Справа № 159/5316/20 Головуючий у 1 інстанції: Бойчук П. Ю.
Провадження № 22-ц/802/617/21 Категорія: 68 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

секретар судового засідання Галицька І. П.,

з участю:

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та зміну способу стягнення аліментів за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 березня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та зміну способу стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.05.2020 вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1500,00 грн щомісячно, починаючи з 27.11.2019 і до припинення навчання, але не довше як до досягнення останнім двадцяти трьох років. На даний час він сплачує аліменти на чотирьох неповнолітніх дітей в розмірі 2/5 частини з усіх видів заробітку згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.07.2014 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку щомісячно на двох дітей, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину та згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.10.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку щомісячно на двох дітей, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. За період з лютого місяця по вересень місяць 2020 року заплатив аліментів в розмірі 20526 грн на утримання чотирьох неповнолітніх дітей, що в середньому за місяць складає 2565,75 грн. Після сплати аліментів сума грошових коштів, що залишається в його розпорядженні, стала меншою прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Середній місячний заробіток відповідача складає 4180,05 грн. При сплаті аліментів на чотирьох неповнолітніх дітей та на повнолітнього сина ОСОБА_3 , у нього не залишається засобів на існування. Просив суд зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.05.2020 про стягнення з позивача на користь ОСОБА_2 , на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та змінити спосіб стягнення з позивача аліментів з твердої суми на частку від доходу позивача у розмірі 1/20 частини від усіх його доходів.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 березня 2021 року позов задоволено частково. Зменшено розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.05.2020 з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 27.11.2019 і до припинення навчання, але не довше як до досягнення останнім двадцяти трьох років, з твердої грошової суми в розмірі 1500 (одна тисяча) гривень щомісячно, визначивши його в частині 1/2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до припинення навчання, але не довше як до досягнення останнім двадцяти трьох років.

Позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій покликається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Вказує, що суд першої інстанції не врахував матеріального становища платника аліментів та можливість надання матеріальної допомоги. Так, він має сплачувати аліменти на утримання чотирьох неповнолітніх дітей у сумі 4177,00 грн в місяць. Не маючи змоги їх сплачувати у повному розмірі, він сплачує частково в середньому в місяць 2565,75 грн, що становить 61,38% його доходу. Після сплати аліментів на чотирьох дітей сума, що залишається в його розпорядженні в середньому в місяць становить 1614,05 грн, що менше прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому надавати допомогу на утримання повнолітнього сина, він не має можливості. Суд першої інстанції не визначив розмір аліментів на повнолітнього сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, як це передбачено ст. 200 СК України, а визначив розмір аліментів у розмірі Ѕ прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Відповідач подала відзив на апеляційну скаргу в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Вказує, що ОСОБА_1 є працездатним, а зменшення розміру стягуваних аліментів до розміру про який просить ОСОБА_1 призведе до звуження прав їх спільного сина на належне утримання.

Відповідач ОСОБА_2 подала до Волинського апеляційного суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, також в клопотанні вказує, що апеляційну скаргу не визнає та просить залишити її без задоволення.

Позивач ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу з підстав, що в ній наведені.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши позивача ОСОБА_1 , приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції в частині розміру стягуваних аліментів змінити.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.05.2020, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задоволено частково та вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 27.11.2019 до припинення навчання, але не довше як до досягнення останнім двадцяти трьох років.

Відповідно до рішення Ковельського міськрайоного суду Волинської області від 23.07.2014, позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та аліментів на утримання дружини задоволено частково та вирішено стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно на двох дітей, починаючи з 11.07.2014 і до досягнення старшою дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

Згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.10.2015, позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволено повністю та вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, однак не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13.10.2015 і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до довідки від 09.10.2020, виданої Луцькою районною філією Волинського обласного центру зайнятості, ОСОБА_1 зареєстрований як безробітний з 30.01.2020 та його дохід за період з 01.02.2020 по 30.09.2020 становить 33440,40 грн, що в середньому в місяць становить 4180,05 грн.

Згідно квитанції про сплату аліментів, долучених до матеріалів позовної заяви встановлено, що ОСОБА_1 за період з лютого місяця по вересень місяць 2020 року заплатив на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 20526,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку.

За ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

З аналізу ч. 3 ст. 181 СК України можна зробити висновок, що змінити спосіб стягнення аліментів з твердої суми на частку від доходу позивача ОСОБА_1 у розмірі 1/20 частини від усіх його доходів, про що він просив в позовній заяві та в апеляційній скарзі, можливо лише за позовом одержувача аліментів. ОСОБА_1 в даному випадку є платником аліментів, а тому його вимога про зміну способу стягнення аліментів не може бути задоволена.

Вищезазначені норми законодавства встановлюють стягнення аліментів у частці від доходу платника аліментів або у твердій грошовій сумі. Проте суд першої інстанції, зменшивши розмір аліментів, присудив аліменти в частині від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що суперечить статтям 181, 200 СК України.

Суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до рішень суду окремо з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання чотирьох неповнолітніх дітей; ОСОБА_1 є працездатним та зобов`язаний утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Також суд враховує, що позивач звільнений з роботи, що є суттєвою зміною матеріального стану платника аліментів в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів в розмірі 1500,00 грн на утримання повнолітнього сина, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів до 800 грн щомісячно.

Рішення суду першої інстанції в частині розміру стягуваних аліментів необхідно змінити та стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн (вісімсот гривень) щомісячно.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 березня 2021 року в даній справі в частині розміру стягуваних аліментів змінити.

Стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн (вісімсот гривень) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до припинення навчання, але не довше як до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді