Єдиний унікальний номер 227/4106/20
Номер провадження 22-ц/804/1004/21
Єдиний унікальний номер 227/4106/20 Головуючий у 1 інстанції Хандурін В.В.
Номер провадження 22-ц/804/1004/21 Доповідач Корчиста О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 квітня 2021 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Космачевської Т.В.

за участю секретаря Гуляєва М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмуті цивільну справу №227/4106/20 за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до Кредитної спілки «Вікторія» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 ,

на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25 січня 2021 року,

встановив:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до КС «Вікторія» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 10 січня 2020 року між нею та КС «Вікторія» укладено кредитний договір, за яким ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 16500 гривень.

Також зазначала, що в касі відповідача вона отримала кошти за кредитним договором, але з неї було утримано 1500 гривень. Як пояснив відповідач ця сума утримується на виконання укладеного кредитного договору.

Вважаючи зазначені кошти в сумі 1500 гривень такими, що отримані КС «Вікторія» безпідставно, просила стягнути зазначені кошти з відповідача на свою користь.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25 січня 2021 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Трун О.В., до КС «Вікторія» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити рішення про задоволення її позовних вимог.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні питання про поновлення відповідачу строку на подання доказів порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки не було встановлено конкретні докази та строк їх подання. Судом порушено принцип змагальності сторін, а дані обставини встановлені судом за відсутності допустимих доказів.

Висновок суду про прийняття на засіданні правління КС «Вікторія» позивача в члени кредитної спілки, є таким, що прийнятий внаслідок неправильного застосування норм матеріального права.

Також зазначає, що поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що Правління КС «Вікторія» не мало повноважень на прийняття позивача у члени кредитної спілки, оскільки, це належить до виключної компетенції спостережної ради, тобто позивач не став членом кредитної спілки, а посилання відповідача, що спірні кошти є вступним і пайовим внеском є безпідставними.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

14 квітня 2021 року до Донецького апеляційного суду надійшов відзив від КС «Вікторія», в якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

В обґрунтування відзиву зазначено, що рішення суду першої є законними та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні, оскільки скаржник не довів порушення законодавства кредитною спілкою щодо здійснення своїх повноважень та діяльності.

ПОЯСНЕННЯ СТОРІН У СУДОВОМУ ЗАСІДАННІ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не з`явились, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Представник ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи без її участі та без участі ОСОБА_1 ..

В судове засідання апеляційного суду представник відповідача КС «Вікторія» не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.

Відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено, що 19 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулась з заявою про вступ у члени КС «Вікторія».

За наслідками засідання правління КС «Вікторія» №77 від 19 червня 2019 року, на підставі заяви і сплачених внесків ОСОБА_1 прийнято в члени КС «Вікторія».

10 січня 2020 року між КС «Вікторія» та членом кредитної спілки ОСОБА_1 укладено кредитний договір № Р 06-20, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кошти у сумі 16500 гривень та зобов`язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 60% річних у строк до 10 січня 2021 року.

Також судом встановлено, що 10 січня 2020 року ОСОБА_1 внесла додатковий пайовий внесок 1500 гривень.

Розмір додаткового пайового внеску затверджений загальними зборами КС «Вікторія» від 31 січня 2004 року і становить не менше 10% від суми наданого кредиту, що підтверджується витягом з протоколу №3 від 31 січня 2004 року.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , підлягає задоволенню частково.

МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на день звернення до суду ОСОБА_1 була обізнана, на якій підставі і в якості чого гроші в розмірі 1500 гривень нею сплачені у касу відповідача, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Правомірність заявлених позовних вимог позивачем не доведено.

Таких висновків суд першої інстанції дійшов із порушенням норм матеріального та процесуального закону за наступних підстав.

Частиною 2 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариства поділяються на підприємницькі та непідприємницькі (ч.1, 2 ст. 83 ЦК України).

За положеннями ст.85 ЦК України непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Особливості правового статусу окремих видів непідприємницьких товариств встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про кредитні спілки» (далі Закон) кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 10 Закону України «Про кредитні спілки» членство у кредитній спілці настає з дня сплати особою вступного та обов`язкового пайового внесків у порядку, передбаченому статутом кредитної спілки. В першу чергу сплачується вступний внесок (ч.5).

Права членів кредитної спілки визначені ст. 11 Закону України «Про кредитні спілки», зокрема, члени кредитної спілки мають право: брати участь в управлінні справами кредитної спілки, обирати та бути обраними до її органів управління; вносити пропозиції на розгляд органів управління кредитної спілки; одержувати дохід на свій пайовий внесок, якщо інше не передбачено статутом кредитної спілки; вийти з членів кредитної спілки в порядку, передбаченому цим Законом та статутом кредитної спілки.

Майно кредитної спілки формується за рахунок: вступних, обов`язкових пайових та інших внесків членів кредитної спілки (крім внесків (вкладів) на депозитні рахунки); плати за надання своїм членам кредитів та інших послуг, а також доходів від провадження інших видів статутної діяльності; доходів від придбаних кредитною спілкою державних цінних паперів; грошових та інших майнових пожертвувань, благодійних внесків, грантів, безоплатної технічної допомоги як юридичних, так і фізичних осіб, у тому числі іноземних; інших надходжень, не заборонених законодавством. Майно кредитної спілки є її власністю. Кредитна спілка володіє, користується та розпоряджається належним їй майном відповідно до закону та свого статуту (стаття 19 Закону).

Частина 3 ст. 21 Закону передбачає, що нерозподілений дохід, що залишається у розпорядженні кредитної спілки за підсумками фінансового року, розподіляється за рішенням загальних зборів, у тому числі між членами кредитної спілки, пропорційно розміру їх пайових внесків у вигляді відсотків (процентів). При цьому в першу чергу відбувається необхідне поповнення капіталу та резервів. Сума доходу, яка розподіляється на додаткові пайові членські внески, визначається з дотриманням умови, що доходність додаткових пайових членських внесків не може перевищувати більш ніж у два рази середньозважену процентну ставку доходності внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитних рахунках за їх наявності. Решта доходу, що залишилася після формування капіталу і резервів та розподілу на додаткові пайові членські внески, розподіляється на обов`язкові пайові членські внески.

Встановлено, що 19 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулась з заявою про вступ у члени КС «Вікторія».

За наслідками засідання правління КС «Вікторія» №77 від 19 червня 2019 року, на підставі заяви і сплачених внесків ОСОБА_1 прийнято в члени КС «Вікторія».

10 січня 2020 року між КС «Вікторія» та членом кредитної спілки ОСОБА_1 укладено кредитний договір № Р 06-20, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кошти у сумі 16500 гривень та зобов`язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 60% річних у строк до 10 січня 2021 року.

Також судом встановлено, що 10 січня 2020 року ОСОБА_1 внесла на додатковий пайовий внесок 1500 гривень.

Розмір додаткового пайового внеску затверджений загальними зборами КС «Вікторія» від 31 січня 2004 року і становить не менше 10% від суми наданого кредиту, що підтверджується витягом з протоколу №3 від 31 січня 2004 року.

Господарський процесуальний кодекс України установлює, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів (п. 3 ч. 1 статті 20 цього кодексу).

Визначаючи наявність юрисдикції господарського суду на підставі пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України, слід враховувати, чи пов`язаний цей спір із виникненням, здійсненням або припиненням корпоративних прав, зокрема права на участь в управлінні юридичною особою та в її діяльності. Корпоративні права характеризуються, зокрема, тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні останньою й інші правомочності, передбачені законом і статутом.

Зазначені висновки узгоджуються із висновками, викладеними у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року по справі № 509/577/18, від 1 жовтня 2019 року по справі № 910/7554/18 (пункт 5.31), від 13 листопада 2019 року у справі №146/616/15-ц (пункт 33).

За змістом абзацу 2 частини 1 статті 21 Закону прийняття вступних і обов`язкових пайових та інших внесків, а тому і повернення певних внесків є частиною господарської діяльності кредитної спілки.

Сплативши вступний і обов`язковий пайовий внески, член кредитної спілки набуває права, зокрема на управління справами цієї спілки та на вихід з членів кредитної спілки в порядку, передбаченому Законом і статутом (абзаци другий і сьомий частини першої статті 11 Закону). Повернення обов`язкового пайового та інших внесків, крім вступного внеску, провадиться в порядку, передбаченому статутом кредитної спілки, але не пізніше ніж через один місяць після прийняття загальними зборами або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення (друге речення частини сьомої статті 10 Закону). Отже, спір щодо повернення внесків з майна кредитної спілки (абзац другий частини першої статті 19 Закону) у зв`язку з виходом із членства у цій спілці пов`язаний із припиненням корпоративних прав відповідного члена. Такий спір згідно з пунктом 3 частини першої статті 20 ГПК України слід розглядати за правилами господарського судочинства, як правильно встановили суди першої й апеляційної інстанцій.

Приведений висновок відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 338/667/19, у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 рок у справі № 344/9104/19 провадження №61-1099св20.

ОСОБА_1 , звернувшись 19 червня 2019 року із заявою про вступ у члени КС «Вікторія» та сплативши вступний та членський внесок (а.с.27), є носієм корпоративних прав, а відносини між нею, як членом та спілкою, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними, та зазначений у позові спір виник з корпоративних відносин, а тому, у відповідності до ст. 20 ГПК України, відноситься до юрисдикції господарських судів.

Отже, корпоративним є спір щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи - суб`єкта господарювання, якщо стороною у справі є учасник (засновник, акціонер, член) такої юридичної особи, у тому числі й той, який вибув.

У п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначено, що згідно з частиною 3 статті 167 Господарського кодексу України під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що позивач, посилаючись на вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», ставить питання про стягнення з відповідача безпідставно, на її думку, сплачених грошових коштів, але обставини справи, які встановлені під час її розгляду та наявні в матеріалах справи письмові докази свідчать про те, що між сторонами фактично виник спір щодо повернення сплаченого членом Кредитної спілки додаткового пайового внеску.

Зазначене залишилося поза увагою суду першої інстанції, який, не дослідивши питання юрисдикційності спору, помилково розглянув справу в порядку цивільного судочинства, чим порушив норми процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, провадження у справі підлягає закриттю з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

З урахуванням викладеного апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. 255, 368, 374, 377, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25 січня 2021 року скасувати.

Провадження по цивільній справі №227/4106/20 за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до Кредитної спілки «Вікторія» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.І. Корчиста

Судді: О.В. Агєєв

Т.В. Космачевська

Повний текст постанови складено 27 квітня 2021 року.

Головуючий О.І. Корчиста