Справа № 428/2744/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Корнєвої Ю.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сєвєродонецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

1.Позиції сторін, процесуальні дії

1.1. ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 25.10.2018 між нею та відповідачем було укладено договір позики, за яким позивач передала ОСОБА_2 у власність грошові кошти в сумі, еквівалентній 2500 доларів США. Відповідно до договору ОСОБА_2 перерахувала на особисту картку чоловіка ОСОБА_1 11220 грн. в сумі, еквівалентній 400 доларів США, а саме у серпні 2019 року, у вересні, жовтні та листопаді 2019 року рівними частками в сумі еквівалентній 100 доларів США за кожен місяць. Відповідач до теперішнього часу зобов`язання повністю не виконала. Отже станом на момоент подачі позову загальна сума основного боргу по курсу НБУ складає 58905 грн., що еквівалентно 2100 доларів США. Також, 3 % річних від простроченої суми становить 1767,15 грн.

Крім того, позивач почуває себе обманутою та розчарованою, втратила віру у порядність людей, не може використати зароблені та позичені грошові кошти за власним розсудом, у зв`язку із чим просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 15000 грн.

У зв`язку з вищевикладеним позивач просить стягнути з відповідача на її користь борг за договором позики, 3 % річних від простроченої суми, судові витрати по справі, а також моральну шкоду в загальній сумі 76580 грн. 15 коп.

1.2. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги. Додатково пояснила, що вона вважає неповернутою суму в розмірі, еквівалентному 2100 доларів США.

Представник відповідача в судове засідання двічі не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином (а.с. 41, 48). Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило.

У задоволенні заяви представника відповідача про відкладення розгляду справи від 09.06.2021 судом було вирішено відмовити, оскільки викладені у заяві відомості не зумовлюють необхідності відкладення розгляду справи і представник відповідача не з`являється в судове засідання вже вдруге поспіль. На думку суду, представник відповідача намагається затягнути розгляд справи.

1.3. Зі змісту ч. 1 ст. 280 ЦПК України вбачається, що ухвалення заочного рішення є правом, а не обов`язком суду. Крім того, однією з умов ухвалення заочного рішення є неповідомлення відповідачем про причини неявки, однак в даному випадку представник відповідача просив відкласти розгляд справи з неповажних причин.

В цій справі суд вважав доцільним ухвалити звичайне (не заочне) рішення, оскільки представник відповідача, який є адвокатом, був обізнаний про розгляд цієї справи в суді, мав всі можливості для подання відзиву та/або будь-яких доказів, проте з невідомих для суду причин продемонстрував пасивну процесуальну поведінку.

2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин

2.1. Згідно із розпискою від 25.10.2018, оригінал якої був оглянутий судом, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , взяла у борг у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 2500 доларів США. Борг вона зобов`язується повернути частинами протягом двох років.

З виписки по картковому рахунку ОСОБА_3 в АТ КБ «Приватбанк» від 09.03.2021 вбачається, що ОСОБА_2 зробила перекази грошових коштів на вказаний рахунок 30.11.2019 у сумі 2400 грн., 29.10.2019 у сумі 2600 грн., 15.08.2019 у сумі 3000 грн., а в загальному розмірі 8000 грн.

2.2. Згідно із розрахунком відсотків, який було надано позивачем, розмір 3% річних у зв`язку з неповерненнями суми в розмірі 58905 грн. за період з 25.10.2020 по 28.04.2021 склала 899,62 грн.

3. Релевантні джерела права

3.1. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України (далі ЦК) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

3.2. Згідно із статтею 524 ЦК зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до статті 533 ЦК грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

3.3. Відповідно до ст. 23 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

3.4. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 по справі № 723/304/16-ц вказано, що помилковим є зазначення у рішенні суду висновку про стягнення боргу одночасно з визначенням у іноземній валюті та в еквіваленті у гривні.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.11.2019 по справі № 340/385/17 дійшла висновку про те, що позивач може скористатися своїм процесуальним правом обирати валюту зобов`язання та пред`явити позовну вимогу щодо стягнення заборгованості в гривневому еквіваленті за курсом НБУ.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 по справі № 216/3521/16-ц вказано, що виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц зроблено висновок про те, що передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. При обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. 3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році).

4. Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. Судом встановлено, що між сторонами 25.10.2018 був укладений договір позики, за умовами якого відповідач отримала позику в розмірі 2500 доларів США. При цьому суд звертає окрему увагу на те, що розмір позики визначений сторонами саме у іноземній валюті.

Протягом двох років, тобто у строк до 24.10.2020, відповідач зобов`язалася повернути вказані грошові кошти, але свої зобов`язання за договором повністю не виконала.

Позивач у позовній заяві визнає факт повернення відповідачем в 2019 році суми в розмірі 11220 грн., яка на думку позивача еквівалентна 400 доларів США. Тобто, позивач визнає факт повернення їй 400 доларів США в еквіваленті у гривні. Отже, суд виходить з того, що неповернутою залишається сума в розмірі 2100 доларів США. Саме таким розміром боргу у доларах США обмежені підстави та предмет позову.

Доказів на користь протилежного до суду надано не було. Відповідач була представлена в цій справі фахівцем у галузі права (адвокатом), який був належним чином повідомлений про дату, час та місце кожного із трьох судових засідань. Однак, будь-яких обґрунтованих клопотань, заяв по суті справи або доказів представник відповідача не надав, хоча мав для цього всі можливості.

Посилання представника відповідача на звернення до правоохоронних органів є повністю неспроможними, адже по-перше, представник відповідача не надав копій повного тексту жодного із цих звернень, а по-друге, представник відповідача не довів, що ці звернення впливають на достовірність розписки від 25.10.2018, яка була складена відповідачем. Жодних достатніх та достовірних доказів складення розписки внаслідок вчинення будь-якого правопорушення до суду надано не було.

4.2. На думку суду, стягнення боргу, який було надано в іноземній валюті, із визначенням його еквіваленту у гривні не суперечить законодавству України та практиці Верховного Суду. Зокрема, Верховним Судом визнана помилковою практика лише щодо стягнення боргу одночасно з визначенням у іноземній валюті та в еквіваленті у гривні. В даному ж випадку позивач не просить визначити суму боргу у іноземній валюті, проте просить визначити суму боргу у гривні за відповідним курсом гривні до долара США.

Якщо позивач просить визначити у гривні суму боргу, який був наданий у іноземній валюті, то така сума має визначатися за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення.

Станом на 10.06.2021 офіційний курс НБУ гривні до долара США складає 27,0906. Отже, 27,0906 слід помножити на 2100 доларів США, що дорівнює 56890 грн. 26 коп. Отже, суд вважає за необхідне стягнути суму боргу в розмірі 56890 грн. 26 коп.

4.3. Позивач просить стягнути з відповідача три проценти річних від простроченої суми в розмірі 1767,15 грн.

Враховуючи позицію Верховного Суду у справі № 373/2054/16-ц, три проценти річних від простроченої суми слід обчислювати за період, визначений позивачем, тобто з 25.10.2020 по 28.04.2021 наступним чином: 2100 доларів США * 3% / 100 / 365 * 186 днів = 32,10 доларів США.

Станом на 10.06.2021 офіційний курс НБУ гривні до долара США складає 27,0906. Отже, 27,0906 слід помножити на 32,10 доларів США, що дорівнює 869 грн. 61 коп. Такою є сума 3% річних у гривневому еквіваленті, яку належить стягнути з відповідача.

4.4. Звернувшись з вимогою про відшкодування моральної шкоди в розмірі 15000 грн. позивач вказала, що спричинена моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача. Позивач почуває себе обманутою та розчарованою, втратила віру у порядність людей, не може використати зароблені та позичені грошові кошти за власним розсудом.

Можливість відшкодування моральної шкоди у зв`язку із протиправною поведінкою, яка призвела до порушення грошового зобов`язання, передбачена статтями 23 та 611 ЦК.

Суд погоджується з тим, що позивачу була спричинена моральна шкода відповідачем у зв`язку з невиплатою боргу за договором позики у встановлений в розписці строк. Позивач має всі підстави почувати себе розчарованою, а також має підстави для душевних страждань у зв`язку із тривалою відсутністю можливості використати свої грошові кошти в сумі 2100 доларів США за власним розсудом.Разом з тим, позивач не вказала, з чого вона виходила, визначаючи відшкодування моральної шкоди саме в сумі 15000 грн. Позивач також не надала відомостей стосовно розміру свого доходу та не вказала наскільки сума в розмірі 2100 доларів США є значною для неї.

Визначаючи розмір моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи те, що позивачем не надано детального обґрунтування обставин, з яких вона виходила під час визначення розміру моральної шкоди в сумі 15000 грн., суд вважає, що необхідно стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 2000 грн. Такий розмір моральної шкоди є справедливим з огляду на ступень обґрунтованості розміру моральної шкоди та не призведе до безпідставного збагачення позивача.

4.5. Підводячи підсумок суд зазначає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути основний борг за розпискою в розмірі 56890 грн. 26 коп., три відсотки річних за період з 25.10.2020 по 28.04.2021 в розмірі 869 грн. 61 коп. та 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 59759 грн. 87 коп.

5. Розподіл судових витрат

5.1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією від 30.03.2021 про сплату судового збору у сумі 908 грн. 00 коп.

Враховуючи те, що задоволено 78,97 % позовних вимог (59759 грн. 87 коп. від 75672 грн. 15 коп. складає 78,97 %), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 717,05 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (908,00 грн. х 78,97 % / 100).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 289, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) заборгованість за договором позики від 25.10.2018 в сумі 56890 (п`ятдесят шість тисяч вісімсот дев`яносто) грн. 26 коп., 3% річних від простроченої заборгованості за період з 25.10.2020 по 28.04.2021 в сумі 869 (вісімсот шістдесят дев`ять) грн. 61 коп. грн. та грошові кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди в сумі 2000 (дві тисячі) грн.

Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у сумі 717 (сімсот сімнадцять) грн. 05 коп.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 10 червня 2021 року.

Суддя Д.Б. Баронін