Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1446/21
Провадження 2/711/1466/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Кондрацької Н.М.

при секретарі Мелещенко О.В.,

представника відповідача Сафран М.В.

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради» про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради» про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 15.05.2020 звернулася до відповідача з запитом про надання публічної інформації, у якому просила надати інформацію про розмір виплаченої премії головній медичній сестрі КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради» ОСОБА_2 у грудні 2019. Відповідач відповідь на запит не надав. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13.08.2020 у справі № 580/1987/20 зобов`язано КНП "Черкаський обласний наркологічний диспансер" повторно направити ОСОБА_1 лист №01-34/583 від 22.05.2020, наданий на запит від 15.05.2020. Таким чином, протиправними діями відповідача їй завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях та приниженні честі та гідності, з тих підстав, що їй довелося присвяти багато свого часу, творчої енергії та сил на захист порушеного права. Крім того, їй притаманне особливо розвинуте емоційне сприйняття дійсності та почуття справедливості, а тому нехтування відповідачем під час здійснення розгляду її запиту, сприймалося як прояв образи та призвело до сильного психологічного дискомфорту, погіршення самочуття, емоційного хвилювання. Внаслідок протиправних дій відповідача, було порушено її стан душевної рівноваги, для відновлення якого доводилося докладати додаткові вольові та психологічні зусилля, у зв`язку з чим, вона була позбавлена можливості повноцінно насолоджуватися життям, працювати, для чого потрібен виважений стан емоційного спокою. Завдана шкода спричинила негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасову відірваність від активного суспільно-політичного життя громади міста, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоров`я. Крім того, їй доводилося додатково дисциплінувати себе, витрачати набагато більше часу для підтримки необхідної продуктивності праці, що позначається щоденно на її фізичному та моральному стані, через що вона не встигала закінчити, як повсякденну роботу, зокрема побутову. Більш того, внаслідок неправомірних дій відповідача, були порушені її нормальні життєві зв`язки з партнерами, друзями, стала мене приділяти часу сім`ї, родичам. До того ж вона є інвалідом ІІ групи. Завдану моральну шкоду розраховує виходячи з розміру мінімальної заробітної плати за кожен місяць порушеного права. Оскільки відповідач повинен був надати інформацію в травні 2020 року, то станом на січень 2021 року минуло 9 місяців. На підставі вищевикладеного, просить стягнути з КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради» на її користь моральну шкоду в сумі - 54000 грн..

Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2021, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Н.М. визначена для розгляду судової справи № 711/1446/21.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.03.2021 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

01.04.2021 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого Комунальне некомерційне підприємство «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради» повністю заперечує проти задоволення позовних вимог з мотивів їх необґрунтованості та безпідставності. Зазначає, що позивач звернулась до відповідача із запитом на публічну інформацію, у якому просила надати інформацію про розмір виплаченої премії головній медичній сестрі комунального некомерційного підприємства «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради», ОСОБА_2 за грудень 2019 року. Відповідач отримав запит 21.05.2020 та зареєстрував у журналі вхідної кореспонденції під номером 176. 22.05.2020 засобами поштового зв`язку була надіслана відповідь на зазначену в запиті адресу: АДРЕСА_1 , про що є відмітка у журналі № 2 реєстрації кореспонденції відправленої поштою під №153. Дії відповідача повністю відповідають вимогам статей 3, 4, 5, 19, 20, 23 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» та є правомірними. Але, незважаючи на надання у належні терміни відповідачем інформації, ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою про визнання протиправною бездіяльність відповідача. 13.08.2020 Черкаський окружний адміністративний суд позов ОСОБА_1 задовольнив частково та зобов`язав комунальне некомерційне підприємство «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради» повторно розглянути та направити ОСОБА_1 лист із відповіддю на запитувану інформацію. Відповідач, на виконання рішення суду, 31.08.2020 повторно направив ОСОБА_1 рекомендованим листом №01-34/1065 запитувану інформацію, яку 03.09.2020 адресатом отримано. Позивач стверджує, що протиправними діями відповідача їй була завдана моральна шкода, яка полягає у стражданні та приниженні честі і гідності з тих підстав, що їй нібито довелося присвятити багато свого часу, творчої енергії та сил на захист порушеного права. Але позивач жодним чином не намагалася врегулювати непорозуміння іншим шляхом, окрім звернення до суду, а відповідач зі свого боку вжив всі заходи, відповідно до ЗУ «Про доступ до публічної інформації» для отримання позивачем відповіді на її запит. Більш до того, звертає увагу на те, що рішеннями судів першої та другої інстанцій у справі № 580/1987/20 не визнано бездіяльність відповідача. Таким чином, позивач не довела у позовній заяві та не надала доказів спричинення їй моральної шкоди, а тому позовні вимоги є необґрунтованими, а позов не підлягає до задоволення у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, правом на подання відповіді на відзив не скористалася.09.04.2021 через засоби системи «Електронний суд» подала заяву, в якій просила проводити судове засідання без її участі, позов підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 15.05.2020 позивач, ОСОБА_1 , звернулась до КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради» з запитом про отримання публічної інформації, в якому просила надати інформацію про розмір виплаченої премії - головній медичній сестрі КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради», ОСОБА_2 у грудні 2019 року. Відповідь на запит просила направити за адресою: 84511, м. Бахмут, вул. Садова, 119.

Відповідачем вказаний запит отримано 21.05.2020 та зареєстровано за вхідним № 176, що підтверджується відтиском штампу реєстрації вхідної кореспонденції та зазначеному запиті.

Листом №01-34/583 від 22.05.2020 КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради» надано відповідь на запит позивача, яка направлена за адресою: 84511, м. Бахмут, вул. Садова, 119, що підтверджується відміткою у журналі №2 реєстрації кореспонденції відправленої поштою під №153.

Вважаючи, що КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради» не надано відповідь на запитувану публічну інформацію, ОСОБА_1 звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13.08.2020 у справі № 580/1987/20 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та зобов`язано КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради» повторно направити лист №01-34/583 від 22.05.2020 наданий на запит від 15.05.2020.

Відповідно до вказаного рішення судом встановлено, що відповідач 21.05.2020 отримав запит позивача від 15.05.2020 та 22.05.2020 направив позивачу за адресою: АДРЕСА_2 , відповідь №01-34/583 від 22.05.2020 на вказаний запит. Тобто, з дотриманням п`ятиденного строку, визначеного частиною 1 статті 20 Закону №2939. Враховуючи викладене, доводи позивача, що відповідач не надав відповіді на запит від 15.05.2020 є необгрунтованими. Разом з цим, в матеріалах справи відсутні докази отримання позивачем відповіді на запит №01-34/583 від 22.05.2020. Зважаючи на імперативно встановлений обов`язок розпорядника інформації надати відповідь на інформаційний запит, суд вважає, що саме розпорядник інформації у випадку виникнення спору повинен довести факт не лише надіслання відповіді, а й її вручення запитувачу інформації чи повернення без вручення із зазначенням відповідних причин. Враховуючи викладене, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно направити позивачу лист №01-34/583 від 22.05.2020, наданий на запит від 15.05.2020.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13.08.2020 - без змін.

На виконання вищенаведеного рішення суду, до вступу його у законну силу, відповідач 31.08.2020 повторно направив позивачу лист від 22.05.2020 №01-34/583 - відповідь на запит від 15.05.2020 щодо суми виплаченої премії в грудні 2019 року головній медсестрі диспансеру, що підтверджується квитанцією оператора поштового зв`язку ПАТ «Укрпошта» від 31.08.2020 про направлення ОСОБА_1 рекомендованого листа за вказаною адресою в м. Бахмут. Дану відповідь вручено уповноваженій особі за дорученням 03.09.2020, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення.

Позивач посилається на те, що протиправними діями відповідача їй завдано моральну шкоду, яка полягає у стражданні та приниженні, появі негативних емоцій, пригніченні настрою, внаслідок чого погіршилось її самопочуття та її життєві соціальні зв`язки, крім того їй довелося присвятити багато часу, енергії і сил для захисту свого порушеного права на інформацію.

Стаття 56 Конституції України передбачає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 24 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні несвоєчасного надання інформації. Особи, на думку яких їхні права та законні інтереси порушені розпорядниками інформації, мають право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку, визначеному законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, визначені статтями 1173, 1174 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди.

Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно зі статтею 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

При цьому, з урахуванням положень пункту 10 частини другої статті 16, статей 21, 1173 та 1174 ЦК України, шкода, завдана зазначеними органами чи (та) особами відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування лише у випадках визнання зазначених рішень незаконними та їх подальшого скасування або визнання дій або бездіяльності таких органів чи (та) осіб незаконними.

Вказані статті передбачають спеціальні підстави і умови відповідальності при завданні фізичній або юридичній особі шкоди у позадоговірних правовідносинах, які відрізняють їх від інших норм, що містять загальні правила позадоговірної (деліктної) відповідальності у цивільно-правових правовідносинах і полягають у спеціальному суб`єктному складі відповідальних осіб, спеціальній діяльності цих суб`єктів та характері їх дій (владно-адміністративний, юридично-обов`язковий, односторонній).

Сферою застосування зазначених норм є правовідносини із заподіяння шкоди фізичній чи юридичній особі у зв`язку з прийняттям зазначеними суб`єктами незаконних рішень, вчинення ними незаконних дій чи неправомірної бездіяльності при здійсненні ними своїх владних повноважень, визначених Конституцією і законодавством України.

З конструкції ст. ст.1173, 1174 ЦК України убачається, що шкода є неодмінною умовою цивільно-правової відповідальності. Під шкодою розуміють зменшення або втрату (загибель) певного особистого чи майнового блага. Залежно від об`єкта правопорушення розрізняють майнову або немайнову (моральну) шкоду.

Для виникнення зобов`язання з відшкодування шкоди відповідно до ст. ст. 1173, 1174 ЦК України необхідною умовою є наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності посадової або службової особи органу державної влади, наявність шкоди, протиправність дій її заподіювача та причинний зв`язок між його діями та шкодою. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності, в даному випадку, є відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України).

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просила стягнути моральну шкоду, спричинену протиправними діями відповідача щодо ненадання відповіді на запит від 15.05.2020. При цьому позовних вимог про визнання неправомірною бездіяльності КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради» з наведенням мотивів, в чому саме полягає така бездіяльність (з огляду на обґрунтування позовних вимог Законом України «Про звернення громадян») не заявляє.

До того ж, зі змісту рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13.08.2020 вбачається, що суд вже надавав правову оцінку доводам позивача, щодо протиправної бездіяльності КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради» яка полягала в ненадання відповіді на запит від 15.05.2020, та визнав їх необґрунтованими.

Викладене свідчить про те, що позивачем не доведено протиправності в діях відповідача (визнання незаконними дій), наявності моральної шкоди та причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача, тоді як згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання, що позивач не довів обставини, на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 258, 259, 263-268 ЦПК України, ст.ст. 16, 23, 1167, 1174 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_1 до КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради» про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення буде виготовлено протягом п`яти робочих днів.

Головуючий: Н. М. Кондрацька