Справа № 308/5281/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 квітня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі Курбатова Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15.05.2017 року о 07 год. 50 хв. в м. Ужгород по проспекту Свободи 3 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Рено» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_1 та транспортного засобу марки «Шкода», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ПрАТ «Єврокар» під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Позивач вказує, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення громадянином ОСОБА_1 правил дорожнього руху , за що постановою Ужгородського міськрайонного суду від 21.06.2017 року громадянина ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні ДТП та визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Внаслідок даної пригоди власнику автомобіля марки «Шкода», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 завдано матеріальну шкоду в сумі 70 138,01 грн.

Позивач зазначає, що на час дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Шкода», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 було застраховано в АТ «СК «ІНГО» на підставі договору страхування № 250523464.16.

За умовами договору страхування страховик оплачує вартістю відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, у зв`язку з чим було виплачено страхове відшкодування на підставі рахунку ТОВ «Автоцентр Ужгород» № Сч-428 від 16 травня 2017 року у розмірі 54977 гривень 51 коп.

Позивачем було надіслано відповідачу претензію № 2505 від 06.09.2017 року з пропозицією врегулювати спір в досудовому порядку. Дана претензія була не вручена відповідачу і була повернута позивачу у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Жодних виплат відповідача на користь позивача не надходило.

Посилаючись на викладені обставини, на приписи ст.ст. 993 , 1166, 1187 ЦК України, ст.27 ЗУ «Про страхування» позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» суму страхового відшкодування в розмірі 54 977 гривень 51 коп. та сплачений судовий збір.

В судове засідання представник позивача не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Надав суду клопотання, відповідно до якого позовну заяву підтримує, просить її задовольнити та розглянути справу у його відсутності. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи та письмових заперечень до суду не надходило.Відзив до суду не надходив.

Відповідач ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України. Оскільки за даними ГУДМС УДМС України в Закарпатській області ОСОБА_1 не значиться зареєєстрованим, то ОСОБА_1 викликався до суду через оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України, яке було розміщено з 18.06.2020 року, з 25.12.2020 року, з 16.04.2021 року.

Відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи, що відповідач повідомлений належним чином повторно не з`явився до суду без повідомлення причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії:

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Бенца К.К. від 10.09.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, правовідносини сторін, що випливають з таких обставин, перевіривши їх доводи наявними в справі доказами, надавши їм правову оцінку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або , крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5. даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи , а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власноїініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Як встановлено судом, 15.05.2017 року о 07 год. 50 хв. в м. Ужгород по проспекту Свободи 3 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Рено» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_1 та транспортного засобу марки «Шкода», державний реєстраці йний номер НОМЕР_2 , що належить ПрАТ «Єврокар» під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Вищевказане ДТП, як стверджує позивач, призвело до завдання транспортному засобу марки «Шкода», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , належному ПрАТ «Єврокар» значних механічних пошкоджень.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , автомобіль марки «Шкода», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ПрАТ «Єврокар» (а.с.68-69).

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.06.2017р. у справі № 308/4688/17 відповідача громадянина ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме в тому, що 15.05.2017 року о 07 год. 50 хв. у м. Ужгороді по пр. Свободи 3, водій громадянин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Рено» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 не вибрав безпечної дистанції внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Шкода», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що рухався попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На підставі наведеного, суд вважає, що вина відповідача ОСОБА_1 у вчиненні 15.05.2017 року дорожньо-транспортної пригоди встановлена та повністю доведена судовим рішенням і в силу ч.4 ст. 82 ЦПК України доведення не потребує.

Як встановлено судом, 18.05.2017 року оцінювачем ОСОБА_3 проведено огляд автомобіля SKODA RAPID реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час якого виявлено ряд пошкоджень, опис яких наявний у протоколі огляду транспортного засобу від 18.05.2017 року. ( а.с. 47-48)

Відповідно до звіту № 77 від 15.06.2017 року , проведеного ПП ОСОБА_3 , який є субєктом оціночної діяльності (сертифікат № 16645/14 виданий Фондом держмайна України 04.07.2014р.): вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля SKODA RAPID реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП, станом на дату оцінки складає 63098,51 грн.; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля SKODA RAPID реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті пошкодження при ДТП, станом на дату оцінки складає 70138,01 грн. ( а.с. 37-42)

Відповідно до звіту № 77 від 15.06.2017 року, оцінку виконано ПП ОСОБА_3 на підставі договору та звернення ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» .

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 25.07.2016 року між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» та ПрАТ «Єврокар» було укладено договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу марки SKODA RAPID державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на суму 300 000,00 грн. ( а.с. 30-36)

Строк дії договору з 26.07.2016 року по 25.07.2017 року. Відповідно до вищевказаного договору страхувальником являється ПрАТ «Єврокар»

Згідно платіжного доручення № 6660 від 03.07.2017 року ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» перерахувало Єврокар ПрАТ страхове відшкодування згідно положення 250523464.16 в сумі 54977,51 грн. ( а.с. 73)

Доказів того що цивільно-правова відповідальність водія громадянина ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована суду не надано.

Отже, до ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» перейшло право на отримання від ОСОБА_1 , як винуватця ДТП, суми збитків у розмірі 54977,51 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України), Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ЗУ Про страхування.

Між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування завданих збитків .

Предметом доказування є вчинення відповідачем певних дій, які призвели до заподіяння позивачу матеріальної шкоди.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування").

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України).

Статтею 980 ЦК України визначено, що предметом договору страхування можуть бути зокрема майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України "Про страхування"). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України "Про страхування"). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України "Про страхування". До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 ч.1 ст.1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з виниіншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідачем не доведено факт того, що шкоду транспортному засобу марки «Шкода » д.н.з. НОМЕР_2 було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія.

Відповідно до ч. 16, 17 ст. 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може переви-щувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно здоговором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначе-них умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування").

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України "Про страхування".

У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодо-набувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необ-хідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити длявідновлення свого порушеного права.

Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 6870): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, алеє зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припи-няється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкоду-вання. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Отже, відносини між позивачем та відповідачем у цій справі регулюються правилами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування". Позивач як страховик потерпілої особи виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснившивідшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди ОСОБА_1 , в порядку суброгації.

Таким чином, на ОСОБА_1 як на особу, з вини якої сталася ДТП, покладено обов`язок відшкодувати витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу. Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме з відповідача слід стягнути суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 54 977,51 грн.

У даному випадку судовим рішенням (постановою про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП) встановлено вину відповідача в ДТП , і відповідно, заподіяння шкоди майну потерпілого внаслідок неправомірних (винних) дій. Таким чином, відповідач є відповідальним за шкоду, завдану його протиправними діями. Підстав для звільнення відповідача від відповідальності у даному випадку нема.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін, та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається,виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, зважаючи на те, що відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з підстав та мотивів викладених вище.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретнихобставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ЗУ Про страхування, ст.ст. 13, 988, 990, 993, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 76-81, 82, 128, 141, 211, 247, 274, 279, 280-284,263, 264, 279, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання зареєстрованим не значиться) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (місце знаходження: 01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33, код ЄДРПОУ 16285602) суму страхового відшкодування в розмірі 54977,51 (п"ятдесят чотири тисячі дев`ятсот сімдесят сім 51 коп.) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 (згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання зареєстрованим не значиться) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (місце знаходження: 01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33, код ЄДРПОУ 16285602) суму сплаченого судового збору у розмірі - 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Закарпатського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасники справи:

Позивач Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (місце знаходження: 01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33, );

Відповідач ОСОБА_1 (згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання зареєстрованим не значиться).

Дата складання повного тексту судового рішення з врахуванням вихідних днів та днів перебування судді у відпустці 11.05.2021 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца