Справа № 426/1449/21
УХВАЛА

14 травня 2021 року м.Сватове

Суддя Сватівського районного суду Луганської області Бабічева Л.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

До Сватівського районного суду Луганської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Вважаю, що зазначену позовну заяву слід залишити без руху, оскільки її подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, викладаючи зміст позовних вимог, позивач ОСОБА_1 не визначила розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на її утримання.

За змістом частини третьої статті 181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Позивач ОСОБА_1 некоректно сформулювала позовну вимогу про стягнення аліментів на користь малолітнього сина ОСОБА_3 , 2019 року народження, оскільки у відповідності до вимог ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються до стягнення на користь того з батьків, разом з ким проживає дитина.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, в позові позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її утримання, однак не зазначає доказів на підтвердження її матеріального стану та працевлаштування.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 185 ЦПК України - суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За вказаних обставин позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу необхідно надати строк для усунення недоліків шляхом подання до суду належним чином оформленої позовної заяви із конкретизованим змістом позовних вимог, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення даної ухвали усунути вказані недоліки.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог даної ухвали заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.П. Бабічева