Справа № 727/4548/21
Провадження № 2/727/1528/21
У Х В А Л А

про забезпенчення позову

04 червня 2021 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

за участю секретаря судових засідань Дужич Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНКЛПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНКОПП НОМЕР_2 ) про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на 1/2 квартири:- ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на 1/2 квартири. а також із заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 04.06.2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до підготовчого судового засідання

Позивач при зверненні в суд з вищенаведеною позовною заявою, в суд подала і заяву про забезпечення позову, в якій, просить в порядку забезпечення позову накласти арешт шляхом заборони та відчуження квартири АДРЕСА_3 , посилаючись на те, що предметом спору є нерухоме майно а саме встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації та визнання права власності на Ѕ квартири АДРЕСА_3 , а тому у позивача є побоювання що відповідачка своїми діями може розпорядитися спірним майном шляхом відчуження та може позбавити позивачку можливості реалізувати судове рішення у даній справі.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, суд зважає на наступне.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Такий інститут цивільно-процесуального законодавства передбачений з метою попередження несумлінних дій відповідача, який може, наприклад, сховати або продати майно, тобто з метою усунення утруднення або неможливості виконання рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Умовою до застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі квартира, земельна ділянка, автомобілі тощо), яке є у відповідачів на момент пред`явлення позову до них, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення. Наведене узгоджується і з правовими позиціями Верховного Суду України (постанови від 25.05.2016 року по справі № 6-605цс16 (№ в ЄДРСРУ 57933051).

Ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно інформаційної довідки з ДРРПНМ та РПВНМ, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо суб`єкта на квартиру АДРЕСА_3 , яка є предметом спору у даній справі, згідно договору іпотеки №6662 від 20 липня 2017 року, накладено обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно.

Отож, у випадку, дострокового виконання відповідачем основного зобов`язання за кредитним договором, який забезпечений заставою вищезгаданої квартири, він буде мати право відчужувати цю нерухомість. І ОСОБА_1 , не будучи стороною кредитного договору та договору іпотеки, не зможе дізнатися, коли саме основне зобов`язання буде виконано, а договір іпотеки припинено, та виходячи із змісту позовних вимог, зокрема те, що предметом спору є встановлення факту спільного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на Ѕ квартири АДРЕСА_3

Частиною 1 статті 157 ЦПК України визначено, що ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Згідно із п. 2 ч. 1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-157, 258, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на Ѕ квартири. Накласти заборони на відчуження квартири АДРЕСА_3 .

Копію ухвали направити для виконання: до Центру надання адміністративних послуг м.Чернівці (м.Чернівці, вул.Героїв Майдану, 7).

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Чернівці або безпосередньо до апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Слободян Г.М.