Дата документу 13.04.2021 Справа № 316/2813/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 316/2813/20 Головуючий у 1 інстанції: Бульба О.М.
№ 22-ц/807/1511/21 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Бабенко Т.І.

розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 17 лютого 2021 року за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову, по справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Дубков Артем Володимирович до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , про звільнення орендованого приміщення та стягнення плати за незаконне користування майном та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, невід`ємних поліпшень та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 17 лютого 2021 року заяву ОСОБА_2 в інтересах якої діє ОСОБА_3 , про забезпечення позову - задоволено.

Накладено арешт на майно, власником якого є ОСОБА_1 (РНОКП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), а саме:

1) квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа 71,2 м?, житлова площа 42,4 м?, трикімнатна, реєстраційний номер 17696381;

2) квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , загальна площа 32,6 м?, житлова площа 17,5 м?, однокімнатна, реєстраційний номер 11137148.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду ФОП ОСОБА_1 подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою у задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову відмовити у повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що впровадженні Енергодарського міського суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Дубков Артем Володимирович до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , про звільнення орендованого приміщення та стягнення плати за незаконне користування майном та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, невід`ємних поліпшень та моральної шкоди.

17.02.2021 року на адресу суду від ОСОБА_2 надійшла заява про забезпечення позову. Заява обґрунтована тим, що позивач просить стягнути з відповідача 70000,00 грн. за кожен місяць затримки звільнення приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , наразі відповідач не звільнила наведене приміщення, отже загальна сума стягнення за незаконне користування в період 01.08.2020 року по 17.02.2021 року складає 490000,00 грн. Згідно інформаційної довідки №244641356 сформованою 16.02.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідачу на праві власності належить, квартира, за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно інформаційної довідки №244633118 сформованою 16.02.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідачу на праві власності належить, квартира, за адресою: АДРЕСА_3 . Враховуючи той факт, що фізична особа підприємець ОСОБА_1 , веде свою господарську діяльність в орендованому майні, крім наведених вище квартир їх не належить іншого майна, існує реальна загроза невиконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_2 по даній справі.

Позивач просила суд забезпечити позовну заяву та накласти арешт на майно, власником якого є ОСОБА_1 , а саме: квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , загальна площа 71,2 м?, житлова площа 42,4 м?, трикімнатна, реєстраційний номер 17696381; квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , загальна площа 32,6 м?, житлова площа 17,5 м?, однокімнатна, реєстраційний номер 11137148.

На підставі ч.1 ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішубчи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з ч.2 ст.149 ЦПК України, за якою забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до положень ст.158 ЦПК України, в разі незгоди із заходами забезпечення позову, застосованими судом, суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Забезпечуючи позов, суд першої інстанції зазначив, що стороною заявника доведено суду існування реальної загрози ускладнення виконання можливого рішення суду в разі задоволення вимог його позову, проаналізувавши, у тому числі, відповідність виду забезпечення позову про який просить заявник та співмірність заявлених вимог (ч.3 ст.150 ЦПК України), суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову обґрунтована у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції судова колегія враховує наступне.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IVсуди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно з Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (ст.1) високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені у розділі 1 цієї Конвенції.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Таким чином, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача грошову суму.

Заперечуючи адекватність заходів забезпечення, апелянт посилається на те, що позивачем не доведена необхідність забезпечення та посилається на те, що вартість арештованого майна перевищує розмір майнових вимог позивача.

Разом з тим, позивач надав витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого вбачається, що після вжиття заходів забезпечення майно було відчужене, що підтверджує ту обставину, що на час вжиття заходів забезпечення, позивач мав обґрунтовані припущення що невжиття заходів може спричинити відчуження відповідачем майна і, як наслідок, невиконання можливого рішення про стягнення грошових сум.

За таких обставин судова колегія не вбачає підстав для задвооелня апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 17 лютого 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 квітня 2021 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков