - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

13.05.2020, 28.09.2020, 01.06.2021 державним виконавцем винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень.

Матеріали подання містять дані про те, що боржником ОСОБА_1 отримана тільки постанова про відкриття провадження від 28.09.2020.

У відповідності до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за боржником зареєстровано нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_2 .

26.04.2021 та 19.05.2021 року відповідно до актів державного виконавця встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 двері ніхто не відчинив, залишено виклик.

Матеріали справи не містять відомості про вчинені державних виконавцем заходів про встановленню майна боржника, зокрема не надані відповіді на запити до МВС, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Головного управління Держпродслужби в Запорізькій області, Головного управління Держпраці у Запорізькій області, Морська адміністрація, ПФУ, ДФС.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 від 08.12.2020 наданих боржником в Олександрівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), остання повідомила, що не виконує рішення у зв`язку із розглядом судом справи щодо квартири. Повідомила про отримання пенсію і відсутність іншого майна.

Зазначене пояснення спростовує доводи державного виконавця про те, що боржник за викликами до відділу не з`являється.

Згідно ч.2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець має право вертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Статтею 30 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканість житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканість свого житла.

Конституційна гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Отже, за змістом наведених норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло чи іншого володіння боржника, як обмеження конституційного права особи на недоторканість житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Частиною першою статті 439 ЦПК України передбачено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів про те, що боржник був обізнаний про відкриття всіх виконавчих проваджень (отримана одна постанова), про намір приватного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту його майна вдень вчинення виходу державного виконавця за місцем проживання боржника, оскільки відповідні процесуальні документи виконавчого провадження не були вручені останньому.

Разом з тим, державним виконавцем не надано суду належних доказів ухилення боржника від виконання рішення суду та перешкоджанню ним у здійсненні виконавчих дій, зокрема ухилення (перешкоджання) проведенню опису і арешту майна у визначеним державним виконавцем день, про що боржник повідомлявся завчасно.

З матеріалів справи випливає, що доводи державного виконавця для задоволення подання обмежуються лише наявністю у ОСОБА_1 статусу боржника у виконавчому провадженні, непогашенням нею боргу у добровільному порядку і не вчинення боржником будь яких дій спрямованих на виконання рішення суду. Втім, на момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

При цьому під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, суд розуміє будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наявність майна, грошових коштів) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Крім того, за повідомленням державного виконавця вказані рішення суду боржником виконуються через примусове утримання із пенсії боржника.

Відповідно до умов звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, визначених статтею 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Матеріали справи не містять відомостей про те, на якій підставі державним виконавцем проводиться утримання з пенсії боржника. За загальними правилами умовою звернення стягнення на доходи боржника є відсутність чи недостатність майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум. За наявності заяви стягувача про звернення стягнення на доходи боржника, заходи примусового звернення стягнення на майно боржника не застосовуються, що виключає можливість примусового входження до житла з метою опису і арешту майна боржника.

За таких обставин у суду немає підстав для задоволення подання державного виконавця про надання дозволу на примусове входження до помешкання боржника, оскільки дане подання державного виконавця не містить беззаперечних доводів та не підтверджено належними доказами щодо ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням та відомостей про те, що державний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.439 ЦПК України, ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.30 Конституції України,-

постановив:

Подання державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кисліциної Юлії Дмитрівни про надання дозволу на примусове входження до помешкання боржника залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя: Р.С.Солодовніков