печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді Григоренко І.В.,

при секретарі: Ситику Р.В.,

за участю:

стягувача:

не з`явився,

представника боржника: не з`явився,

державного виконавця-1: не з`явився,

державного виконавця-2: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління Міністерства юстиції у м. Києві Кущ Віри Валеріївни, Державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравчук Алли Сергіївни при виконанні виконавчого провадження № НОМЕР_1 (зведене виконавче провадження № НОМЕР_2) з примусового виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2017 року у справі № 757/43246/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ЕТАЛОН» про захист прав споживача, визнання недійсним договору фінансового лізингу та стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - стягувач, ОСОБА_1 ) звернувся до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність Державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління Міністерства юстиції у м. Києві Кущ Віри Валеріївни (далі - Головний державний виконавець Печерського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Кущ В.В.), Державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравчук Алли Сергіївни (далі - Державний виконавець Печерського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравчук А.С.) при виконанні виконавчого провадження № НОМЕР_1 (зведене виконавче провадження № НОМЕР_2) з примусового виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2017 року у справі № 757/43246/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ЕТАЛОН» (далі - боржник, ТОВ «ЛК «ЕТАЛОН») про захист прав споживача, визнання недійсним договору фінансового лізингу та стягнення грошових коштів, в якій просить: визнати незаконною (протиправною) бездіяльність Головного державного виконавця Печерського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Кущ В.В., Державного виконавця Печерського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравчук А.С. та інших посадових осіб Державної виконавчої служби щодо неналежного направлення стягувачу документів у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 (у подальшому приєднане до зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_2) з виконання виконавчого листа № 757/43246/16-ц, виданого 31.10.2017 року Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ТОВ «ЛК «ЕТАЛОН» на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 20 700,00 грн.; визнати незаконною (протиправною) бездіяльність Головного державного виконавця Печерського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Кущ В.В., Державного виконавця Печерського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравчук А.С. та інших посадових осіб Державної виконавчої служби щодо невжиття всіх, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 (у подальшому приєднане до зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_2); зобов`язати Головного державного виконавця Печерського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Кущ В.В., Державного виконавця Печерського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравчук А.С. вжити усі, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» виконавчі дії, заходи у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 (у подальшому приєднане до зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_2) з метою забезпечення реального та оперативного виконання виконавчого листа № 757/43246/16-ц, виданого 31.10.2017 року Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ТОВ «ЛК «ЕТАЛОН» на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 20 700,00 грн. та сплаченого ним авансового платежу у розмірі, передбаченому ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування заявлених вимог стягувач зазначає, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2017 року у справі № 757/43246/16-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.09.2017 року, позов ОСОБА_1 до ТОВ «ЛК «ЕТАЛОН» про захист прав споживача, визнання недійсним договору фінансового лізингу та стягнення грошових коштів задоволено; визнано недійсним договір фінансового лізингу № 001173 від 11.09.2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ЛК «ЕТАЛОН»; стягнуто з ТОВ «ЛК «ЕТАЛОН» на користь ОСОБА_1 грошову суму за договором фінансового лізингу № 001173 від 11.09.2014 року у розмірі 20 700,00 грн.; стягнуто з ТОВ «ЛК «ЕТАЛОН» в дохід держави судовий збір у розмірі 1 280,00 грн. Вказане рішення суду 28.09.2017 року набрало законної сили та на виконання рішення суду 31.10.2017 року Печерським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 757/43246/16-ц, який він в цей же день пред`явив до виконання у Печерського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві. 29.11.2017 року Головним державним виконавцем Печерського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Кущ В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1. Вказує, що у порушення ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», постанови державного виконавця у вказаному виконавчому провадженні він не отримував, про причини невиконання Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2017 року державним виконавцем йому не повідомлено. Відтак, скаржник вважає, що державним виконавцем не були вчинені всі необхідні заходи з примусового виконання рішення суду, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2020 року, справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В.

01.06.2020 року суддею Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. зроблено запит про витребування матеріалів цивільної справи № 757/43246/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ЕТАЛОН» про захист прав споживача, визнання недійсним договору фінансового лізингу та стягнення грошових коштів.

01.10.2020 року матеріали цивільної справи № 757/43246/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ЕТАЛОН» про захист прав споживача, визнання недійсним договору фінансового лізингу та стягнення грошових коштів передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В.

22.10.2020 року суддею Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. зроблено запит до Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління Міністерства юстиції у м. Києві про витребування матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_1 (у подальшому приєднане до зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_2).

Судове засідання по розгляду скарги призначено на 03.11.2020 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.11.2020 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 21.01.2021 року.

05.11.2020 року суддею Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. потворно зроблено запит до Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління Міністерства юстиції у м. Києві про витребування матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_1 (у подальшому приєднане до зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_2).

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.01.2021 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 22.03.2021 року.

В судове засідання 22.03.2021 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Стягувач у скарзі просив розглядати скаргу за його відсутності.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, зважаючи на заяву стягувача про розгляд скарги за його відсутності, суд дійшов висновку про розгляд скарги за відсутності учасників справи.

Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Суд встановив, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2017 року у справі № 757/43246/16-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.09.2017 року, позов ОСОБА_1 до ТОВ «ЛК «ЕТАЛОН» про захист прав споживача, визнання недійсним договору фінансового лізингу та стягнення грошових коштів задоволено; визнано недійсним договір фінансового лізингу № 001173 від 11.09.2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ЛК «ЕТАЛОН»; стягнуто з ТОВ «ЛК «ЕТАЛОН» на користь ОСОБА_1 грошову суму за договором фінансового лізингу № 001173 від 11.09.2014 року у розмірі 20 700,00 грн.; стягнуто з ТОВ «ЛК «ЕТАЛОН» в дохід держави судовий збір у розмірі 1 280,00 грн. (а. с. 120 - 125; 148 - 151).

20.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із заявою від 19.10.2017 року про видачу виконавчого листа на виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 28.09.2017 року у справі № 757/43246/16-ц та 31.10.2017 року ОСОБА_1 було видано виконавчий лист № 757/43246/16-ц з примусового виконання вказаного судового рішення.

Постановою Головного державного виконавця Печерського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Кущ В.В. від 29.11.2017 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 757/43246/16-ц, виданого 31.10.2017 року Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ТОВ «ЛК «ЕТАЛОН» на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 20 700,00 грн. (а. с. 179).

Постановою Головного державного виконавця Печерського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Кущ В.В. від 19.02.2018 року виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 757/43246/16-ц, виданого 31.10.2017 року Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ТОВ «ЛК «ЕТАЛОН» на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 20 700,00 грн. приєднано до зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_2, яке веде Печерський РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві (а. с. 180).

На підставі постанови Державного виконавця Печерського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравчук А.С. від 15.01.2020 року виконавче провадження № НОМЕР_1 передано до Печерського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а. с. 182).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, cуд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Аналогічні приписи містяться у ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», в якій зазначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Як визначено у ст. 120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ст. 123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця необхідно виходити з того, що у ЦПК України не міститься переліку поважних причин пропуску строку, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга залишається без розгляду та повертається заявникові.

Як визначено у ч.ч. 3, 4, 5 ст. 127 ЦПК України, якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Відтак, оскільки строк звернення до суду зі скаргою на дії державного, приватного виконавця не є строком позовної давності, а є процесуальним строком, то, у разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки, відповідно до ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 03.11.2021 року у справі № 2608/20647/12.

У постанові Верховного Суду від 18.11.2020 року у справі № 466/948/19 міститься висновок про те, що з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, ст. 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, ст. 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами ст. 385 ЦПК України. Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Звертаючись до суду зі скаргою, ОСОБА_1 просить, у випадку пропущення ним строку звернення до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця, поновити строк для подання скарги, оскільки був обізнаний лише з постановою Головного державного виконавця Печерського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Кущ В.В. від 29.11.2017 року про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1, а інших постанов державного виконавця у вказаному виконавчому провадженні (у подальшому приєднане до зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_2) не отримував. Крім того, зазначав, що бездіяльність посадових осіб органів ДВС є триваючим правопорушенням, у зв`язку з чим, початок перебігу строку на її оскарження автоматично відкладається.

Разом з тим, суд не погоджується із позицією скаржника щодо триваючого правопорушення та не вбачає підстав для поновлення строку для подання скарги, з якою стягувач звернувся у травні 2020 року, оскільки ним не наведено обставин та доказів, які об`єктивно давали б можливість суду зробити висновок про те, що строк пропущено з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для заявника подати у встановлений законом строк скаргу до суду. Це також ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначених законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для подання скарги пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як визначено у ч. 1 та ч. 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

ОСОБА_1 не надано жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на подання вказаної скарги. Посилання стягувача на ті обставини, що постанови державного виконавця у виконавчому провадженні він не отримував суд відхиляє, оскільки ОСОБА_1 не надано жодних доказів на підтвердження наведених обставин. Судом враховано, що у скарзі на дії державного виконавця взагалі не зазначено коли саме ОСОБА_1 дізнався про порушене право. Крім того, стягувачем не надано жодних доказів звернення до органу державної виконавчої служби із запитами щодо стану виконавчого провадження та доказів того, що заявник звертався зі скаргою на бездіяльність державного виконавця до керівника відділу виконавчої служби.

За таких обставин, ураховуючи те, що ОСОБА_1 при зверненні до суду із зазначеною скаргою пропущено встановлений ч. 1 ст. 449 ЦПК України десятиденний строк та судом не встановлено наявності поважних причин (об`єктивних, непереборних, істотних труднощів) пропуску ним строку на подання скарги, суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення пропущеного строку для звернення зі скаргою до суду та залишення скарги без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 126, 259-261, 268, 352-355, 447-453, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління Міністерства юстиції у м. Києві Кущ Віри Валеріївни, Державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравчук Алли Сергіївни при виконанні виконавчого провадження № НОМЕР_1 (зведене виконавче провадження № НОМЕР_2) з примусового виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2017 року у справі № 757/43246/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ЕТАЛОН» про захист прав споживача, визнання недійсним договору фінансового лізингу та стягнення грошових коштів - залишити без розгляду та повернути заявнику.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне судове рішення складено та підписано 22.03.2021 року.

Суддя І.В. Григоренко