Справа № 653/3568/20
Провадження № 2-з/761/189/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.,

при секретарі: Ковальчук В.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

З Генічеського районного суду Херсонської області за підсудністю надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

В позовних вимогах позивач просить: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 182000,00 грн. основного боргу, 1158,40 грн. збитків від інфляційних втрат та 1 947,09 грн. відсотків за користування грошовими коштами, а загалом 185 105,49 грн.

Разом з позовною заявою до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій він просить: забезпечити позов, шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_2 , а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0810 по АДРЕСА_1 та заборонити: здійснювати її поділ, об`єднання з іншими земельними ділянками; змінювати її площу, адресу, конфігурацію як внутрішніх так і зовнішніх меж (замовляти встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а державним кадастровим реєстраторам вносити відомості про таке до Державного земельного кадастру.

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомо, що у власності відповідача перебуває дана земельна ділянка, іншого майна відповідач немає. Як стверджує заявник, на момент його звернення до суду з даним позовом відповідач вже порушила взяті на себе зобов`язання з повернення першої частини позики, яка мала бути повернута 01.11.2019 року та другого платежу, який мав відбутися 01.11.2020 року в той час, коли відповідно до п. 6 ст. 3 ЦК України до засад цивільного законодавства віднесено, серед іншого, добросовісність. Крім того, заявник зазначає, що згодом, у разі задоволення даного позову внаслідок можливого укладання фраундаторного правочину, здійснення поділу або об`єднання з іншими земельними ділянками, може бути утруднене виконання рішення суду.

Вивчивши матеріали заяви, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви за наступних підстав.

Згідно із ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Стаття 150 ЦПК України, передбачає, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Статтею 150 ч. 3 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позивач не надав суду доказів вартості земельної ділянки.

Крім того, відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз`яснено в постанові №9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач не надав доказів, які б свідчили, що вказану земельну ділянку, на яку він просить накласти арешт відповідач має намір відчужити, також, суду не надано доказів того, що відповідач дійсно ухиляється від виконання зобов`язань.

При цьому, суду не доведено, що невжиття таких заходів забезпечення позову, як накладення арешту на майна, яке є особистою власністю відповідача, у разі задоволення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, зокрема щодо заявлених вимог.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи вищевикладене, а також те, що у заяві належним чином не обгрунтовано, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та не надано відповідних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач має намір здійснити відчуження належного їй майна, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - відхилити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя Н.Г.Притула