КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/5997/2021 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 травня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Ігнатченко Н.В.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 03 лютого 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві про встановлення факту родинних відносин,

УСТАНОВИВ:

у вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в обґрунтування якої зазначала, що метою встановлення факту родинних відносин є неможливість отримати одноразову грошову допомогу як члену сім`ї пенсіонера - її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби а деяких інших осіб», а також неможливість оформлення пенсії по втраті годувальника, так як в документах покійного чоловіка та в документах заявниці існує розбіжність в написанні прізвищ, а саме, прізвище чоловіка зазначене як « ОСОБА_1 », а заявниці - « ОСОБА_1 ».

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просила встановити факт родинних відносин, а саме, що вона на момент смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , була його дружиною.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Київ від 03 лютого 2021 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі частини 4 статті 315 ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції помилково встановлено наявність спору про право, оскільки жодного спору про право в даному випадку не існує, так як ніяка особа не оспорює її право на отримання пенсії або одноразової грошової допомоги після смерті її чоловіка.

Відзивів на апеляційну скаргу у визначений судом апеляційної інстанції строк не надходило.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції, як помилкову, та повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві свого представника для участі у справі не направили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що у відповідності до положень частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення заявника, з`ясувавши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що заявник звернулась до суду із заявою, яка пов`язана з вирішенням спору про право, тому справа має розглядатись в порядку позовного провадження.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно із частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність і прикладну значимість, і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Безспірність слід розуміти лише як відсутність спору про суб`єктивне матеріальне право, але не відсутність спору про існування факту, що встановлюється. Відтак слід враховувати не тільки конкретну мету встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом.

Таким чином, в окремому провадженні можуть бути розглянуті справи про встановлення фактів, якщо від цього залежить охорона прав та інтересів особи, створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як роз`яснено у пунткі 1 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Звертаючись до суду із заявою, ОСОБА_1 зазначала, що встановлення факту родинних відносин їй потрібно для оформлення отримання одноразової грошової допомоги, як члену сім`ї пенсіонера, її чоловіка - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві від 08.09.2020 року, виявлено розбіжності в написанні її прізвища та прізвища її чоловіка, а саме вона - ОСОБА_1 , а чоловік - ОСОБА_1 . Роз`яснено, що призначення їй одноразової грошової допомоги членам сім`ї померлого пенсіонера з числа військовослужбовців відповідно до закону можливо лише в разі встановлення ідентичності прізвища.

Зазначаючи, що із заяви ОСОБА_5 убачається спір про право, суд першої інстанції не вказав між ким саме існує такий спір, хто є тією особою, яка оспорює право заявника на оформлення зазначених соціальних виплат.

Натомість, процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року (справа №640/10329/16).

Оскільки заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, подано ОСОБА_1 до суду в порядку окремого провадження саме з метою захисту своїх прав та інтересів при вирішенні питання щодо оформлення одноразової грошової допомоги членам сім`ї померлого пенсіонера з числа військовослужбовців, а не для вирішення спору про право на спадщину після померлого чоловіка, колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення заяви без розгляду.

Відповідно достатті 379 ЦПК Українипідставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ураховуючи, що висновок суду першої інстанції про наявність у даній справі спору про право не відповідає фактичним обставинам справи і є помилковим, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Київ від 03 лютого 2021 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 13 травня 2021 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Ігнатченко Н.В.