Справа № 454/3560/20 Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л.Ю.
Провадження № 22-ц/811/400/21 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.,

суддів: Левика Я.А., Савуляка Р.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 14 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання матері,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 та просила суд стягувати з ОСОБА_1 в її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно.

Свої вимоги мотивувала наступним.

Вона, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має повнолітню дочку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначала, що є пенсіонером, отримує пенсію в розмірі 2400 грн. Інших джерел доходу не має. Її становище є вкрай нужденне.

Рідна дочка чинить їй перешкоди у проживанні в житловому будинку, постійно разом з своїм чоловіком виганяють її. Свій будинок в АДРЕСА_1 , який успадкувала після смерті мами, передала дочці.

Вказує, що відповідачка працює вчителем та має постійний дохід, а тому має можливість надавати їй матеріальну допомогу, але відмовляється це робити.

За таких складних життєвих обставин, знаходячись на межі бідності та не отримавши від дитини жодної підтримки вимушена звертатись до суду з даним позовом.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 14 грудня 2020 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/10 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.11.2020 року і довічно.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 840 (вісімсот сорок) грн. 80коп. судового збору.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 ..

В апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції не встановлено доказів розміру пенсії позивачки, не встановлено обсягу потреб та витрат позивачки на харчування та лікування. Відтак, вважає висновок суду про недостатність розміру пенсії позивачки для задоволення у повному обсязі її потреб на харчування та лікування є помилковим та не ґрунтується на повно та всебічно з`ясованих обставинах справи.. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не подано.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, керувався положеннями ст. ст. 202, 205 СК України та з врахуванням обставин справи, дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки в розмірі 1/10 частини доходу (заробітку) відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, оскільки суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , є дочкою позивачки ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 .

Позивач є пенсіонером та отримує пенсію щомісячно у розмірі від 2400 грн.

Як свідчить відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ОСОБА_2 з 01.01.2020р. по 31.03.2020р. працювала в Сокальській ЦРЛ та отримувала заробітну плату.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до частини першої статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей з утримання батьків не виникає в разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу.

Положеннями статті 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Визначаючи розмір аліментів на утримання позивачки, суд першої інстанції правильно врахував, що ОСОБА_2 є непрацездатною особою, яка отримує пенсію в розмірі 2400 грн. щомісячно, можливість відповідача надавати матеріальну допомогу, а також відповідно до приписів ч. 2 ст. 205 СК України можливість отримання позивачкою матеріального утримання від сина - ОСОБА_3 , до якого не пред`явлено позов.

За встановлених обставин справи та норм права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивачки аліментів в розмірі 1/10 частини її доходу щомісячно.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування чи зміни рішення суду, яке ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 14 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 14.05.2021

Головуючий

Судді