Справа № 201/187/21
Провадження № 2/201/1238/2021
УХВАЛА

про відмову у зустрічному забезпеченні позову

30 квітня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Наумової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Мілової Д.Г.,

за участю представника позивача адвоката Орлової А.О.,

представника відповідача адвоката Зайця П.Л.,

представника третьої особи адвоката Кошарної С.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення шляхом внесення ОСОБА_2 грошових коштів на депозитний рахунок суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 (третя особа ОСОБА_4 , Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Біндюгіна Мар`яна Олександрівна) про визнання правочину недійсним,

ВСТАНОВИВ:

11.01.2021р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , (третя особа ОСОБА_4 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Біндюгіна М.О.) про визнання правочину недійсним.

Ухвалою судді Наумової О.С. від 13.01.2021р. відкрито провадження у справі, призначене проведення підготовчого засідання.

Ухвалою судді від 13.01.2021р. за заявою позивача забезпечено позов шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та встановити заборону вчинення будь-яких реєстраційних дій (у тому числі реєстрації відчуження) щодо об`єкту нерухомого майна: нежитлового приміщення, реєстраційний номер 101, загальною площею 443,3 кв.м у житловому будинку літ А-10 за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення № 100 (цокольний поверх 1-3, 1 поверх 4-42 І-ІІ, а4 - у загальному користуванні ганок).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21.04.2021р. ухвалою судді першої інстанції про забезпечення позову залишено без змін.

Ухвалою судді від 01.03.2021р. за заявою позивача застосоване зустрічне забезпечення позову шляхом внесення позивачем ОСОБА_2 на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 15 000,00 грн.

20.04.2021р. відповідачка ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просила застосувати зустрічне забезпечення шляхом внесення позивачем ОСОБА_2 на депозитний рахунок суду грошових коштів в сумі 1 500 406,00 грн.

В обґрунтовування заявленого посилалася на те, що представник позивача не повідомив суд про постійне проживання позивача за межами України, відсутність майна на території України, лише після подання позивачкою апеляційної скарги на ухвалу судді про забезпечення позову, позивач звернувся до суду із заявою про вжиття заходів зустрічного забезпечення позову.

Позивач у позові і заяві про заходи забезпечення позову зазначав, що за рахунок спірного майна можливо виконати рішення суду і погасити заборгованість у розмірі 576 641,31 доларів США, однак суд застосував заходи забезпечення позову у розмірі 15 000,00 грн., що вказує на неспівмірність заходу застосування зустрічного забезпечення позову. Зокрема, в ухвалі Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 14.06.2018р. встановлено, що відповідно до звіту про оцінку майна вартість спірного нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , становить 1 500 406,00 грн. (станом на 2018 рік). Проте позивач запропонував зустрічне забезпечення у сумі, що в 300 разів менша оцінки майна, чим порушив вимоги ч. 5 ст. 154 ЦПК України. Вважала, що співмірність буде забезпечена лише шляхом внесенням позивачем на депозитний рахунок суду 1 500 406,00 грн.

28.04.2021р. представник позивача - адвокат Орлова О.А. надала заперечення на заяву про застосування зустрічного забезпечення, у яких не погодилася із доводами відповідачки про доцільність застосування зустрічного забезпечення. Вважала необґрунтованою позицію відповідачки про те, що зустрічне забезпечення має дорівнювати вартості майна, щодо якого заявлений позов, оскільки метою зустрічного забезпечення є відшкодування можливих збитків відповідача, завданих забезпечення позову, в разі, якщо позов не буде задоволено, а розмір цих збитків не має жодного відношення до розміру чи вартості майна. У справі судом вжиті заходи зустрічного забезпечення, повторне зустрічне забезпечення ЦПК України не передбачено. Законність та обґрунтованість ухвали про забезпечення позову підтверджена апеляційним судом. При застосування забезпечення позову судом не встановлено обмежень у використанні ОСОБА_1 отриманого нею у дар нерухомого майна, яке вона може надавати в оренду. В апеляційній скарзі на ухвалу про забезпечення позову ОСОБА_1 підтвердила, що не планувала і не планує відчужувати майно, а тому ухвала про забезпечення позову не впливає на реалізацію прав відповідачкою. Остаточним судовим рішенням у справі № 187/998/16 стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 576 641,31 доларів США за договором позики. Позивач має змогу відшкодувати шкоду від забезпечення позову. У разі задоволення позову ОСОБА_3 отримає своє майно назад у власність, а в разі відмови - майно залишиться у власності її рідної матері.

Заявниця відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, місце і час розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник позивача - адвокат Орлова О.А. в судовому засіданні проти заяви про зустрічне забезпечення заперечувала, просила відмовити у її задоволенні.

Представник відповідачки ОСОБА_3 - адвокат Заєць П.Л., а також представник третьої особи ОСОБА_4 адвокат Кошарна С.С. в судовому засіданні підтримали заяву відповідачки ОСОБА_1 , вважали, що вжиті судом заходи зустрічного забезпечення у розмірі 15 000,00 грн. є неспіввісними.

Оскільки клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, то питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання у відповідності до ч. 6 ст. 154 ЦПК України.

Вислухавши учасників справи, ознайомившись із заявою про зустрічне забезпечення, розглянувши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

При застосуванні зустрічного забезпечення в ухвалі судді від 01.03.2021р. вже враховано те, що позивач не має в Україні зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, що є суттєвими та вимагало від суду застосування зустрічного забезпечення.

Суд вважає необґрунтованими доводи відповідачки про те, що співмірність заходів забезпечення позову полягає у визначенні суми, яка дорівнює вартості майна, щодо якого існує спір, оскільки частина 5 ст. 154 ЦПК України визначає співмірність саме заходів зустрічного забезпечення, ціллю яких є забезпечення відшкодування збитків від забезпечення позову, а не відповідність їх розміру вартості спірного майна.

Заходи зустрічного забезпечення також мають бути співмірними із розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Приймаючи до уваги, що заява про зустрічне забезпечення, подана відповідачкою ОСОБА_1 не містить посилань на докази (а також не надано таких доказів), які підтверджують, що вжитими суддею заходами забезпечення позову, ОСОБА_1 завдано збитки, їх розмір, то відсутні підстави для задоволення заяви про зустрічне забезпечення.

Також враховано, що вжиті судом заходи забезпечення позову стосуються лише заборони вчиняти реєстраційні дії щодо майна, що ніяким чином не порушує права відповідачки на користування цим майном, у т.ч. надання його в оренду.

Крім того, відмовляючи в задоволенні заяви суд враховує, що обґрунтування заяви про зустрічне забезпечення співпадає за змістом з апеляційною скаргою на ухвалу від 13.01.2021р. про вжиття заходів забезпечення позову, яка (апеляційна скарга) залишена без задоволення постановою Дніпровського апеляційного суду від 21.04.2021р. Як видно зі змісту постанови, апеляційний суд не прийняв доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 і врахував, що позивач ОСОБА_2 проживає та зареєстрований у Чеській Республіці і тому ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2021р. застосовано зустрічне забезпечення позову шляхом внесення позивачем ОСОБА_2 на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 15 000,00 грн., які він 04.03.2021р. вніс на депозитний рахунок суду. Залишаючи без змін ухвалу судді про забезпечення позову, апеляційний суд зауважив, що застосований судом першої інстанції спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006р.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову відповідачці ОСОБА_1 у задоволенні її заяви про застування зустрічного забезпечення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 151, 153, 154, 159 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення шляхом внесення ОСОБА_2 грошових коштів на депозитний рахунок суду в сумі 1 500 406,00 грн. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 (третя особа ОСОБА_4 , Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Біндюгіна Мар`яна Олександрівна) про визнання правочину недійсним - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту.

Повний текст ухвали складений 05 травня 2021 року.

Суддя О.С. Наумова