Справа № 202/1927/21
Провадження № 2-др/202/34/21
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

10 грудня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Голобородько О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовною заявою акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про зняття з реєстраційного обліку, визнання такими що втратили право користування майном, а саме кімнатою АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про зняття з реєстраційного обліку, визнання такими що втратили право користування майном, а саме кімнатою АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.11.2021 року позовну заяву акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про зняття з реєстраційного обліку, визнання такими що втратили право користування майном, а саме кімнатою АДРЕСА_1 залишено без розгляду.

30.11.2021 року на адресу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовною заявою акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про зняття з реєстраційного обліку, визнання такими що втратили право користування майном, а саме кімнатою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 посилаючись на п. 5 ч. 3 ст. 257 ЦПК України просить суд покласти на позивача понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 800 грн.

Суд, дослідивши матеріли справи, приходить до таких висновків.

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні.

За змістом ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з ч. 6 ст. 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Тобто відповідач має право стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу, якщо позов залишено без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Чинне законодавство не містить визначення поняття «необґрунтовані дії позивача».

Тому для розуміння вказаного поняття слід виходити з дозволених меж реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового процесу.

Так, згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з вимогами про стягнення судових витрат у зв`язку з залишенням позову без розгляду відповідач ОСОБА_1 у заяві лише посилалася на п. 5 ч. 3 ст. 257 ЦПК України та не наводить аргументи у чому саме полягають необґрунтовані дії позивача, а сам по собі факт звернення позивача із зазначеним позовом не може бути визнаний необґрунтованими діями.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат у зв`язку з недоведеністю необґрунтованості дій позивача при розгляді справи.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 142, 258-260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовною заявою акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про зняття з реєстраційного обліку, визнання такими що втратили право користування майном, а саме кімнатою АДРЕСА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: Г.В. Бєсєда