Справа № 344/3115/21
Провадження № 2/344/2205/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

11 травня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 25.01.2018 року він уклав договір позики, згідно якого, він позичив ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 7450 доларів США, що по курсу НБУ станом на 25.01.2018 року - 2886,53 грн. (100 дол.США) становить 215 046,48 грн. На підтвердження отримання грошових коштів відповідачем була власноручно написана розписка. Згідно розписки від 25.01.2018 року грошові кошти ОСОБА_2 повинен був повернути до 31.07.2018 року рівними частинами по 1257 доларів США щомісячно починаючи з лютого місяця 2018 року (протягом шести місяців). Відповідач до 31.07.2018 року (30.07.2018 року) частково повернув йому борг, а саме 6550 доларів США. Заборгованість відповідача станом на 31.07.2018р. складає 900 доларів США, що по курсу НБУ станом на 20.01.2021р. - 2675,52 грн (100 дол. США) становить 24079,68 грн. Незважаючи на постійні усні нагадування про оплату залишку боргу, відповідач ухиляється від його повернення. ОСОБА_2 протягом останнього часу взагалі не відповідає на його прохання повернути борг. Відповідно до розписки від 25 січня 2018 року він виконав зобов`язання перед відповідачем та надав кошти в борг, в той час як зобов`язання позичальником в повному обсязі виконані не були. Згідно розписки наданої відповідачем неоплачений борг у розмірі 900 доларів США ОСОБА_2 повинен був повернути до 31.07.2018 року. Проте, останній свого обов`язку не виконав. Також позивачем зазначається, що підлягає стягненню 3% річних. Розрахунок 3% річних позивачем проведено від позиченої суми 7540 доларів США. Дата початку нарахування -26.01.2018 року. Дата закінчення нарахування - 30.07.2018 року. Кількість днів - 186 Відсоткова ставка: 3% річних. Формула розрахунку: [Відсотки] = [Сума боргу] х [Процентна ставка] / 100% /365 днів х [Кількість днів] 7540 *3/100/365*186=115,27 дол. США. Розрахунок 3% річних від позиченої суми 900 доларів США яка є неповерненою (прострочений борг). Дата початку нарахування -31.07.2018 року. Дата закінчення нарахування - 20.01.2021 року. Кількість днів - 905. 900 *3/100/365*905=66,95 дол. США. Таким чином, 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання становить 182,22 доларів США, що по курсу НБУ станом на 20.01.2021р. - 2675,52 грн. (100 дол. США) становить 4875,33 грн. Отже, загальна сума боргу відповідача станом на 20.01.2021 рік складає 900 доларів США +182,22 доларів США (3% річних), всього 1082,22 долари США. Враховуючи наведене просить суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за договором позики в розмірі 900 доларів США, 3% річних у розмірі 182,22 доларів США та судові витрати по справі та витрати на оплату правової допомоги.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві, просив суд позов задовольнити в повному обсязі, не заперечив проти ухвалення заочного рішення по справі. При цьому зазначив, що відповідач до 31.07.2018 року частково повернув позивачу борг, а саме 6550 доларів США, а тому залишок заборгованості по договору позики становить 900 Доларів США, які позивач просить стягнути з відповідача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в встановлений судом в ухвалі строк відзив на позов не подав.

Судові повістки-повідомлення повернулись із зазначенням «За закінченням терміну зберігання». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідача суд не володіє. Згідно ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, повідомлення відповідача було здійснено на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Тому суд вважає відповідача належно сповіщеним про розгляд справи.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно розписки від 25 січня 2018 року, оригінал якої надано суду, ОСОБА_2 взяв в борг від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 7540 доларів США, які він зобов`язався повернути до 31.07.2018 року.

Окрім того, ОСОБА_2 зобов`язався повертати позичені кошти щомісячно, починаючи з лютого місяця 2018 року в рівних частинах по 1257 доларів США до повної оплати.

Відповідач до суду не з`явився, факт написання розписки не оспорював, а тому виникнення боргового зобов`язання за договором позики є встановленим належним доказом, а саме оригіналом даної розписки.

У зазначений в розписці строк відповідач, отримані в якості позики кошти в повному обсязі не повернув, доказів протилежного відповідачем надано не було.

Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому виконавцем визначеної грошової суми, або визначеної кількості речей.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

При укладенні договорів позики між сторонами в письмовій формі були погоджені всі істотні умови таких договорів, а саме: розмір позики та строк її повернення. Таким чином вказаний договір позики вважається укладеними та підлягає до виконання. Відповідно до розписки від 25.01.2018 року позивач виконав зобов`язання перед відповідачем та надав кошти в борг, в той час як зобов`язання позичальника в повному обсязі виконані не були.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.

При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Тобто відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Крім того, висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 14-134цс18 та постанові від 16.01.2019 року у справі № 373/2054/16-ц.

З врахуванням наведеного суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 на його користь заборгованості за договором позики від 25.01.2018 року підлягають до задоволення, та з урахуванням поверненої суми грошових коштів в сумі 6550 доларів США з відповідача на користь позивача слід стягнути залишок суми боргу, у розмірі 900 доларів США.

Щодо частини позовної вимоги про стягнення 3 відсотків річних від простроченої суми боргу, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника, а тому при його обрахунку береться за основу прострочена сума, визначена у договорі та в іноземні валюті.

Відповідно до проведеного позивачем розрахунку, зазначеного у позовній заяві за розпискою від 25 грудня 2018 року 3% річних від позиченої суми 7540 доларів США за період з 26 січня 2018 року по 30 липня 2018 року становить 115,27 доларів США; а також 3% річних від позиченої суми 900 доларів США, яка неповернута (борг) за розпискою від 25 грудня 2018 року за період з 31 липня 2018 року по 20 січня 2021 року становить 66,95 доларів США.

Розрахунок 3% річних проведено від позиченої суми 7540 доларів США. Дата початку нарахування -26.01.2018 року. Дата закінчення нарахування - 30.07.2018 року. Кількість днів - 186 Відсоткова ставка: 3% річних. Формула розрахунку: [Відсотки] = [Сума боргу] х [Процентна ставка] / 100% /365 днів х [Кількість днів] 7540 *3/100/365*186=115,27 дол. США. Розрахунок 3% річних від позиченої суми 900 доларів США яка є неповерненою (прострочений борг). Дата початку нарахування -31.07.2018 року. Дата закінчення нарахування - 20.01.2021 року. Кількість днів - 905. 900 *3/100/365*905=66,95 дол. США. Таким чином, 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання становить 182,22 доларів

Даний розрахунок відповідачем не оспорювався, а тому приймається судом до уваги та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Представником позивача надано договір про надання правової допомоги № 21-05 від 03.01.2021 року, предметом якого є надання послуг правового характеру.

Згідно додатку до договору №21-05 від 03.01.2021 року, відповідно до п.3.1 Договору № 21-05 від 03.01.2021 року клієнт за надані послуги правової (правничої) допомоги сплачує винагороду в розмірі 5000 грн., за визначення та аналіз всіх документів, які стосуються подання позову про стягнення боргу, аналіз законодавчої бази з цього приводу на надання консультацій клієнту, підготовку позовів, відзивів, заперечень та скарги, клопотань і заяв, представлення інтересів в Івано-Франківському міському суді та за надання інших адвокатських послуг.

Згідно акту №1 надання послуг від 11.05.2021 року адвокатом Марущак В.І. (представником) та ОСОБА_1 підтверджено, що адвокат (представник) за доручення клієнта надав йому правову (правничу) допомогу, а саме: вивчення аналіз всіх документів, які стосуються подання позову про стягнення боргу аналіз законодавчої бази з цього приводу на надання консультації клієнту - 4 год., вартістю 500 грн., всього 2000 грн.; написання та подання позовної заяви 1 (2 години) 1000 грн., всього - 2000,00 грн.; участь адвоката у судовому засіданні від 1 засідання вартістю 1000,00 грн., всього 1000,00 грн. За таких обставин, сплачена позивачем адвокату сума гонорару підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 626, 629, 1046, 1047, 1050 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 13, 81, 82, 263-265 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , суму основного боргу за договором позики в розмірі 900 (дев`ятсот) доларів США, та 3% річних у розмірі 182 (сто вісімдесят два) долари США 22 центи.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на правову допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати по оплаті судового збору в розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя: Татарінова О.А.

Повний текст рішення складено 11 травня 2021 року