Справа 556/83/21
Номер провадження 2/556/508/2021

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2021 року. смт. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Іванків О.В.

при секретарі Кньовець Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

АТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості у сумі 21468 грн. 86 коп. на підставі кредитного договору №б/н від 14.10.2010 року, та судових витрат в розмірі 2270,00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору станом на 08.12.2020 року у нього утворилась заборгованість перед банком в загальній сумі 21468,86 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 16827,19 грн.; заборгованості за простроченими відсотками в сумі 4641,67 грн., тому і заявлено АТ КБ «ПриватБанк» позов до суду.

Вказаний позов АТ КБ «Приватбанк» надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 18.01.2021 року.

Ухвалою Володимирецького районного суду від 02.02.2021 року у вказаній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

06.04.2021 року у даній справі було ухвалено заочне рішення яким частково задоволені заявлені вимоги.

06.05.2021 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного розгляду; ухвалою Володимирецького районного суду від 12.05.2021 року вказану заяву було залишено без руху, а ухвалою від 31.05.2021 року повернуто заявнику.

03.06.2021 року до Володимирецького районного суду повторно надійшла заява відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення.

Розпорядженням керівника апарату Володимирецького районного суду дана справа була передана на повторний автоматизований розподіл та 07.09.2021 року надійшла в провадження судді Володимирецького районного суду Іванків О.В.

Ухвалою Володимирецького районного суду від 09.09.2021 року у вказаній справі було прийнято заяву відповідача про перегляд заочного рішення.

04.10.2021 року представником позивача було подано до суду відзив на заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Володимирецького районного суду від 06.10.2021 року у вказаній справі було скасовано заочне рішення та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Будь-яких інших процесуальних дій не вчинялося та заяв до суду не надходило.

В судове засідання представник позивача не з`явився, але в позовній заяві просили розгляд справи проводити у відсутності представника АТ КБ «ПриватБанк», та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 , про дату, час та місце судового засідання, повідомлений судом належним чином в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, а також вказав що заявлені вимоги визнає частков.

Також попередньо надав до суду пояснення де вказав, що 18.10.2018 року отримав кредитний ліміт у розмірі 20 000 грн на карту «Універсальная» через Доданок Приват 24, пройшовши ідентифікацію у відділенні банку. Терміном на 12 міс, з подальшою пролонгацією ще на 12 міс, пільговім періодом 55 днів.

Починаючи з жовтня 2018 року по березень 2020 року відповідач вчасно вносив всі платежі за користування кредитним лімітом - сума до погашення автоматично з`являлася в доданку Приват 24.

З введенням 17.03.2020 року локдауну, виникло погіршення його фінансового стану і відповідач був змушений припинити діяльність ФОП та фактично залишитися без доходів. На його утриманні знаходилися дружина (декрет) та двоє дітей (12 та 1 років), також ОСОБА_1 , мав допомогати матері та племінниці-сироті, що проживають у с. Лозки. У зв`язку з цим, зробив розрахунок всіх платежів, внесених ним в рахунок погашення заборгованості, а саме: Відсотків - 13 272 грн.; Основного платежу -4 312,82 грн.; Пені - 200 грн.; всього-17 784,82 грн.

Також 22.04.2020 року ОСОБА_1 , надіслав лист на імя Голови Правління АТ КБ "Приватбанк", яким повідомив про свій фінансовий стан, що змінився через незалежні від нього обставини та просив погодити реструктуризацію залишку кредитного ліміту. Зупинити нарахування відсотків за кредитним лімітом з 01.04.2020р; Врахувати оплату основного платежу у розмірі 4312,82 грн у рахунок погашення тіла кредитного ліміту; Врахувати частину оплачених відсотків у розмірі 8700 грн у рахунок погашення тіла кредитного ліміту; Змінити дату погашення з 18.10.2020 на 18.04.2021;

Встановити графік погашення залишку кредитного ліміту, починаючи з 18.10.2020 року на 6 місяців рівними частинами (по 738 грн); Не нараховувати штрафи за прострочення платежів.

Також ОСОБА_1 , запевнив банк, що має велике бажання та намір вирішити питання з виконанням взятих на себе зобов`язань та готовий до діалогу поза межами судових з`ясувань. І повідомів, що Кредитний договір зі всіма умовами користування кредитним лімітом йому надано не було. Тому був позбавлений можливості точно оцінити вартість користування кредитом для нього та прийняти виважене рішення щодо можливості його обслуговування.

Листом № 20.1.0.0.0/7 - 200423/9165 від 27.04.2020 АТ КБ "Приватбанк" Шкуратову С.П., було відмовлено у задоволенні клопотання та наголошено на необхідності вчасного погашення заборгованості. За зазначеними у листі номерами виконавця Рибалка Я.О. зв`язатися не вдалося, тому відповідач звернувся у службу підтримки. 30.04.2020 року з 13:40 до 15:40 ОСОБА_1 , намагався отримати від банку Кредитний договір та умови його обслуговування. Склалося враження, що співробітники банку навмисно намагаються ввести в оману та не надати роз`яснення щодо справжніх умов користування кредитом, що підтверджується скрінеми переписки з представниками банку.

З урахуванням вищевикладеного та факту того, що ОСОБА_1 , був позбавлений можливості комунії з представниками позивача, не мав повної інформації щодо вартості кредитного ліміту на етапі його оформлення, при цьому, довіряючи розрахункам банку, сплачував всі платежі у повної обсязі, що склало - 17 784,82 грн, з них відсотків - 13 272 грн; основного платежу - 4 312,82 пені - 200 грн, відповідач просить суд врахувати частину оплачених відсотків у розмірі 8700 грн в рахунок погашення заборгован встановити суму до погашення за тілом кредиту в розмірі 8 127, 19 грн. Також просить встановити графік погашення по 1000 грн на місяць.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими які підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 гл.71 Цивільного Кодексу України щодо договору позики.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 14.10.2010 року ОСОБА_1 , отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 08.12.2020 року має заборгованість.

Як вбачається з письмових доказів, досліджених судом, 14.10.2010 року ОСОБА_1 , складена та підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

Згідно інформації викладеної у вказаній заяві, ОСОБА_1 , висловив свою згоду з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, при цьому він ознайомився і згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За вимог ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Таким чином, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, які долучені позивачем до матеріалів позовної заяви, визначено, що Заява разом з Пам`яткою Клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами надання послуг (виконання робіт) і Тарифами становить укладений Договір про надання банківських послуг.

Позивач, з посиланням на положення ч. 1 ст. 634 ЦК України, зазначає, що сторони керувалися при укладенні договору даною нормою, яка передбачає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

В той же час, позивачем, АТ «КБ «Приватбанк», не надано суду доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником Пам`ятки Клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг, Правил надання послуг (виконання робіт) і Тарифів, щоб в сукупності із Заявою, свідчило про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг.

За вимог ч.1 та 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Верховний Суд України у справі № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року висловив правову позицію з приводу того, що за частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Виходячи з правового аналізу вказаних норм Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника; не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили збільшений строк позовної давності в момент підписання заяви позичальника, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо збільшення строку позовної давності, не змінювались.

Відсутність позову про визнання кредитного договору недійсним як оспорюваного правочину не може бути перешкодою для неврахування інтересів позичальника при вирішенні справи за позовом банку до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, враховуючи, що за умовами заяви позичальника, остання разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами надання послуг (виконання робіт) та Тарифами складає між позичальником та банком договір про надання банківських послуг, а долучений позивачем до матеріалів позовної заяви Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, не містить підпису позичальника, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що під час підписання заяви позичальника відповідач ОСОБА_1 , був ознайомлений саме з цими Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Крім того, долучені до матеріалів справи Умови та Правила надання банківських послуг не містять відомостей про дату їх прийняття/затвердження.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду (постанова від 03 липня 2019 року, справа №342/180/17, провадження № 14-131цс19) вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

З урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду, яка висвітлена у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та стосується необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «Приватбанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Укладений між сторонами кредитний договір від 14.10.2010 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить умов про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, процентна ставка не зазначена. Дана заява-анкета не містить і строку повернення кредиту (користування ним), однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд приходить до переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача підлягають кошти в сумі 8127,19 грн., заборгованості за тілом кредиту в задоволенні інших позовних вимог в частині стягнення заборгованості слід відмовити за їх безпідставністю.

Що стосується клопотання відповідача про встановлення нового графіку платежів, то таке клопотання не підлягає задоволенню, оскільки встановлення графіку погашення кредиту не відноситься до компетенції суду і виходить за межі спору.

З приводу стягнення судових витрат судоми встановлено наступне.

Згідно з п.3) ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн. та заявлено позовні вимоги про стягнення 21468,86 грн.

Судом задоволено позовні вимоги на суму 8127,19 грн., що становить 37 % від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн., що складає 37 % від 21468,86 грн.

Керуючись ст.ст. 207, 509, 526, 549, 551, 626, 628, 633, 634, 638, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 12,13, 76-81,141, 223, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк , заборгованість по кредитному договору №б/н від 14.10.2010 року в сумі 8127 (вісім тисяч сто двадцять сім) грн. 19 коп., та 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. судових витрат.

В решті позовних вимог відмовити за недоведеністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.15.5) розділ XIII Перехідних положень, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: О.В. Іванків

Відомості про учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д., .

Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрований: АДРЕСА_1