Номер провадження: 22-ц/813/5009/21
Головуючий у першій інстанції Науменко А. В.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2021 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючої судді Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

за участі секретаря Чепрас А.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2020 року про відмову у поновленні строку пред`явлення виконавчих документів до виконання (одноособово суддя Науменко А.В.) у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

25.08.2010 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі-Банк) звернулось із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №00 від 27.02.2008 року у розмірі 227 204,47 гривень.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2011 року позов Банка задоволено, з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь Банка за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №00 від 27.02.2008 року стягнуто заборгованість у розмірі 227 204,47 гривень.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15.05.2019 року замінено стягувача, сторону виконавчого провадження з виконання судового рішення від 30.11.2011 року, а саме Банк на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал спліт» (далі-Товариство).

18.06.2020 року Товариство звернулось із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчих документів до виконання, посилаючись на те, що 05.12.2011 року представником Банка подано заяву про видачу виконавчих листів, але працівники суду не видали або не направили виконавчі листи. На теперішний час оригінали виконавчих листів не можуть бути пред`явлені до виконання, оскільки пропущений строк для пред`явлення виконавчих документів.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12.08.2020 Товариству відмовлено у задоволенні заяви.

Товариство не погодилось із ухвалою суду від 12.08.2020 року і в особі представника подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, задовольнити заяву про поновлення строку пред`явлення виконавчих документів до виконання, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

Апеляційна скарга представника Товариства зазначає:

30.11.2011 року постановлено рішення у цивільній справі № 2/1522/11445/11 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором. 15.05.2019 року суд постановив ухвалу про заміну у виконавчому провадженні Банка його правонаступником Товариством. На адресу Товариства надійшли оригінали виконавчих листів від 14.01.2020 року про виконання рішення суду, яке набрало законної сили 10.12.2011 року.

З матеріалів справи вбачається, що 05.12.2011 року за вх. 92420 представником Банка подано заяву про видачу виконавчих листів, однак працівники суду не видали або не направили виконавчі листи протягом тривалого часу.

В ухвалі від 12.08.2020 року суд зазначив, що 05.12.2011 року від представника Банка надійшла заява про видачу копії рішення суду, а також про видачу виконавчих листів і судом встановлено, що заявник просила видати виконавчі листі, тому вони не були направлені по пошті, однак заявниця не отримала виконавчі листи в канцелярії суду. С уд зробив висновок, що заявником не надано жодних належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, зокрема підстав не отримання виконавчих листів по заяві від 05.12.2011 року або відмови суду у їх наданні.

Відповідно до п. 29.32. глави 29 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, виконавчі листи виписуються після набрання рішенням суду законної сили за заявою стягувача, а у справах, в яких рішення підлягає негайному виконанню, - у день постановлення рішення. ЦПК України не передбачено подачі заяви про направлення виконавчих листів стягувачу. Відповідно до п. 29.34. глави 29 Інструкції передбачено, що виконавчий лист видається лише у разі особистої явки стягувана під підпис, в іншому випадку виконавчий лист разом із супровідним листом надсилається стягувану рекомендованим поштовим відправленням. Повернутий без вручення стягувану виконавчий лист разом із конвертом приєднується до матеріалів справи. У разі повторного звернення стягувача до суду видається виконавчий лист.

Працівники суду не направляли виконавчі листи протягом тривалого часу.

На теперішній час оригінали виконавчих листів по справі № 2/1522/11445/11, видані судом у 2020 році, не можуть бути пред`явлені до виконання, оскільки пропущений строк для їхнього пред`явлення до виконання.

Судові рішення ухвалюються судом іменем України і є обов`язковими для виконання на всій території України. Частина 1 статті 18 ЦПК України закріпила - «Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою,- і за її межами». Отже, можливість направлення до ДВС виконавчого документа - це не лише обов`язковість вимог закону та право стягувана, а й ще гарантія своєчасного, повного та реального виконання судового рішення.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) по справі Глоба проти України, № 15729/07, від 05.07.2012, пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справ, прийнятого на Пленумі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 25.09.2015 року №8, отримання стягувачем виконавчого листа або судового наказу після закінчення строку для пред`явлення його до виконання, є поважною причиною пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

(узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи)

Боржники ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не скористались правом надати відзив, пояснення або заперечення на апеляційну скаргу.

ОСОБА_2 обізнана про наявність справи в суді апеляційної інстанції, оскільки 03.10.2020 року отримала копію ухвали суду про відкриття апеляційного провадження і копію апеляційної скарги Товариства (а.с.238 т.1). ОСОБА_1 також вважається обізнаним про вказані обставини, оскільки рекомендовне повідомлення не вручено йому за місцем реєстрації через те, що: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.240-241 т.1).

Поштова кореспонденція на ім`я ОСОБА_1 і ОСОБА_3 на 08.04.2021 року повернута без вручення з відміткою: адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.14-17,21-30 т.2). Зокрема, ОСОБА_1 судова повістка на 08.04.2021 року не вручена за адресою: АДРЕСА_1 (зараз АДРЕСА_2 ).

Днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (ст. 128 ч.8 п.п.1-4 ЦПК України).

Зважаючи на викладене, у розумінні ст. 128 ч.8 ЦПК України, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 09.02.2021 року та 01.03.2021 року належним чином сповіщені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції на 08.04.2021 року.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Суд першої інстанції, відмовляючи Товариству у задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання виходив з того, що відсутні поважні причини для поновлення процесуального строку (а.с. 213,214 т.1).

Колегія суддів не погоджується з висновками суду з таких підстав.

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (ст. 433 ч.1 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається наступне.

Заочним рішенням суду від 30.11.2011 року з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь Банка за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №00 від 27.02.2008 року стягнуто заборгованість у розмірі 227 204,47 гривень (а.с. 119-121 т.1).

З листа суду від 30.11.2011 року вбачається, що на адресу Банка надіслана копія рішення від 30.11.2011 року. 05.12.2011 року представник Банка подала до суду заяву про видачу виконавчих листів (а.с.122-124 т.1).

Матеріали справи не містять доказів видачі виконавчих листів представнику Банка у грудні 2011 року або шляхом їх надіслання Банку рекомендованою поштою на підставі заяви від 05.12.2011 року, як протягом грудня 2011 року, так і у подальшому.

09.11.2018 року між Банком та Товариством укладений договір купівлі-продажу

майнових прав, у тому числі за договором №00 від 27.02.2008 року (а.с.134-138 т.1).

22.12.2018 року в суді зареєстрована заява представника Товариства про заміну сторони виконавчого провадження (а.с.132,133 т.1).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15.05.2019 року замінено стягувача, сторону виконавчого провадження з виконання судового рішення від 30.11.2011 року, а саме Банк на його правонаступника Товариство (а.с.184,185 т.1).

03.12.2019 року суд видав виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 заборгованості на користь Банка, які зазначають дату набрання рішенням чинності 10.01.2012 року зі строком пред`явлення виконавчих листів до 10.01.2013 року.

18.06.2020 року в суді першої інстанції зареєстрована заява представника Товариства про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання (а.с.189 т.1).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в

межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення) (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції станом на січень 2012 року).

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред`явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом. Для інших виконавчих документів пропущений строк поновленню не підлягає (ст. 22, 24 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції станом на січень 2012 року).

Поважними є причини, які не залежали від волі стягувача.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк.

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

З матеріалів справи вбачається, що у грудні 2011 року представник Банка подала до суду заяву про видачу виконавчих листів з метою виконання рішення суду від 30.11.2011 року.

Матеріали справи не містять доказів того, що, на підставі заяви представника Банка від 05.12.2011 року, у грудні 2011 року чи у подальшому суд видав представнику Банка або надіслав рекомендованою поштою Банку оригінали виконавчих листів.

09.11.2018 року між Банком та Товариством укладений договір купівлі-продажу майнових прав, у тому числі за договором №00 від 27.02.2008 року.

03.12.2019 року, на виконання ухвали суду від 15.05.2019 року про заміну сторони виконавчого провадження, суд видав виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 заборгованості на користь Банка, які зазначають дату набрання рішенням чинності 10.01.2012 року зі строком пред`явлення виконавчих листів до 10.01.2013 року, крім того, у вказаних виконавчих листах стягувачем замість Товариства, вказаний Банк (а.с.189г-189ж т.1).

До дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: оформлення і видача виконавчих документів здійснюється в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу; оформлення і видача судових рішень, якими вносяться зміни до виконавчих документів (у тому числі про виправлення помилки у виконавчому документі; визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом; поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання; відстрочку чи розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання; зупинення виконання судового рішення; заміну сторони виконавчого провадження), здійснюється в паперовій формі судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.17,17.1-17.2 Перехідних положень ЦПК України).

З огляду на те, що матеріали справи не містять доказів того, що суд, на виконання заяви представника Банка від 05.12.2011 року видав або надіслав рекомендованою поштою Банку оригінали виконавчих документів, 09.11.2018 року між Банком та Товариством укладений договір купівлі-продажу майнових прав, у тому числі за договором №00 від 27.02.2008 року, а 03.12.2019 року, на виконання ухвали суду від 15.05.2019 року про заміну сторони виконавчого провадження, суд видав виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 заборгованості на користь Банка, строк пред`явлення яких закінчився 10.01.2013 року, - пропущений Товариством процесуальний строк є поважними.

Вказані обставини зумовили причини, які є об`єктивно непереборними для Товариства, не залежали від його волевиявлення, пов`язані з істотними перешкодами та труднощами для Товариства, як нового кредитора, на вчинення ним процесуальних дій з метою своєчасного виконання рішення суду.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропуску процесуального строку і наявність підстав для його поновлення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (ст. 129 Конституції України).

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а тому повинно відповідати вимогам, вміщеним у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ у справі "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002 року).

Верховний Суд зазначає, що стягувач, який пред`явив виконавчий документ до примусового виконання з урахуванням засад здійснення виконавчого провадження має законні очікування, що рішення суду буде виконане. Порушення принципу обов`язковості виконання судового рішення суперечить вимогам принципу правової визначеності. Примусове виконання судового рішення гарантує і завершує здійснення прав сторін у справі. Суд на стадії виконання судового рішення виконує забезпечувальну функцію, реалізація якої відбувається через попереднє санкціонування судом найбільш важливих процесуальних виконавчих дій, вчинення яких потребує встановлення додаткових гарантій законності та дотримання відповідних прав їх учасників (постанова Верховного Суду від 16.09.2020 року по справі № 344/18277/18).

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (ст. 376 ч.ч.1,2 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції, з врахуванням обставин справи, дійшов неправильного висновку про відмову у поновленні строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, суд порушив і неправильно застосував норми матеріального та процесуального права ст. 22, 24 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції станом на січень 2012 року, ст. 433 ЦПК України, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, що призвело до неправильного вирішення справи, ухвала суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.ч.1,2 ЦПК України).

Судові витрати Товариства за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 2 102 гривень, які документально підтверджені (а.с.219 т.1) підлягають стягненню з боржників на користь Товариства.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.ч.1,2, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2020 року про відмову у поновленні строку пред`явлення виконавчих документів до виконання скасувати.

Заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» про відмову у поновленні строку пред`явлення виконавчих документів до виконання задовольнити.

Поновити товариству з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання, виданих на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2011 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №00 від 27.02.2008 року у розмірі 227 204,47 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН № НОМЕР_1 ) і ОСОБА_2 (ІПН № НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» () судові витрати у вигляді судового збору, з кожного по 1 051 гривень за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і, відповідно до п.2 ч.1 ст. 389 ЦПК України, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови суду складено 30.04.2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Є.С. Сєвєрова