Справа № 459/3513/20 Головуючий у 1 інстанції: Жураковський А.І.
Провадження № 22-ц/811/323/21 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю секретаря Симця В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 29 грудня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, у якій просив суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Дегтярьової Руслани Олегівни (в подальшому «державний виконавець»), яка полягає у невиконанні рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29.04.2020 року про стягнення з ОСОБА_2 у його користь грошових коштів, а також зобов`язати згаданого державного виконавця вжити всіх заходів щодо примусового виконання згаданого рішення суду (а.с. 1-5).

Оскаржуваною ухвалою в задоволенні скарги відмовлено (а.с. 57-59).

Дану ухвалу оскаржив заявник (стягувач) ОСОБА_1 .

Апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги його скарги, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вважає, що суд першої оцінки не дав належної оцінки тому, що жодна дія, яку просив вчинити стягував на реальне виконання рішення суду, державним виконавцем вчиненою не була (а.с. 61-63).

Апелянт надіслав до суду заяву про апеляційний розгляд справи за його та його представника відсутності (а.с. 189).

Червоноградський міський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), будучи своєчасно (13.04.2021 року) належним чином повідомленим про апеляційний розгляд справи 26 квітня 2021 року (а.с. 97), явку свого представника в судове засідання не забезпечив і про причини такої неявки суд не повідомив, що (у відповідності до частини 2 статті 372 ЦПК України) не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12 і 81);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);

- обставини, встановлені рішенням суду у (зокрема) цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 82);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77).

Відмову у задоволенні скарги суд мотивував тим, що з часу пред`явлення виконавчого листа до виконання державний виконавець систематично вживав активних дій та приймав рішення, що були спрямовані на виконання рішення суду, однак заходи примусового виконання рішення суду були безрезультатними і вина у цьому державного виконавця є відсутньою, оскільки ознаки його бездіяльності відсутні.

В той же час, наведені висновки не в повній мірі відповідають фактичним обставинам, що стверджується наступним.

На стадії апеляційного розгляду справи апелянт подав до суду копію ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 02 березня 2021 року, якою було скасовано постанову державного виконавця Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 28.01.2021 року про повернення виконавчого документа стягувачу та визнано ці дії неправомірними: як вбачається з засвідчувального напису на цій копії, дана ухвала 18 березня 2021 року набрала законної сили.

Як вбачається з мотивувальної частини вищезгаданої ухвали, в ході розгляду цієї цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 судом було встановлено те, що державним виконавцем не було вчинено всіх дій щодо виконання рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29.04.2020 року про стягнення з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 грошових коштів (а.с. 196-198), а відтак ця обставина(у відповідності до частини 4 статті 82 ЦПК України) доказуванню не підлягає.

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається її учасниками та обставина, що виконавче провадження у справі по виконанню рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29.04.2020 року про стягнення з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 грошових коштів було відкрито постановою державного виконавця ще 26 серпня 2020 року (а.с. 132).

В той же час, як вбачається з ухвал Червоноградського міського суду Львівської області від 31 березня 2021 року (у справі № 459/404/20) та від 05 квітня 2021 року (у справі №459/404/20), державний виконавець Дегтярьова Р.О. до суду з поданнями про надання дозволу на примусове входження у квартиру АДРЕСА_1 (у якій є зареєстрованим і співвласником якої є боржник ОСОБА_2 ) та про оголошення згаданого боржника у розшук звернулася лише 24 березня 2021 року (а.с. 199-202).

За вищенаведених обставин висновок суду про відсутність ознак бездіяльності державного виконавця (станом на час постановлення судом оскаржуваної ухвали) у тривалому невиконанні рішення суду не можна визнати обгрунтованим, а відтак ця ухвала підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 29 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати бездіяльність державного виконавця Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 459/142/20, виданогоЧервоноградським міським судом Львівської області, неправомірною.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 26 квітня 2021 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.