справа № 489/4974/20 провадження №2/489/573/21
РІШЕННЯ

Іменем України

27 квітня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Рибальченко Т.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав

встановив:

У жовтні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах від яких в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 . В 2010 році відповідач почав зловживати алкогольними напоями та вчиняти сварки. З лютого 2011 року відносини між ними припинено через застосування до позивача відповідачем фізичної сили, свідком чого була дитина. З моменту припинення відносин відповідач не проявляв жодної ініціативи щодо спілкування з дитиною. Вже більше десяти років він не бачився з донькою, зважаючи на те, що позивач жодних перешкод йому не чинила. Через відмову відповідача добровільно утримувати дитину позивач вимушена була звернутися до Корабельного районного суду міста Миколаєва суду з позовом про стягнення з нього аліментів на дитину та 18.01.2012 отримала виконавчий лист. За весь період виконання рішення суду відповідач жодних коштів на утримання дитини не сплатив та станом на 01.09.2020 його заборгованість складає 26736,50 грн. 20.10.2011 позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , з яким позивач виховує доньку ОСОБА_3 та яку дитина вважає своїм батьком та який має намір її вдочерити.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

У судове засідання, призначене на 22.04.2021, учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та просила позов задовольнити.

Відповідач правом надання відзиву не скористався до суду надав заяву про визнання позову та просив розгляд справи здійснити за його відсутності.

Третя особа у поданій до суду заяві просила розглянути справу за відсутності їх представника.

За приписами частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 163, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

Зміна прізвище позивача з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 здійснена внаслідок реєстрації 20.10.2011 шлюбу з ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 .

Із змісту позову вбачається, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено з лютого 2011 року. З цього часу відповідач жодної ініціативи щодо спілкування з дитиною не проявляв. Більше десяти років не бачився з донькою, зважаючи на те, що позивач жодних перешкод йому не чинила, та участі в її утримані не приймає.

Згідно довідки Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві від 14.09.2020 № 57854862/108-37/15 станом на 01.09.2020 заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 26736,50 грн. З доданого до розрахунку заборгованості вбачається, що починаючи з 11.11.2011 відповідачем жодного погашення на сплату присуджених судом аліментів не здійснено.

Позивачем до позову додано нотаріально посвідчену заяву відповідача від 15.09.2020 про надання згоди на удочеріння його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та визнання ним позовних вимог про позбавлення його батьківськи прав відносно дитини.

Відповідно до висновку органу опіки і піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 20.04.2021 №2563/02.02.01-22/25/14/21 орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківськи прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно частини четвертої статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частина перша стаття 164 СК України).

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи характер поведінки відповідача, його відношення до виконання своїх батьківських обов`язків, зокрема те, що відповідач тривалий час не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, повністю ухилилася від виховання та утримання своєї дитини, не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав, а також висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення його батьківських прав, суд вважає, що позовні вимоги позивача про позбавлення відповідача батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню.

У зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України з державного бюджету позивачу підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при зверненні до суду з позовом.

Інші 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору, відповідно до статті 141 ЦПК України підлягають стягненню на її користь з відповідача.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду за квитанцією № 0.0..1 від 08.10.2020, що складає 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 коп.).

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

третя особа - Орган опіки та піклування Миколаївської міської ради, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Адміральська,20.

Повний текст судового рішення складено 27.04.2021.

Суддя І.В.Коваленко