Справа № 486/1239/20
Провадження № 2/486/83/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Савіна О.І.,

при секретарі - Жила Н.М., Коршак О.В.,

з участю: представника позивача - Коробкової О.О.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування за законом.

Позовні вимоги мотивує тим, що позивач ОСОБА_3 є рідною сестрою ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Після смерті останнього залишилась спадщина у вигляді всього належного його майна. Позивач має намір отримати спадщину. В серпні 2019 року ОСОБА_4 захворів та перебував на стаціонарному лікуванні в Южноукраїнській міській лікарні з діагнозом - двобічна пневмонія у зв`язку з чим потребував термінового оперативного лікування. За час знаходження ОСОБА_4 у лікарні його донька ОСОБА_1 жодного разу не відвідала його, не надала матеріальної допомоги на лікування та придбання ліків. Кошти на лікування ОСОБА_4 надавала його сестра - ОСОБА_3 шляхом перерахування на рахунок його колишньої дружини - ОСОБА_5 , що підтверджується квитанціями та свідками: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які постійно відвідували ОСОБА_4 в лікарні та надавали йому допомогу за кошти сестри останнього, так як вона проживає в Російській Федерації. Крім того, організацією та проведенням похованням ОСОБА_4 займалась позивач. ОСОБА_3 вважає, що ОСОБА_1 має бути усунена від спадкування майна за законом, яке залишилось після смерті її батька ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 1224 ЦК України, оскільки вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві ОСОБА_4 , який через тяжку хворобу був у безпорадному стані та потребував її допомоги.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд усунути ОСОБА_1 від права на спадкування за законом спадщини, яка відкрилась після смерті її батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 840,80 гривень і витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6300 гривень.

Відповідач та її представник позовні вимоги не визнали повністю, посилаючись на те, що представником позивача не надано належних та допустимих доказів того, що позивач чи спадкодавець звертались до відповідача про матеріальну допомогу та того, що допомоги, яку надавали ОСОБА_5 та лікарі було недостатньо і спадкодавець потребував додаткової постійної допомоги саме від відповідача, претензій ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 його не доглядає не було, навпаки відповідач пропонувала ОСОБА_4 приїхати та знаходитись поряд з ним, допомагати йому, але він відмовився, бо не хотів відволікати її від роботи. Відповідач так як і позивач самостійно по можливості надавала матеріальну допомогу на придбання ліків ОСОБА_4 .. Необхідну допомогу ОСОБА_4 здійснювала мати відповідача, яка проживає в м. Южноукраїнськ, вона не тільки допомагала останньому коштами, але й здійснювати догляд за ним.

В судовому засіданні відповідач пояснила, що в серпні 2019 року ОСОБА_4 захворів у зв`язку з чим був госпіталізований до Южноукраїнської міської лікарні, де йому було поставлено діагноз - двобічна пневмонія. В цей період і до сьогодні відповідач проживає і працює в м. Київ. Про хворобу батька відповідач дізналась від матері - ОСОБА_5 , яка також про це сповістила сестру батька - ОСОБА_3 .. Дізнавшись про хворобу батька, вона відразу зателефонувала йому з метою з`ясувати чим вона може йому допомогти, але він переконав її, що приїздити їй не потрібно, так як вона йому нічим помогти не зможе все, що йому потрібно надано її матір`ю та ОСОБА_3 , медична допомога надавалась лікарями та медперсоналом, а також йому допомагали ОСОБА_8 . Батько не хотів відривати її від роботи. Таким чином, відповідач впевнилась, що батько, крім медичної допомоги, нічого не потребує. В період перебування ОСОБА_4 в лікарні відповідач телефонувала йому щодня. У ОСОБА_4 була надія на одужання, він будував плани на майбутнє. Коли стан здоров`я ОСОБА_4 погіршився, ОСОБА_5 зателефонувала відповідачу та ОСОБА_3 .. Остання приїхала до м. Київ, звідки з відповідачем одним автобусом у вечорі 14.09.2019 р. прибули до м. Южноукраїнськ до ОСОБА_5 , а наступного дня відвідали ОСОБА_4 в терапевтичному відділенні Южноукраїнської міської лікарні. Відповідач 15 вересня 2019 року пробула у батька в лікарні приблизно півдня. 16.09.2019 р. також навідувала ОСОБА_4 в лікарні. Після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_3 забрала його барсетку з документами і не віддавала її. Під час обговорення відповідачем, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 витрат на поховання ОСОБА_4 , остання повідомила, що всі витрати бере на себе, вона усунула їх від організації поховання. ОСОБА_3 відмовилась отримувати від відповідача та ОСОБА_5 кошти на поховання ОСОБА_4 .. Документи ОСОБА_4 ОСОБА_3 відмовилась передати відповідачу, вважаючи себе спадкоємницею. Відповідач та її представник просили суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши представника позивача, відповідача та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази, яким сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав.

Під час розгляду справи по суті встановлено, що позивач ОСОБА_3 є рідною сестрою ОСОБА_4 . Відповідач ОСОБА_1 є донькою останнього.

В серпні 2019 року ОСОБА_4 захворів у зв`язку з чим з 18 серпня до 16 вересня 2019 року перебував на лікуванні в Южноукраїнській міській багатопрофільній лікарні. За направленням сімейного лікаря ОСОБА_4 18.08.2019 р. був госпіталізований у інфекційне відділення лікарні з діагнозом - гострий обструктивний бронхіт. У зв`язку з погіршенням стану та виявленням у пацієнта двобічної пневмонії 27.08.2019 р. він був переведений до відділення анестезіології та інтенсивної терапії. В результаті проведеного лікування стан хворого декілька поліпшився та 05.09.2019 р. він був переведений до терапевтичного відділення для продовження лікування (а. с. № 78).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер (а. с. № 12).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді всього належного останньому майна.

Позивач ОСОБА_3 вважає, що донька померлого - ОСОБА_1 має бути усунена від спадкування майна за законом, яке залишилось після смерті її батька ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 1224 ЦК України, оскільки вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві ОСОБА_4 , який через тяжку хворобу був у безпорадному стані та потребував її допомоги. До того ж, організацією та проведенням похованням ОСОБА_4 займалась вона.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК Українипередбачені види спадкування, тобто спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України).

Отже, відповідач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги, а позивач ОСОБА_3 - спадкоємцем другої черги за законом.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Зі змісту даної норм Закону вбачається, що лише при одночасному настанні таких обставин, як ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво, а також доведеності зазначених фактів у їх сукупності, спадкоємець може бути усунений від права на спадщину.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин та їх доведеності у сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.11.2020 року у справі №552/4032/19 (провадження №61-6897св20).

У постанові від 24.06.2020 року у справі № 127/9778/17 (провадження № 61- 3706св19) Верховний Суд зазначив, що безпорадний стан - стан, при якому людина не може самостійно приймати активні заходи, що забезпечують її існування або оберігають її життя, здоров`я та гідність. Безпорадність може бути обумовлена фізіологічними причинами або може супроводжуватися патологічним процесами або бути їх наслідком (при психічних і нервових захворюваннях, при важких захворюваннях, що супроводжуються різкою фізичною слабкістю). Безпорадний стан можливо та необхідно доказувати відповідними доказами, у тому числі записами в медичних документах.

Отже, вирішуючи спір про усунення від права на спадкування, суд повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В обґрунтування позовних вимог представником позивача були надані копія лікарського свідоцтва про смерть № 67 від 17.09.2019 р., лист Комунального некомерційного підприємства «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» про перебування на лікуванні ОСОБА_4 за № 880/01-03 від 26.02.2021 р., копії доручень на здійснення переказу грошових коштів, копію договору-замовлення на організацію та проведення поховання померлого ОСОБА_4 , копію рахунку № 258 від 17.09.2019 р.(а. с. № 13, 17, 18-21, 78).

Однак, вищевказані медичні документи не свідчать про те, що ОСОБА_4 був в безпорадному стані. Відповідно до листа Комунального некомерційного підприємства «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» про перебування на лікуванні ОСОБА_4 за № 880/01-03 від 26.02.2021 р. весь час перебування ОСОБА_4 у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії та у терапевтичному відділенні він потребував стороннього догляду, який забезпечувався медичним персоналом відділень (а. с. № 78). Будь-яких інших доказів, які б свідчили про перебування останнього в безпорадному стані представником позивача суду не надано.

Свідок ОСОБА_7 , яка є подругою позивача, суду показала, що ОСОБА_3 надавала матеріальну допомогу на лікування ОСОБА_4 , перераховуючи кошти на пенсійну картку ОСОБА_4 , яка знаходилась у ОСОБА_5 .. Вона та її чоловік за ці кошти купували ліки ОСОБА_4 .. ОСОБА_3 повністю понесла витрати по організації поховання ОСОБА_4 .. За час перебування ОСОБА_4 у лікарні донька ні разу не приїхала до нього. ОСОБА_4 за час лікування потребував допомоги в тому, що необхідно було придбати і принести ліки та випрати речі. Коли його стан здоров`я погіршився, то вже приїхала сестра ОСОБА_3 , вона останню ніч перед смертю ОСОБА_4 була з ним в лікарні, донька ОСОБА_1 лише навідувала його. ОСОБА_1 після приїзду до м. Южноукраїнськ відвідувала ОСОБА_4 , але розмови між ними в її присутності не було, в тому числі і про спадкування. ОСОБА_1 приїхала з м. Київ до м. Южноукраїнськ разом з ОСОБА_3 , яка оплатила її проїзд.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що позивач ОСОБА_3 є подругою його сім`ї, вона перераховувала кошти на лікування ОСОБА_4 на пенсійну картку останнього. ОСОБА_3 проживає в Російській Федерації, а тому попросила його та його дружину про допомогу. ОСОБА_4 передавав цю картку йому та його дружині ОСОБА_7 і вони за ці кошти купували ліки ОСОБА_4 .. ОСОБА_1 в лікарню до ОСОБА_4 не приїздила, в лікарні у останнього він її не бачив. ОСОБА_1 приїхала з м. Київ до м. Южноукраїнськ разом з ОСОБА_3 , яка оплатила її проїзд. ОСОБА_3 повністю понесла витрати по організації поховання ОСОБА_4 ..

В судовому засіданні встановлено надання позивачем матеріальної допомоги на лікування ОСОБА_4 шляхом перерахування коштів на рахунок його колишньої дружини - ОСОБА_5 , що підтверджується копіями доручень на здійснення переказу грошових коштівта показами свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .. Однак, даний факт не свідчить про ухилення ОСОБА_1 від надання ОСОБА_4 допомоги.

Твердження представника позивача про те, що ОСОБА_1 жодного разу не відвідала ОСОБА_4 в лікарні, не надала матеріальної допомоги на лікування та придбання ліків, спростовані в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_5 , яка суду показала, що її донька ОСОБА_1 по можливості надавала матеріальну допомогу на лікування батька - ОСОБА_4 , цікавилась його станом здоров`я, дізнавшись про хворобу батька, вона відразу зателефонувала йому з метою з`ясувати чим вона може йому допомогти, але він переконав її, що приїздити їй не потрібно, бо він перебуває під наглядом лікарів і не хотів турбувати доньку. Зазначила, що ОСОБА_4 не потребував допомоги доньки. Після погіршення стану здоров`я ОСОБА_4 , донька ОСОБА_1 відразу ж разом з ОСОБА_3 , з якою зустрілись в м. Київ, приїхала до м. Южноукраїнськ та щодня до смерті батька відвідувала його в лікарні. Свідок ОСОБА_5 також зазначила, що в основному вона оплачувала лікування ОСОБА_4 , а ОСОБА_3 надавала матеріальну допомогу на лікування ОСОБА_4 , перераховуючи кошти на її рахунок, а вона потім перераховувала ці кошти на банківську карту ОСОБА_4 .. З ОСОБА_4 вона перебувала у шлюбі, після розірвання шлюбу вони разом не проживали півроку, а потім стали знову проживати разом, але без реєстрації шлюбу. Відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були добрі, остання вважала її єдиною племінницею. Відносини погіршились тоді, коли ОСОБА_3 дізналась, що ОСОБА_1 є спадкоємницею після смерті ОСОБА_4 ..

Що стосується посилань представника позивача на те, що організацією та проведенням похованням ОСОБА_4 займалась позивач як на обставини, які обґрунтовують позовні вимоги, то вони не можуть бути прийняті судом, оскільки як стверджує відповідач та підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 усунула відповідача та ОСОБА_5 від організації поховання, вважаючи себе спадкоємницею.

Докази, надані представником позивача, а саме: копія договору-замовлення на організацію та проведення поховання померлого ОСОБА_4 та копія рахунку № 258 від 17.09.2019 р. не можуть бути прийняті судом, оскільки замовником вказаних у даному договорі послуг та платником вказана ОСОБА_9 , а не ОСОБА_3 ..

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про усунення відповідача від права на спадкування за частиною п`ятою статті 1224 ЦК України, оскільки в порушення вимог норм ЦПК України щодо обов`язку доказування і подання доказів, представником позивача не надано належних та допустимих доказів того, що спадкодавець, яким є брат позивача - ОСОБА_4 , потребував допомоги саме ОСОБА_1 , а остання свідомо ухилялась від надання такої допомоги спадкодавцю у зв`язку із його безпорадним станом.

Представником позивача не доведено сукупність обставин, які відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України можуть бути підставою для усунення від спадкування ОСОБА_1 , а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 10-13, 76, 81, 83, 89, 141, 229, 258, 259, 263 -265, 273ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олександр Іванович Савін

Повне рішення складено 05 травня 2021 року.