Справа № 758/9680/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

22 квітня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді - Якимець О. І.,

за участю секретаря судового засідання Гайдай К. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 не з`явився,

представник позивача ОСОБА_2 не з`явився,

відповідач ОСОБА_4 не з`явився,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в суд із позовом до відповідача у якому просить стягнути з останнього відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 40796,65 грн та вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 08 лютого 2019 року в м. Києві відбулось зіткнення автомобілів під керуванням ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ДТП сталось внаслідок порушення Правил дорожнього руху відповідачем, що встановлено судовим рішенням. Попри те, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Розмір заподіяних збитків становить у сумі 38396,65 грн. та витрат на складання звіту щодо визначення вартості матеріального збитку становить у сумі 2400,00 грн. Таким чином, позивач як потерпілий звернувся до суду за захистом свого порушеного права щодо стягнення заподіяної шкоди безпосередньо до винної особи. У відповідності до ст. ст. 22, 1166, 1187, 1192 ЦК України просить позов задовольнити. Разом із тим, вирішити питання судового збору у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Відповідачем не подано відзив, який містив би заперечення на позов.

22 січня 2021 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання сторона позивача не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про місце, дату та час цього засідання. 19 квітня 2021 року представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Не заперечує проти заочного вирішення справи у разі неявки відповідача.

У судове засідання відповідач не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце, дату та час цього засідання, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав, а відтак, враховуючи що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

ОСОБА_4 08 лютого 2019 року о 12 годині 10 хвилин у місті Києві по вулиці Драйзера,20, керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Lanctr», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не впевнилась у безпечності свого маневру, чим порушила п. 10.9 ПДР України, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем марки «Toyotta Corrola», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками. Дані обставини підтверджено постановою Деснянського районного суду м. Києва від 04 квітня 2019 року (справа № 754/2708/19), якою відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, а тому у відповідності до ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню /арк. спр. 6/.

ОСОБА_1 є власником пошкодженого автомобіля марки «Toyotta Corrola», д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджено копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу /арк. спр. 5/.

Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються главою 82 Цивільного кодексу України щодо відшкодування шкоди.

Відповідно до ст. ст. 509, 1187, 1188, 1192 Цивільного кодексу України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоду (боржник).

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України відповідальність за шкоду несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Відповідно до ст. 1192 цього Кодексу розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Повертаючись до матеріалів справи, яка розглядається, суд встановив, що відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 25 червня 2019 року № 63719 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Toyotta Corrola», д.н.з. НОМЕР_2 з урахуванням ПДВ становить у розмірі 38396,68 грн. Даний звіт складено оцінювачем ФОП ОСОБА_6 . Будь-яких заперечень із сторони відповідача щодо неправильності складання такого звіту не подано, а відтак суд приймає його, як доказ вірного визначення розміру заподіяння шкоди.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов переконання, що оскільки дії відповідача потягли цивільно-правові наслідки, яка була спричинена дорожньо-транспортною пригодою, а тому позивачем право вимоги до винної особи обґрунтоване належними та допустимими доказами в справі, а відтак позов підлягає задоволенню повністю шляхом стягнення із відповідача на користь позивача завданих збитків у розмірі 38396,65 грн.

Щодо частини позовної вимоги про стягнення витрат, які поніс позивач для відновлення свого порушеного права, а саме стягнення 2400,00 грн за складення звіту про визнання розміру шкоди у відповідності до ст. 22 ЦК України, суд прийшов до переконання, що витрати, понесені стороною для отримання доказів у підтвердження своїх вимог, не є збитками у розумінні ст. 22 цього Кодексу та не може бути майновою вимогою у такій категорії справ, а тому не підлягає задоволенню.

Разом із тим, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки факт завдання позивачу матеріальної шкоди доведено та така підлягає стягненню з відповідача, а тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 2400,00 грн за складання звіту від 25 червня 2019 року № 637-19, що підтверджено квитанцією від 25 червня 2019 року № 70, у порядку розподілу судових витрат.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн, що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 768,40 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-80, 259, 265, 273, 280-284, 354, пунктом 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 відшкодування завданих збитків у розмірі 38396,65 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 3168,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити, що відповідно до пункту 3 розділ ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 18 червня 2020 року № 731-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОККПП НОМЕР_3 ;

відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 22 квітня 2021 року.

Суддя О. І. Якимець