Справа № 755/5407/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2021 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Арапіної Н.Є., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва» за участю третіх осіб Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 про зміну договору найму квартири, визнавши позивача власником особового рахунку; зобов`язання відповідача укласти договір найму квартири,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовом до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва» про зобов`язання вчинити певні дії. Свої вимоги мотивував тим, що на підставі рішення виконкому Дніпровської районної Ради народних депутатів від 26 серпня 1985 року його батьку ОСОБА_4 було видано ордер на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 на сім`ю із 4 чоловік: він, дружина ОСОБА_5 , син ОСОБА_1 , син ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 (мачуха позивача), яка є власником особового рахунку на спірну квартиру. У спірній квартирі зареєстрований та проживає позивач разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В квартирі також зареєстрована неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання якої йому невідомо. Позивач звернувся із заявою до відповідача про зміну договору найму квартири та переведення особового рахунку та отримав відмову. У зв`язку з чим просить стягнути зобов`язати відповідача змінити договір найму квартири, визнавши позивача власником особового рахунку; зобов`язати відповідача укласти договір найму квартири.

23 квітня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та залучено Службу у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва» про зобов`язання вчинити певні дії в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

24 лютого 2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

Позивач разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований у квартирі АДРЕСА_2 (а.с.12,15, 16,20,21), на яку на підставі рішення виконкому Дніпровської районної Ради народних депутатів від 26 серпня 1985 року видано ордер батьку позивача ОСОБА_4 на сім`ю із 4 чоловік: він, дружина ОСОБА_5 , син ОСОБА_1 , син ОСОБА_7 (а.с. 42).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (а.с.23).

На підставі наказу Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва від 18 вересня 2013 року власником особового рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) є ОСОБА_5 (а.с.43).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 (а.с.25).

У спірній квартирі зареєстрована неповнолітня донька ОСОБА_7 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 60,61, 63,64).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 (а.с. 24).

Позивач просить змінити договір найму квартири та зобов`язати відповідача укласти договір найму квартири.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на відмову відповідача у задоволенні заяви про зміну договору найму квартири та переведення особового рахунку на ім`я позивача.

На підтвердження позивачем надано письмову відповідь відповідача від 17 березня 2020 року про відмову у задоволенні заяви про зміну договору найму квартири та переведення особового рахунку на ім`я позивача, оскільки піклувальник неповнолітньої дитини ОСОБА_3 на надала своєї згоди (а.с.26, 27).

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Представник відповідача не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації не скористався своїм правом подачі письмових пояснень щодо позову в строк, встановлений судом.

Третя особа ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , не скористалася своїм правом подачі письмових пояснень щодо позову в строк, встановлений судом.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначена норма визнає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити(реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнання права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно зі статтею 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до частин першої та другої статті 61, статей 64 та 65 ЖК Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї.

Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

За змістом статті 103 ЖК України договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки зі згоди наймача, членів його сім`ї та наймодавця. Але досягнута домовленість між наймачем, членами його сім`ї та наймодавцем з приводу зміни договору найму житлового приміщення сама по собі правових наслідків не має, доки вона не знайде свого офіційного закріплення у рішенні відповідного органу, до компетенції якого належить вирішення таких питань. Та тільки після рішення відповідного органу зміни до договору найму житлового приміщення набирають юридичної сили.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму житлового приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Статтею 107 ЖК Української РСР визначено, що у разі вибуття наймача та членів його сім`ї, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» з наступними змінами та доповненнями, в силу ст.61 ЖК житлово-експлуатаційна організація, а при її відсутності - підприємство, установа, організація як наймодавець можуть бути стороною в спорах, що виникають з договорів найму жилого приміщення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , яка була власником особового рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ). Позивач проживає та зареєстрований у спірній квартирі в якості члена сім`ї.

Оскільки наймодавцем відмовлено у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

За встановлених обставин позовні вимоги про зміну договору найму квартири та зобов`язання відповідача укласти договір найму квартири підлягаю задоволенню: змінити договір найму квартири АДРЕСА_2 у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , визнавши ОСОБА_1 наймачем квартири АДРЕСА_2 ; зобов`язати Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва» укласти з ОСОБА_1 договір найму жилого приміщення квартири АДРЕСА_2 .

Щодо позовних вимог про розподіл особового рахунку слід зазначити таке.

Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо оплати.

Статтею 360 ЦК України встановлено що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до ст.20 ч.3 п.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Також нормою ст.21 ч.2 п.3 того ж Закону визначено обов`язок виконавця підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Статтею 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» регулюються особливості укладання договорів у багатоквартирному будинку. Із норми ч.4 вказаної статті слідує, що процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.

Виходячи з вказаних положень, з`явлення вимог про розподіл особових рахунків є передчасним і безпідставним, так як в суді не встановлено, що позивачем вносився б проект договору та виконувалася б процедура погодження його умов, в тому числі й щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг та його оплату, відповідно до часток у праві спільної часткової власності на квартиру.

З урахуванням викладеного позовні вимоги в частині розподілу особового рахунку задоволенню не підлягають.

За встановлених обставин позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва» за участю третіх осіб Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 про зміну договору найму квартири, визнавши позивача власником особового рахунку; зобов`язання відповідача укласти договір найму квартири підлягають задоволенню частково: змінити договір найму квартири АДРЕСА_2 у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , визнавши ОСОБА_1 наймачем квартири АДРЕСА_2 . Зобов`язати Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва» укласти з ОСОБА_1 договір найму жилого приміщення квартири АДРЕСА_2 . В решті вимог відмовити.

Керуючись ст. ст. 47, 129 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 360 ЦК України, ст. ст. 61, 64, 65, 103, 106, 107, 179 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», п.4 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», ст. ст. 12, 13, 81, 89, 133, 137, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273, 353 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва» за участю третіх осіб Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 про зміну договору найму квартири, визнавши позивача власником особового рахунку; зобов`язання відповідача укласти договір найму квартири задовольнити частково.

Змінити договір найму квартири АДРЕСА_2 у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , визнавши ОСОБА_1 наймачем квартири АДРЕСА_2 .

Зобов`язати Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва» укласти з ОСОБА_1 договір найму жилого приміщення квартири АДРЕСА_2 .

В решті вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна