Справа № 2-477/11
Провадження № 4-с/643/16/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2021 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Поліщук Т. В.,

за участю секретаря судового засідання Новакової Т.С.,

представника скаржника адвоката Горенко О.І.,

приватного виконавця Кудряшова Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова скаргу ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича, стягувач товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла зазначена скарга, в якій скаржник просить визнати постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича про відкриття виконавчого провадження № 63086240 від 18.09.2020 з виконання виконавчого листа № 2-477/11, виданого 29.07.2011 Московським районним судом м. Харкова неправомірною, скасувати постанову та зобов`язати приватного виконавця повернути виконавчий лист без прийняття його до виконання.

На обґрунтування своїх вимог скаржник зазначає, що 26.09.2020 він отримав оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження № № 63086240 від 18.09.2020 з виконання виконавчого листа № 2-477/11, виданого 29.07.2011 Московським районним судом м. Харкова про стягнення на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №ML-703/253/2008 від 18.08.2008 у розмірі 448908,71 грн. Скаржник вважає зазначену постанову незаконною з наступних підстав. Рішення суду, на підставі якого виданий виконавчий лист, набрало законної сили 13.07.2011, у виконавчому листі зазначений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання до 13.07.2014, що є помилковим та не відповідає положенням Закону України «Про виконавче провадження» який був чинним з 08.03.2011 до 05.10.2016, відповідно до ст. 22 якого виконавчі документи, видані на підставі судових рішень, можуть бути пред`явлені протягом року з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на теперішній час, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення. Якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. Скаржник вважає, що виконавець повинен керуватися положеннями Закону стосовно визначення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, а не помилковим строком, вказаним у виконавчому листі. Те ж саме стосується строків, які мали застосовуватись після повернення виконавчого документу стягувачу у 2014 та 2017 роках.

Приватний виконавець Кудряшов Д.В. надав до суду письмові заперечення на скаргу, в яких просить у задоволенні скарги відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що до нього 18.09.2020 надійшла заява представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» Збицької Е.П. про примусове виконання виконавчого листа № 2-477/11, виданого 29.07.2011 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 і ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна». До заяви було приєднано виконавчий лист по справі з відповідними відмітками про повернення виконавчого листа стягувачу 27.03.2014 та 25.09.2017. 18.09.2020 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Приватний виконавець зазначає, що ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачений вичерпний перелік підстав повернення виконавчого листа стягувачу без прийняття до виконання. Виконавчий лист № 2-477/11 повністю відповідає вимогам ст. 4 зазначеного Закону, підстави визначені чиним законодавством для неприйняття виконавчих листів до виконання відсутні. Боржник посилається на те, що до строку пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-477/11 від 04.07.2011 має застосовуватися редакція Закону № 606-ХІV від 21.04.1999, яка діяла після 08.03.2011, проте боржник не надає інформації щодо дати пред`явлення до виконання вказаного виконавчого листа та дати відкриття виконавчого провадження (а.с.49-52).

В судовому засіданні представник скаржника адвокат Горенко О.І. скаргу підтримала, наполягала на її задоволенні саме у такій редакції вимог, що викладені у скарзі, зазначивши, що попередні постанови виконавців про відкриття виконавчого провадження також є незаконними, проте вимоги про визнання їх незаконними не ставилось та не ставиться, у виконавчому листі невірно зазначена дата пред`явлення виконавчого листа до виконання, при відкритті виконавчого провадження виконавець повинен був перевірити та проаналізувати відповідність вимогам закону попередні постанови про відкриття виконавчого провадження. Крім того, посилалась на п. 5 розділу 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», з яких вбачала, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом лише тоді, якщо не минув строк встановлений попереднім Законом.

Приватний виконавець Кудряшов Д.В. проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на те, що положення Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 не передбачають зобов`язання виконавця перевіряти правильність попередніх постанов про відкриття виконавчого провадження, при відкритті виконавчого провадження ним перевірена дата повернення виконавчого документа стягувачу, та встановлено, що строки пред`явлення виконавчого листа до виконання не були порушені, просив у задоволенні скарги відмовити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином та вчасно, клопотань про відкладення розгляду справи до початку судового засідання не надходило.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступне.

Як встановлено судом і підтверджується письмовими доказами, у справі № 2-477/11 Московським районним судом м. Харкова 29.07.2011 стосовно боржника ОСОБА_1 виданий виконавчий лист про солідарне стягнення з ОСОБА_2 і ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №ML-703/253/2008 від 18.08.2008 у розмірі 448908,71на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

На підставі заяви стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в особі представника Збицької Е.П. про відкриття виконавчого провадження від 02.09.2020, до якої доданий виконавчий лист № 2-477/11, приватним виконавцем Кудряшовим Д.В. 18.09.2020 відкрито виконавче провадження № 63086240, постанова про відкриття виконавчого провадження направлена стягувачу і боржнику.

У виконавчому листі № 2-477/11 містяться відмітки, що рішення суду від 04.07.2011, на підставі якого виданий виконавчий лист, набрало законної сили 13.07.2011, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 13 липня 2014, виконавчий лист виданий 29.07.2011. Також, виконавчий лист повертався стягувачу: 27.03.2014 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», 25.09.2017 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, згідно листа Київського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), за виконавчим листом № 2-477/11 від 29.07.2011 19.06.2013 державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, та 27.03.2014 винесена постанова про повернення виконавчого документа. Вдруге виконавчий лист № 2-477/11 від 29.07.2011 пред`явлений до виконання 23.11.2016, та 25.09.2017 державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню

Статтею 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначений вичерпний перелік підстав повернення виконавчого документу стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання, зокрема, пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання (п.2).

Виконавчий лист не визнаний таким, що не підлягає виконанню, в тому числі у зв`язку з пропущенням строку пред`явлення його до виконання; питання про виправлення описок чи помилок, у тому числі в даті пред`явлення виконавчого листа до виконання, не ставилось та не вирішувалось.

В редакції ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», що діяла на час набрання рішенням суду від 04.07.2011 у справі № 2-477/11 законної сили 13.07.2011, визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено Законом.

27.03.2014 вказаний виконавчий лист повернуто стягувачу 27.03.2014 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» - у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійсненні державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

25.09.2017 вказаний виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» - у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

В редакції ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», що діє з 02.06.2016, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до п. 5 Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Після повернення 25.09.2017 виконавчого листа стягувач своєчасно, у встановлені законом строки 02.09.2020 звернув виконавчий лист до виконання приватному виконавцю разом із заявою про примусове виконання рішення, документами, що підтверджують повноваження стягувача та його представника.

Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Таким чином, доводи скаржника про те, що строк виконання виконавчого листа № 2-466/11 виданого 29.07.2011 Московським районним судом м. Харкова збіг, та виконавче провадження всупереч вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», відкрите за листом, який втратив чинність, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, не підтверджені зібраними по справі доказами.

Приватний виконавець при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.09.2020 діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», в межах своїх повноважень, та своїми діями права скаржника не порушив.

Суд прийшов до висновку, що скарга не обґрунтована та підстави для її задоволення відсутні.

Відповідно до положень ч.3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 260, 447, 448, 450, 451 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича про відкриття виконавчого провадження № 63086240 від 18.09.2020, стягувач товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»- залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 21.05.2021.

Суддя Т.В. Поліщук