Справа № 2-1017/2009
У Х В А Л А

27 квітня 2021року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Зими І.Є.

за участю секретаря Вітрука В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про звернення стягнення на нерухоме майно,-

встановив:

26.04.2021 приватний виконавець Виконавчого округу Львівської області Білецький І.М. звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із поданням про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 0,0508 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:004:0010, з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

В судове засідання сторони по справі не з`явились, приватний виконавець Виконавчого округу Львівської області Білецький І.М. подав на адресу суду заяву про розгляд подання без його участі.

Крім того, ч. 11 ст. 440 ЦПК України передбачено, що суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути подання у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Перевіривши матеріали подання, доводи подання, суд вважає, що подання про звернення стягнення на нерухоме майно підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів, направлених до суду, вбачається, що приватним виконавцем Виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. було відкрите виконавче провадження № 62100275 на виконання виконавчого листа № 2-1079 від 10.04.2009 року виданого Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 27.02.2008 року в сумі 1 1001 128, 15 грн..

30.10.2012р. ухвалою Шевченківського райсуду м. Львова № 1328/7533/12 було замінено стягувача у вказаному виконавчому провадженні з ПАТ «Укрсиббанк» на його правонаступника ТзОВ «Кей-Колект» за правом грошової вимоги до боржника ОСОБА_2 .

При вчинені виконавчих дій було встановлено, що боржник ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки від 27.02.2008р., посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кулиняком 1.Я., придбав у ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0508 га, що знаходиться на АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:004:0010, з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Вказана ділянка цього ж дня разом з наявним на ній будинком АДРЕСА_1 , була передана в іпотеку АКБ «Укрсиббанк», для забезпечення кредитного договору, заборгованість за яким, відповідно стягується в даному виконавчому провадженні.

Між тим, згідно Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, власником такої є ОСОБА_3 .

За таких обставин, слід дійти висновку про те, що боржник ОСОБА_1 не здійснив відповідні, передбачені чинним на час придбання земельної ділянки, дії, щодо реєстрації права власності на таку.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), Корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частинами 3 та 4 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставленого третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Пунктом 1 ч.1 ст.26 Закону «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Ч.1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Відповідно до ч.10 ст.440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Верховний Суд у постанові по справі №676/1314/19 від 10.02.2020р. висловив правову позицію, за якою у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Аналогічний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №911/3594/17, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 925/1121/17, від 17.04.2019 у справі № 916/675/15.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене, розглянувши подання, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з підстав наведених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247 ч.2, 353, 440 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

постановив:

подання приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про звернення стягнення на нерухоме майно задовольнити.

Звернути стягнення на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 0,0508 га, що знаходиться на АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:004:0010, з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали суду апеляційної скарги.

Суддя: І. Є. Зима