Справа № 403/4910/12
Провадження № 2-во/932/62/20
у х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2021 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі - Скопа Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву представника Дніпровської міської ради Гуртового Володимира Юрійовича про відвід судді Кудрявцевої Т.О. при розгляді заяви Euroecology International Corporation a.s. про виправлення описки та видачу виконавчого листа у справі № 403/4910/12, в якій боржниками зазначені Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради та Дніпропетровська міська рада, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Кудрявцевої Т.О. перебуває заява Euroecology International Corporation a.s. про виправлення описки та видачу виконавчого листа, в якій боржниками зазначені Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради та Дніпропетровська міська рада, та в якій заявник просить виправити описку в резолютивній частині ухвали від 26.09.2012 року у справі № 403/4910/12, зазначивши в ній суму, що підлягає стягненню, в іноземній валюті згідно мотивувальної частини цієї ухвали, поряд з її еквівалентом в національній валюті України станом на день винесення ухвали; видати новий виконавчий лист для примусового виконання ухвали від 26.09.2012 року, зміст якого відповідатиме виправленій резолютивній частині ухвали.

06.05.2021 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла письмова заява представника Дніпровської міської ради Гуртового В.Ю. про відвід судді, в якій заявник просить відвести суддю Кудрявцеву Т.О. від розгляду заява AT «Euroecology International Corporation a.s.» про виправлення описки в резолютивній частині ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2012 року у справі № 403/4910/12 за клопотанням Акціонерного товариства «Euroecology International Corporation» про надання дозволу на примусове виконання арбітражного рішення Арбітражного суду при Економічній палаті Чеської Республіки та Аграрній палаті Чеської республіки від 14.07.2011 року та додаткового арбітражного рішення Арбітражного суду при Економічній палаті Чеської республіки від 07.10.2011 року щодо боржників Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, Дніпровської міської ради. В обгрунтування клопотання представник заявника посилається на те, що згідно з пунктом 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді. Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду. Згідно пункту 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів, передбачено, що при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв'язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довір'ям не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв'язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довір'я до незалежної судової влади буде підірвано. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку, незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Пунктом 2.5. Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Тобто, в разі переконання судді в наявності обставин, які унеможливлюють винесення ним об'єктивного рішення або обґрунтовано викликають сумнів у стороннього спостерігача в його упередженості, він зобов'язаний заявити самовідвід.

Як зазначено в заяві про відвід, згідно до роз'яснень ЄСПЛ у справах «Мікаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожен суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов'язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ'єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві. Рішенням Вищої ради правосуддя від 28.11.2019 № 3247/0/15-19 встановлено, що ухвалою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 26.09.2012 задоволено клопотання акціонерного товариства «Euroecology International Corporation» про надання дозволу на примусове виконання арбітражного рішення Арбітражного суду при Економічній палаті Чеської Республіки та Аграрній палаті Чеської Республіки від 14.07.2011 року та додаткового арбітражного рішення цього суду від 07.10.2011 року до виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, Дніпропетровської міської ради, про стягнення коштів (справа № 403/4910/12). У квітні 2016 року Дніпропетровська міська рада звернулася до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2012 року (справа № 200/9663/16-ц (403/4910/12)). Як нововиявлені обставини Дніпропетровська міська рада позиціонувала отриманий нею 23.03.2016 року лист від Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № 7871/09-58/953, яким було роз»яснено, що угода від 09.12.1994 року та доповнення до неї від 25.12.1996 року, укладені між акціонерним товариством «Euroecology International Corporation» та Дніпропетровською міською радою (за результатами оцінки яких і були ухвалені зазначені вище рішення іноземного суду), базувалися на державному замовленні; як наслідок, умови цих угод щодо юрисдикції суду, за наявності спору, повинні були відповідати чинним на той час нормам законодавства України. З огляду на зазначене управління юстиції рекомендувало Дніпропетровській міській раді звернутися до суду. Зазначена заява надійшла до провадження судді Кудрявцевої Т.О., яка за результатами розгляду вказаної заяви 30.11.2016 року постановила ухвалу, якою заяву задовольнила, ухвалу Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 26.09.2012 року, постановлену у справі № 403/4910/12, скасувала та відмовила акціонерному товариству «Euroecology International Corporation» у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання вищезазначених рішень іноземного суду. Оскільки після ухвалення судом зазначеного рішення виникла істотна обставина, яка не була і не могла бути відома на час розгляду справи, враховуючи, що рішення Арбітражного суду при Економічній палаті Чеської Республіки та Аграрній палаті Чеської республіки від 14.07.2011 року та від 07.10.2011 року прийнято некомпетентним судом, чим порушено встановлену статтею 390 ЦПК України умову визнання та виконання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню, суд вважав, що ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2012 року у справі № 403/4910/12 про надання дозволу на примусове виконання арбітражного рішення Арбітражного суду при Економічній палаті Чеської Республіки та Аграрній палаті Чеської республіки від 14.07.2011 та додаткового арбітражного рішення Арбітражного суду при Економічній палаті Чеської Республіки та Аграрній палаті Чеської республіки від 07.10.2011 року підлягає скасуванню за нововиявленими обставинами.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.06.2018 року за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Euroecology International Corporation» ухвалу судді Кудрявцевої Т.О. від 30.11.2016 року скасовано, у задоволенні заяви Дніпропетровської міської ради про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами ухвали Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 26.09.2021 року відмовлено. Суд апеляційної інстанції мотивував своє рішення тим, що ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2012 року було переглянуто апеляційним судом Дніпропетровської області, Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ та Верховним Судом України, якими детально проаналізовано як арбітражну угоду, так і рішення арбітражного суду та кредитний договір між сторонами спору, дійшли висновку, що рішення Арбітражного суду Чеської Республіки підлягає примусовому виконанню в Україні. Також суд апеляційної інстанції зазначив, що не може вважатися нововиявленою обставиною лист Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 14.03.2016 року 14.03.2016 № 7871/09-58/953, який має інформаційний характер та не може вплинути на юридичну оцінку обставин, надану у судовому рішенні, що переглядається.

Представник заявника в заяві про відвід зазначає, що дисциплінарна палата у своєму рішенні вказала, що перегляд судового рішення, яке набрало законної сили, здійснено суддею Кудрявцевою Т.О. без законних на те підстав, чим порушено принцип правової (юридичної) визначеності, який відповідно до практики Європейського суду з прав людини є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та передбачає дотримання принципу «res judicata» - принципу остаточності рішень суду, згідно з яким жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду лише з метою повторного слухання справи та постановления нового рішення. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»). Рішенням Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 12.08.2019 року № 2072/2дп/15-19 притягнуто суддю Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцеву Т.О. до дисциплінарної відповідальності. Враховуючи те, що суддю Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцеву Т.О. притягнуто до дисциплінарної відповідальності у справі № 403/4910/12 за скаргою AT «Euroecology International Corporation a.s.», є сумніви в об'єктивності розгляду заяви про виправлення описки.

В судовому засіданні представник Дніпровської міської ради підтримав заяву про відвід з підстав, викладених в заяві про відвід.

В судове засідання представник Euroecology International Corporation a.s. не з»явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином за адресою, зазначеною в заяві про виправлення описки та видачу виконавчого листа.

В судове засідання представник Виконавчого комітету Дніпровської міської ради не з»явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином.

Розглянувши заяву про відвід, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає наступне.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов'язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо вказує на те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» (« De. Belgium» ) від 26 жовтня 1984 року, п.26).

У справі "П'єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами, провів розмежування між суб'єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об'єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб'єктивний та об'єктивний аспект.

Щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі " Хаушильд проти Данії " зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об'єктивному розгляді справи.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. 36 ЦПК України, а саме, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з виключними обставинами у цій справі.

Основні принципи незалежності судових органів, схвалені резолюціями 40 / 32 та 40 / 146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року, Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 13 жовтня 1994 року № ( 94 ) 12 та від 17 листопада 2010 року № CM / Rec ( 2010 ), вимагають від держав-учасниць вжиття всіх належних заходів для забезпечення поваги, захисту і сприяння незалежності та неупередженості суддів.

Судді повинні приймати свої рішення цілком незалежно і мати змогу діяти без обмежень, без неправомірного впливу, підбурення, тиску, погроз, неправомочного прямого чи непрямого втручання, незалежно, з чийого боку та з яких мотивів воно б не здійснювалось, мають бути цілком вільними у винесенні неупередженого рішення у справі, яку вони розглядають, покладатись на своє внутрішнє переконання, власне тлумачення фактів та чинне законодавство.

У перелічених міжнародних документах констатується, що незалежність не є прерогативою чи привілеєм, наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя.

Незалежність суддів є конституційним принципом організації та функціонування судів, а також професійної діяльності суддів, що забезпечується, крім іншого, забороною будь - якого впливу на суддів, захистом їх професійних інтересів. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді (Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 19 - рп / 2004 ).

Законом України "Про судоустрій і статус суддів" визначено умови виконання професійних обов'язків суддів та правові засоби за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності суддів та незалежності суддів. Зокрема статтею 6 Закону України встановлено заборону втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб, з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, закликів до невиконання судових рішень.

Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності ( ст. 3, 28 ). Право на повагу людської гідності - це право, що захищає гідність будь-якої особи, забезпечує належне ставлення до неї з боку органів державної влади, інших осіб. Це є одним із видів прав людини, належить до основоположних прав, адже воно є необхідним для нормального існування та розвитку людини, є загальним та є особистим (або громадянським) правом.

Відповідно Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантується Конституцією і законами України, а суддя при здійсненні правосуддя незалежний і підкоряється лише закону. Тому вплив на нього у будь - який спосіб забороняється, а втручання в його діяльність тягне за собою відповідальність, передбачену законом, оскільки порушує порядок здійсненні правосуддя відповідно до конституційного принципу незалежності судді.

Відповідно до ч.1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Згідно до ч.2 цієї статті питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

У відповідності до ч.3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Зважаючи на те, що заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, а саме 06.05.2021 року, відповідно до ч.3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що представником Дніпровської міської ради не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді Кудрявцевої Т.О. при вирішенні даної справи за заявою про виправлення описки та видачу виконавчого листа, тому суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 36, 40, 258, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати заяву представника Дніпровської міської ради Гуртового Володимира Юрійовича про відвід судді Кудрявцевої Т.О. при розгляді заяви Euroecology International Corporation a.s. про виправлення описки та видачу виконавчого листа у справі № 403/4910/12, в якій боржниками зазначені Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради та Дніпропетровська міська рада, - необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т.О. Кудрявцева