Справа № 482/320/21
Номер провадження 2/482/332/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді - Демінської О.І., секретар судового засідання Єфімова О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, приватний виконавець Миколаївського виконавчого округу Баришніков Артем Дмитрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Кобзаренко М.Ю., звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, приватний виконавець Миколаївського виконавчого округу Баришніков Артем Дмитрович про визнання виконавчого напису нотаріуса №5700 від 04.12.2020 р. таким, що не підлягає виконанню

На обґрунтування позову зазначено, що 04.12.2020 р. представник ТОВ «Вердикт Капітал» отримав у приватного нотаріуса Буждиганчук Є.Ю. виконавчий напис № 5700 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості, який подав приватному виконавцю Баришнікову А.Д.

29.12.2020 приватним виконавцем Баришніковим А.Д. відкрито виконавче провадження № 64011807.

Виконавчий напис № 5700 від 04.12.2020 ОСОБА_1 не отримав, дізнався про його існування в лютому 2021 року після звернення стягнення на заробітну плату приватним виконавцем Баришніковим А.Д.

Посилаючись на те, що виконавчий напис № 5700 від 04.12.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості вчинений приватним нотаріусом Буждиганчук Є.Ю. з порушенням вимог законодавства, оскільки нотаріусу не надано документи на підтвердження безспірності вимог кредитора. Письмову вимогу ТОВ «Вердикт Капітал» про погашення заборгованості ОСОБА_1 не отримав, у зв`язку з чим позбавлений можливості самостійно ліквідувати допущені порушення, перевірити правильність нарахування заборгованості, фактичний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Вердикт Капітал» на момент вчинення виконавчого напису є значно меншим, ніж розмір заборгованості, вказаний у виконавчому написі № 5700 від 04.12.2020, у зв`язку з неправильним та надмірним нарахуванням кредитором відсотків, комісії, пені, штрафів. При вчиненні виконавчого напису № 5700 нотаріус Буждиганчук Є.Ю. керувалась ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та наказом № 296/5 від 22.02.2012 Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим , яку визнано незаконною та нечинною (з моменту прийняття) в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, просить про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 05.03.2021 р. відкрите провадження у справі в порядку загального позовного провадження і призначено підготовче засідання, а також витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. копію виконавчого напису №5700 від 04.12.2020 року, а також копії усіх матеріалів, що стали підставою для видачі виконавчого напису нотаріуса.

15.04.2021 р. до суду надійшов відзив ТОВ «Вердикт Капітал» на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованість та безпідставністю, а також клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Представник позивача - адвокат Кобзаренко М.Ю. надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та її представника, позовні вимоги підтримав і просив про їх задоволення.

Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Приватний виконавець Миколаївського виконавчого округу Баришніков А.Д. в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися до зали судового засідання.

Вивчивши доводи позову, відзиву на позовну заяву та матеріали справи, судом встановлено наступне.

12.06.2019 р. між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №965151 на суму 3200 грн. строком на 30 днів (з можливістю продовження строку дії договору) зі сплатою фіксованої процентної ставки за користування позикою - 0,54% за кожен день такого користування (знижена процентна ставка), 1,80% від суми позики за кожен день користування (стандартна процентна ставка), штрафів, пені у разі прострочення виконання зобов`язань.

27.12.2019 р. між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір № 2712 про відступлення права вимоги, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» набув права кредитора за кредитним договором №965151 від 12.06.2019 р. з ОСОБА_1

04.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинено виконавчий напис №5700, згідно з яким з ОСОБА_1 стягнуто на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором в сумі 17568 грн. за період з 27.12.2019 р. по 17.11.2020 р., з яких 11431,05 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 6136,95 грн. сума заборгованості за відсотками та комісіями.

На підтвердження достовірності сум кредитної заборгованості приватному нотаріусу надано виписку з особового рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , згідно з яким вказано про існування сальдо на кінець періоду, станом на 17.11.2020 р., в сумі 17568,00 грн.

Відомості про повідомлення приватним нотаріусом Поворознюка В.О. про існування заборгованості за наведеним кредитним договором матеріали справи не містять.

Докази вручення такого повідомлення ТОВ «Вердикт Капітал» від 17.11.2020 р. також відсутні, як відсутні і докази сповіщення боржника про заміну кредитора у зобов`язанні.

При цьому, зі змісту наданого нотаріусу кредитного договору для вчинення нотаріального напису встановлено, що кредитний договір, на підставі якого вчинено виконавчий напис нотаріуса, укладений в простій письмовій формі, нотаріально не посвідчений, всупереч вимогам п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», згідно з яким для вчинення нотаріального напису нотаріусу подається оригінал нотаріально посвідченого договору.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Ст. 18 ЦК України визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Нотаріус при цьому, відповідно до п. 3 ч.1 ст. 3 ЗУ "Про виконавче провадження", встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового його виконання.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами за правилами ч.1 ст. 39 ЗУ "Про нотаріат" визначений цим законом та іншими актами законодавства України , в тому числі і Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5.

Відповідно до п.19 ст. 34 ЗУ "Про нотаріат" вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Таким чином вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів визначено главою 14 ЗУ "Про нотаріат" та Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

За правилами ст. 87 ЗУ "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Ст. 88 ЗУ "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з пп. 1.1 п. 1 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Пп. 1.2 п. 1 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Пп.3.1 п.3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою КМУ від 29.06.1999 р. №1172, згідно з яким для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого п. 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Для одержання виконавчого напису за іпотечними договорами, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання, подаються: оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Згідно з пп.2.1 п. 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (ст. 42 ЗУ «Про нотаріат»).

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст.ст. 87,88 ЗУ "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку.

26.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин".

Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 р.

Тобто, на даний час, діє редакція Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 99 № 1172

Такий правовий висновок викладений у Постанові ВС від 12.03.2020 р. у справі № 757/24703/18-ц.

Нотаріусом вимог вказаного Порядку не дотримано.

Крім цього, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з вказаним Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Тому існують підстави для застосування частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» за аналогією закону, в тому числі й при вчиненні виконавчого напису за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Так, фактично процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Оскільки вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику, повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Проте, матеріали справи відомостей про отримання позивачем повідомлення стягувача від 17.11.2020 р. не містять.

Таким чином, неотримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором позбавляє його можливості надати свої заперечення щодо заборгованості або оспорити вимоги стягувача. Позивач був позбавлений можливості подати нотаріусу свої заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу, повідомити про наявність спору з цього приводу.

Нотаріусом не дотримано процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса, яким є належне повідомлення боржника про заборгованість.

Крім того, відповідно до положень ч. 2 ст. 517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Доказів направлення повідомлення ОСОБА_1 про заміну кредитора в зобов`язанні, у зв`язку із чим відсутні підстави вважати, що у нього існує зобов`язання саме перед ТОВ «Вердикт Капітал», як кредитором за кредитним договором.

Також, на підтвердження наявності кредитної заборгованості нотаріусу стягувачем надано виписку з рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості та строків її виникнення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором від №965151 станом на 17.11.2020 р., який не містить конкретних складових боргу, періодів їх виникнення та не відповідає формі та змісту банківського рахунку з відображенням на ньому руху коштів, а тому не є документом бухгалтерського обліку.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про недотримання нотаріусом вимог щодо порядку вчинення нотаріального напису, який вчинено на виконання не нотаріально посвідченого кредитного договору, перед вчиненням якого відповідач був зобов`язаний належним чином повідомити позивача про перехід до нього права вимоги за кредитним договором, ненадання кредитором документів бухгалтерського обліку на підтвердження розміру заборгованості нарахованої відповідно до умов договору, а також на підтвердження строку настання дострокової вимоги згідно з умовами договору, тому оспорюваний виконавчий напис, який вчинено на підставі наданих нотаріусу документів та встановлена заборгованість не може вважатися безспірним і таким, що не потребує додаткового доказування, а відтак вчинення виконавчого напису за заявою відповідача не ґрунтується на вимогах закону, про що наголошується у правових позиціях Великої Палати Верховного Суду, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27.03.2019 р. у справі №137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02.07.2019 р. у справі №916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та від 15.01.2020 р. у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) з подібних правовідносин.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у даній справі, які складаються з суми сплаченого позивачем судового збору за подання позову 908 грн. та за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Доказів існування витрат на правову допомогу позивача суду не надано.

Так, позовна заява містить інформацію про те, що позивач очікує понесення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн. Докази, на підставі яких судом встановлюється розмір судових витрат, які Позивач сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, будуть подані суду до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, відповідно до положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Представник позивача, подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву про подання до суду доказів понесених витрат на правничу допомогу після закінчення розгляду справи, тобто поза судовими дебатами, не робив.

Відповідно до ч.8ст.141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з п.9 ч.3 ст.175 ЦПК у позовній заяві позивач зобов`язаний вказати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

До суду разом із позовною заявою надано витяг з Договору про надання правничої допомоги від 01.03.2021 р., підписаний сторонами - позивачем та його представником. Вказаний договір, який був укладений до подання до суду позовної заяви, не зважаючи на те, що у пункті 1.2 містить положення щодо зобов`язання позивача сплатити адвокату гонорар за надану правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, відомості про це не містить взагалі. Хоча це є суттєвою умовою для визначення розміру витрат позивача на правничу допомогу його представнику.

Доказів неможливості подання до суду доказів (договорів, витяг з якого подано до суду, рахунків тощо) про витрати на правничу допомогу до ухвалення судом рішення у справі до суду не подано та відповідну заяву про їх подання після розгляду судом справи з об`єктивних причин, позивач та його представник не зробили.

Підстави для вирішення судом питань щодо витрат на правничу допомогу та їх стягнення з відповідача на користь позивача відсутні.

Керуючись ст.ст. 76,8189,263-265,280 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, приватний виконавець Миколаївського виконавчого округу Баришніков Артем Дмитрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 04.12.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною, зареєстрований в реєстрі за №5700, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заборгованості за Договором № 965151 від 12.06.2019 р., укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позову 908 грн. та за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення виготовлено 11 травня 2021 року

Суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області О.І. Демінська