Провадження № 22-ц/4808/626/21
Провадження № 22-ц/4808/550/21
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І.А.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Василишин Л.В., Фединяка В.Д.,

секретаря Єлісевич О.М.,

з участю представника апелянта ОСОБА_1 , представника відповідача ПП «ЛК-КАПІТАЛ» Прокопів Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства "ЛК-КАПІТАЛ", ВАТ "Кредитпромбанк" в особі Львівської філії ВАТ "Кредитпромбанк", ПАТ "Дельта Банк", Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про витребування нежитлового приміщення, за апеляційними скаргами представника ОСОБА_2 адвоката Марченка Романа Михайловича на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області про залишення позову без розгляду від 09 грудня 2020 року і ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області про скасування заходів забезпечення позову від 20 січня 2021 року, постановлені суддею Пастернак І.А. у м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 подала позов до Приватного підприємства "ЛК-КАПІТАЛ", ВАТ "Кредитпромбанк" в особі Львівської філії ВАТ "Кредитпромбанк", ПАТ "Дельта Банк", Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про витребування нежитлового приміщення (а.с.2-4, том 1).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 грудня 2020 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду (а.с.26, том 2).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 січня 2021 року скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою судді Івано-Франківського міського суду від 21.12.2017 року шляхом накладення арешту на нерухоме майно по АДРЕСА_1 (264,3 кв.м), яке належить приватному підприємству "ЛК-КАПІТАЛ", , місцезнаходження якого вул. Дністровська, 26 у м. Івано-Франківську, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, що продане на аукціоні, серія та номер 2699, виданого 04.11.2016 року, видавник: Русанюк З.З., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, до вирішення спору по суті (а.с.37).

Не погодившись з даними ухвалами суду, ОСОБА_2 подала апеляційні скарги.

Щодо ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області про залишення позову без розгляду від 09 грудня 2020 року, апелянт зазначає, що її не було належним чином повідомлено про розгляд справи (повісткою, телефонограмою тощо). Окрім того, оскаржувана копія оскаржуваної ухвали суду лише 21.01.2021 року направлена на адресу її представника, що є порушенням норм процесуального права та може бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

З цих підстав просить скасувати ухвалу суду, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.71-75, том 2).

Щодо ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області про скасування заходів забезпечення позову від 20 січня 2021 року, апелянт вважає винесення її з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що підставою для винесення оскаржуваної ухвали слугувало залишення позову без розгляду. проте, станом на дату постановлення ухвал від 20.01.2021 року ухвала суду від 09.12.2020 року про залишення позову без розгляду не набрала законної сили, оскільки не закінчився строк на апеляційне оскарження. Дана обставина випливає з аналізу трекінгу поштових відправлень, згідно якого поштова кореспонденція з вмістом ухвали суду тільки 21.01.2021р. направлена на адресу позивача та отримана 02.03.2021р.

Враховуючи викладене, просить скасувати ухвалу суду про скасування заходів забезпечення позову від 20.01.2021 року та ухвалити рішення, яким у задоволенні заяви представника відповідача про скасування заходів забезпечення позову відмовити (а.с.45-48, том 2).

Заперечуючи доводи апеляційних скарг, представник ПП «ЛК-КАПІТАЛ» подав відзив, зазначаючи, що враховуючи ситуацію в Україні, пов`язану із введенням карантину та не маючи можливості з`явитися у судове засідання, заявник не скористався також можливістю подати відповідну заяву про розгляд справи за її відсутності чи про відкладення розгляду справи ані засобами поштового зв`язку, ані засобами електронної пошти. Інформація про дату та час судових засідань в даній справі вчасно оприлюднювалась на офіційному сайті суду першої інстанції. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду залишити без змін.

Іншими учасниками справи відзив на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

У судове засідання не з`явилися відповідачі ВАТ "Кредитпромбанк" в особі Львівської філії ВАТ "Кредитпромбанк", ПАТ "Дельта Банк", Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому апеляційний суд розглянув справу за їх відсутності.

Вислухавши пояснення представника апелянта ОСОБА_1 , представника відповідача ПП «ЛК-КАПІТАЛ» Прокопів Л.П., доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов висновку про їх обґрунтованість, виходячи з таких підстав.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з положень п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, встановивши, що позивач не з`явився в судові засідання без поважних причин, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подано, належних та допустимих доказів поважності причин неявки в судові засідання позивачем не надано.

Постановляючи ухвалу про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції керувався положеннями ч.ч. 9, 10 ст. 158 Цивільно-процесуального кодексу України, відповідно якої у випадку, зокрема, залишення позову без розгляду суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Із матеріалів справи встановлено, що у серпні 2017 року ОСОБА_2 поданий позов до Приватного підприємства "ЛК-КАПІТАЛ", ВАТ "Кредитпромбанк" в особі Львівської філії ВАТ "Кредитпромбанк", ПАТ "Дельта Банк", Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про витребування нежитлового приміщення (а.с.2-4, том 1).

21 серпня 2017 року ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області відкрито провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено до розгляду на 13.12.2017 року (а.с.84-86, том 1), 22.03.2018 року (а.с.114-117, том 1), 04.06.2018 року (а.с.129, том 1), 22.11.2018р. (а.с.146-149, том 1), 21.03.2019р. (171-172, том 1), 03.06.2019р. (а.с.192, том 1), 05.11.2019р. (а.с.208, том 1), 20.02.2020р. (а.с.228, том 1), 29.04.2020р. (а.с.238, том 1), 17.09.2020р. (а.с.15, том 2), 09.12.2020р. (а.с.25, том 2).

В підготовче судове засідання на 13.12.2017 року представник позивачки ОСОБА_1 з`явився(а.с.84-86, том 1).

Судове засідання відкладено до 22.03.2018 року, про що представник позивача повідомлений особисто під розписку (а.с.87, том 1).

В судове засідання 22.03.2018р. з`явився представник позивачки ОСОБА_1 (а.с.114-115, том 1).

Судове засідання відкладено до 04.06.2018 року, про що представник позивача повідомлений особисто під розписку (а.с.118, том 1).

В судове засідання 04.06.2018 року сторони не з`явилися (а.с.128, том 1), розгляд справи відкладено до 22.11.2018р. Представник позивачки був повідомлений належним чином (а.с.130, том 1). Судова повістка, направлена позивачці ОСОБА_2 про судове засідання на 22.11.2018р., повернулась із відміткою «не проживає» (а.с.137-139, том 1).

У протоколі судового засідання від 22.11.2018 року зазначено, що представник позивачки ОСОБА_1 та представник відповідача Прокопів Л.П. приймали участь у справі. (а.с.146-147, том 1).

Однак, в матеріалах справи наявна довідка, складена секретарем судового засідання про те, що 22.11.2018 року сторони в судове засідання не з`явилися (а.с.148, том 1).

Разом з тим, фіксація судового засідання на електронному носії за 22 листопада 2018 року не відтворюється.

Про відкладення розгляду справи на 21.03.2019р. позивачка та її представник повідомлені належним чином (а.с.150, 159, том 1).

В судове засідання 21.03.2019 року ні позивачка, ні її представник не з`явилися (а.с.171-172, том 1).

Розгляд справи відкладено до 03.06.2019р. (а.с.173, том 1). Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_2 (судової повістки на 03.06.2019р.) повернулось із відміткою «адресат відсутній» (а.с.185-187, том 1).

03.06.2019 року представником позивачки ОСОБА_1 подано заяву про відкладення розгляду справи, призначеного на 03.06.2019 р. (а.с.190, том 1).

03.06.2019 року розгляд справи відкладено до 05.11.2019 року, про що представник позивачки був повідомлений належним чином (а.с.193, том 1).

05.11.2019 року за заявою представника АТ «Дельта Банк» розгляд справи відкладено на 20.02.2020 року, про що представник позивачки розписався особисто у розписці (а.с.209, том 1).

В судове засідання, призначене на 20.02.2020 року сторони не з`явилися (а.с.208, том 1), розгляд справи відкладено до 29.04.2020 року.

29.04.2020р. розгляд справи відкладено розгляд справи відкладено до 17.09.2020 року у зв`язку зі складною епідеміологічною ситуацією (на період карантину) (а. с.238, том 1).

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_2 (судової повістки на 17.09.2020р.) повернулось із відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, за відсутності адресата» (а.с.5-6, том 2). Також повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення і від представника позивачки (а.с.11-13, том 2).

В судове засідання, призначене на 17.09.2020 року, сторони не з`явилися (а.с.15, том 2), розгляд справи відкладено до 09.12.2020 року (а.с.16, том 2).

Повідомлення про вручення судової повістки позивачці та її представнику в судове засідання, призначене на 09.12.2020 року, в матеріалах справи відсутнє.

Аналогічно не з`явилися сторони в судове засідання, призначене на 09.12.2020 року (а.с.25, том 2).

Із матеріалів справи встановлено, що позивачка ОСОБА_2 в судові засідання не з`являлася, однак в матеріалах справи немає доказів про її належне повідомлення.

З матеріалів встановлено, що розгляд справи неодноразово відкладався у зв`язку з неявкою позивача та її представника, а також інших учасників судового процесу.

Однак висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам процесуального закону.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка надсилається разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Таким чином, суд першої інстанції не вичерпав усі можливості щодо повідомлення позивача про розгляд справи та не визнаючи явку позивача обов`язковою, не мотивував своє рішення, чому за його відсутності неможливо розглянути справу по суті і не роз`яснив позивачу наслідки не вчинення процесуальних дій.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Тобто розуміння статті 6 Конвенції зводиться до того, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, обов`язок учасників судового процесу повідомляти суд про причини неявки у судове засідання закріплений і у національному законодавстві (стаття 131 ЦПК України).

Разом з тим, ці положення не виключають обов`язку суду повідомити сторону про розгляд справи та роз`яснити наслідки не вчинення процесуальних дій.

В силу статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватись завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки його в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; відсутність клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності і його неявка повинна перешкоджати розгляду справи.

Отже, з метою виконання завдання цивільного судочинства для з`ясування чи має наміри позивач та його представник брати участь у судових засіданнях і надавати пояснення або чи можливо розглянути справу за його відсутності по суті позовних вимог, суду слід було роз`яснити позивачу процесуальні права та обов`язки як особі, яка є учасником справи, і наслідки не вчинення нею окремих процесуальних дій.

Таким чином, залишення позову без розгляду є передчасним, безпідставним та суперечить як вимогам п. 3 ч. 1ст. 257 ЦПК України, так і завданню цивільного судочинства.

Крім того, колегією суддів враховується, що справа перебувала в провадженні суду протягом трьох років, із матеріалів справи не вбачається, що позивач втратив інтерес до вирішення поданого ним позову, а тому суд не мав жодних перешкод, повідомивши позивача про розгляд справи і роз`яснивши йому наслідки неявки у судове засідання, вирішити спір по суті заявлених вимог.

Щодо ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області про скасування заходів забезпечення позову від 20 січня 2021 року, суд виходить з такого.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21.12.2017 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23.02.2018 року, накладено арешт на нерухоме майно у АДРЕСА_1 до вирішення судового спору по суті. Заборонено представникам управління ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області вчиняти дії щодо знищення матеріалів виконавчого провадження №40370490 (виділені матеріали справи №344/10712/17, а.с.66-67, 125-126).

Представник відповідача Приватного підприємства "ЛК-КАПІТАЛ" звернулася в суд із заявою про скасування заходів забезпечення позову,

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Суд може скасувати забезпечення позову у зв`язку зі зміною умов, що існували на момент постановлення ухвали про забезпечення позову.

Процесуальні дії суду щодо вжиття заходів забезпечення позову і їх скасування врегульовані окремими нормами, є різними за своїм юридичним змістом і за обставинами, які підлягають встановленню.

Відповідно до приписів частин 7-10 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч.7). У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову (ч.9). У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (ч.10).

Скасування заходів забезпечення позову у цій справі пов`язане не із неправомірністю їх вжиття, а із результатами розгляду справи і залишенням позову без розгляду.

У зв`язку з тим, що ухвала про залишення позову без розгляду підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції, тому і ухвалу про скасування заходів забезпечення позову, яка безпосередньо пов`язана із залишенням позову без розгляду, слід скасувати, оскільки спір між сторонами не вирішений, обставини, які існували на момент застосування судом заходів забезпечення позову, продовжують існувати, а відтак відсутні правові підстави для скасування заходів забезпечення позову .

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, ухвали суду першої інстанції підлягають скасуванню на підставі ст. 379 ЦПК України як такі, що постановлені з порушенням норм процесуального права,з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 379, 381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги представника ОСОБА_2 адвоката Марченка Романа Михайловича задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області про залишення позовної заяви без розгляду від 09 грудня 2020 року та ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області про скасування заходів забезпечення позову від 20 січня 2021 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: І.О. Максюта

Л.В. Василишин

В.Д. Фединяк

Повний текст постанови складено 05 травня 2021 року.