ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4738/20 Номер провадження 22-ц/814/350/21Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж. В. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: С.М. Бондаревської, Л.І. Пилипчук

При секретарі: Зеленській О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвали Київського районного суду м.Полтави від 13 жовтня 2020 року, 29 жовтня 2020 року та рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 листопада 2020 року .

в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

короткого змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

В жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

У своєму позові просила стягувати з відповідача ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , яка продовжує навчання у Київському Національному Університеті імені Т.Г. Шевченка в розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 неоподаткованих мінімумів.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 13 жовтня 2020 року у справі було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

26 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про залишення позову без рух, вказуючи, що позовна заява подана без додержання вимог викладених в ст. 175-177 ЦПК України

Ухвалою Київського районного суду від 29 жовтня 2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду було відмовлено.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 12.11.2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 ј частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, на період навчання починаючи з 09 жовтня 2020 року, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати в розмірі 840 грн. 80 коп.

короткого змісту вимог апеляційної скарги;

З даним рішенням не погодився ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі прохає, скасувати ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 13.10.2020 рок, ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 29.10.2020 року та рішення Київського районного суду м. Полтави від 12.11.2020 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

Вважає рішення суду першої інстанції таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що його донька є повнолітньою право та дієздатною особою, а позивачка у справі не надала жодного документу на підтвердження представництва інтересів доньки.

Не врахував місцевий суд ту обставину, що аліменти повинні сплачуватися обома батьками. На даний час він не має можливості сплачувати аліменти.

Місцевий суд всупереч закону розглянув справу без його участі.

Вказував, що за формою та змістом позовна заява не відповідає вимогам визначеним в ст. 175-177 ЦПК України, однак місцевий суд на зазначену обставину належним чином увагу не звернув та відкрив провадження у справі, а його клопотання про залишення позову без руху безпідставно не задовольнив.

встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

щодо ухвал місцевого суду про відкриття провадження у справі та відмови у задоволенні клопотання про залишення позову без руху.

У відповідності з вимогами ст. 175 ЦПК України У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

3. Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

4. Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

5. У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

6. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

У відповідності з вимогами ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Як вбачається з поданої до суду позовної заяви за формою за змістом відповідала вимогам даної статті.

Дійсно з позовної заяви вбачається, що вона містить виправлення змісту позовних вимог рукописним текстом, та в самій позовній заяві наявні протиречиві дані щодо працевлаштування відповідача у справі.

Однак зазначені обставин не могли бути підставою для залишення позову без руху.

Так законом не заборонено робити виправлення в позовній заяві рукописним текстом, а усунення суперечностей в змісті позовної заяви на стадії вирішення місцевим судом питання щодо відкриття провадження у справі законом не передбачено.

Зазначені суперечності усуваються під час судового розгляду справи.

Інші недоліки позовної заяви носять формальний характер та також не можуть бути підставою для залишення позову без руху.

З врахуванням зазначених обставин місцевий суд вірно дійшов висновку про відкриття провадження у справі та відмовив у задоволенні клопотання позивача про залишення позову без руху.

Доводи викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності вказаних ухвал свого підтвердження не знайшли та не призвели до порушення процесуальних прав позивача, який у відповідності з вимогами закону мав право на інших стадіях судового процесу спростувати заявлені до нього позовні вимоги шляхом подачі відзиву на позовну заяву та надати відповідні докази.

щодо рішення Київського районного суду м. Полтави від 12.11.2020 року

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Згідно довідки № 016/234 від 15 вересня 2020 року ОСОБА_3 є студенткою 1 курсу денної форми навчання освітнього рівня «бакалавр», факультету психології Київського національного університету імені Тараса Шевченка з 01.09.2020 року. Закінчує навчання 30 червня 2024 року.

Врахувавши матеріальний стан сторін у справі та що відповідачем не надано належних та допустимих доказів про те, що у нього відсутня матеріальна можливість утримувати свою доньку, що продовжує навчання місцевий суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Апеляційний суд вважає, що висновки місцевого суду в частині стягнення аліментів є законним та обґрунтованим .

Відповідно до частини третьої статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти.

Як вбачається з матеріалів справи , донька сторін у справі ОСОБА_4 на час пред`явлення позову проживала разом з матір`ю в АДРЕСА_1 .

Відповідачем не спростовано тієї обставини, що їх спільна з позивачем донька проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні .

В звязку з чим позивачка ОСОБА_2 має право на звернення з позовом про стягненя аліментів на свою повнолітню доньку без спеціальних повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що донька сторін у справі ОСОБА_3 залучена до участі в справі в якості третьої особи та не заперечувала проти задоволення позову.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання;

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідні розяснення зазанчені і в пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» : обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Сторонами не оспорюється факт , що їх повнолітня донька в зв`язку з навчанням потребує матеріальної підтримки.

Як вбачається з матеріалів справи , мати ОСОБА_2 за період з 1 квітня 2020 року по 30 вересня 2020 року отримала заробітну плату в розмірі 28755 грн.

ЇЇ доходу не достатньо для одноособового утримання повнолітньої дитини під час навчання .

Відповідач є працездатною особою . До апеляційної скарги ним було долучено світокопію трудової книжки, з якої вбачається, що на час ухвалення рішення у справі він був працевлаштований в ПАТ « Укрзалізниця» , мав регулярний дохід у вигляді заробітної плати. Звільнений роботи з 27.11.2020 року. ( а. с. 77)

Згідно з ст. 83 ЦПК України Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. 2. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

3. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно з частиною восьмою статті 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

З ухвали про відкриття провадження у справі вбачається, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні.

У відповідності з ч.3 ст. 83, ст. 278 ЦПК України Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Відзив подається протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем в установлений законом строк до місцевого суду не були подані докази на підтвердження факту, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі ј частина заробітку, доходу. Не надані такі докази і до суду апеляційної інстанції. Та обставина, що після ухвалення місцевим судом рішення у справі відповідач був звільнений з роботи не спростовує висновки місцевого суду про можливість сплати відповідачем аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі ј частина заробітку, доходу.

З матеріалів справи вбачається, що 11.11.2020 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про відкладення розгляду справи , у зв`язку з його участю в Полтавському апеляційному суді в кримінальному провадженні по якому підсудній знаходиться під вартою. ( а. с. 34).

Відмовляючи у відкладенні розгляду справи місцевий суд дійшов висновку, , що підстави для відкладення розгляду справи передбачені ст. 223 ЦПК України відсутні.

У відповідності з вимогами ст. 223 ЦПК України Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. 2. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;

5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

3. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:

1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки;

3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник;

4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи місцевий суд дійшов висновку, що участь відповідача у в іншому судовому засіданні не є підставою для відкладення розгляду справи .

Апеляційний суд вважає, що висновки місцевого суду про відмову у відкладенні розгляду справи не призвели до порушення основоположних прав людини на справедливий суд, що передбачено ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод.

Так, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про день та час судового розгляду справи, місцевим судом було виконано обов`язок щодо повідомлення особи про наявність в суді справи, надано можливість в установлений законом строк надати до суду відзив на позовну заяву та докази на спростування позовних вимог. Відмова у відкладенні розгляду справи, враховуючи обставини справи та характер спірних правовідносин відповідає засадам цивільного судочинства.

Обставин , які у відповідності з вимогами ст. 223 ЦПК України були обов`язковою підставою для відкладення розгляду справи відсутні.

Разом з тим, стягуючи аліменти на утримання повнолітньої доньки до досягнення 23 річного віку, місцевий суд не врахував, що аліменти стягують ся лише на період навчання.

Із довідки Київського національного університету ім. Т. Шевченка від 15.09.2020 року вбачається, що ОСОБА_3 закінчує навчання 30.04.2024 року. тому саме по даний час необхідно стягнути аліменти.

В зазначеній частині рішення місцевого суду підлягає зміні.

висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.

У відповідності з вимогами п.3,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи, що висновки місцевого суду в частині визначення кінцевої дати стягнення аліментів визначено місцевим судом невірно, рішення місцевого суду підлягає зміні.

В іншій частині висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

У відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Полтавського апеляційного суду від 22 березня 2021 року відстрочено сплату ОСОБА_1 судового збору до закінчення апеляційного розгляду справи.

До закінчення апеляційного розгляду ОСОБА_1 не надано доказів оплати судового збору.

Враховуючи, що позовні вимоги позивача є задоволеними, зміна судового рішення апеляційним судом по своїй суті не є відмовою в задоволенні позовних вимог з ОСОБА_1 за апеляційний розгляд справи необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1261,20 грн. за оскарження судового рішення та 437,80 грн. за оскарження ухвали.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 374, п.3,4, ч.1 ст. 376, ст. 381, 382 , 383,384 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 13 жовтня 2020 року залишити без змін.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 29 жовтня 2020 року залишити без змін.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 листопада 2020 року змінити.

Зазначити, що стягнення аліментів повинно проводитися до 30.04.2024 року.

В іншій частині рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 листопада 2020 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за апеляційний розгляд справи в сумі 1699 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді С.М. Бондаревська

Л.І. Пилипчук