Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючої - судді Семенцової Л.М.,

за участі секретарів - Капустинської Г.О., Ковальчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Житомирський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з січня 2014 року по грудень 2018 року він із відповідачем проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу та ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилася спільна дочка ОСОБА_3 . На момент народження дитини вони не перебували в зареєстрованому шлюбі та не звернулися до органів РАЦС із спільною заявою, реєстрація дитини була здійснена в пологовому відділенні відповідачем без його відома в порядку ст. 135 СК України. Батьком був записаний « ОСОБА_4 ». Під час перебування відповідача в пологовому відділенні він вирішував організаційні та фінансові питання, пов`язані з пологами. Після припинення ними спільного проживання відносини між ними погіршилися та стали неприязними, відповідач обмежила його від будь-яких контактів з дитиною та не визнає його батьківство, не дозволяє йому бачитися з дитиною та відмовлялася отримувати від нього кошти на утримання дитини. В лютому 2019 року погодилася, щоб кошти для дитини були зараховані на її картку в Ощадбанку. Також ними спільно були організовані хрестини дитини та хрещеними батьками стали його друзі.

Тому позивач просить визнати його батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Житомира, внести зміни до актового запису про її народження № 1365 від 25.05.2018 року, складеного Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, виключивши відомості про батька « ОСОБА_4 », зазначивши у відомостях про батька - « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, уродженець м. Житомира».

Відповідач подала до суду відзив на позовну заяву, виклавши в ньому заперечення проти батьківства позивача відносно її дочки та задоволення позову, зазначивши, що вона ніколи не проживала однією сім`єю з позивачем. Він приходив до її квартири, вони підтримували дружні стосунки, іноді разом проводили час та зустрічались на свята. Проте такі ж відносини вона підтримувала і з іншими чоловіками. Коли вони завагітніла, вони разом не проживали, будь-яких розмов про те, хто батько дитини, позивач не вів, вони не мали будь-яких планів на майбутнє, вона проживала зі своїм сином ОСОБА_5 . Після народження дочки позивач не відвідував її в пологовому будинку, не проживав з нею, оскільки вона підтримувала стосунки не тільки з ним. Доглядом і вихованням дитини він не займався. У догляді за дочкою допомагав син, її матір та сестра. Посилання позивача на те, що він вирішив організаційні та фінансові питання, пов`язані з пологами, не відповідає дійсності, так як у пологовому будинку він не з`являвся, а кошти на пологи і на дитину їй були надані роботодавцем, про що свідчить банківська виписка. Що ж стосується фотографій, які надав позивач, зауважила, що він відвідував її, але фотографії будь-яким чином не можуть підтвердити батьківство позивача. А щодо грошового переказу, то ці кошти він перераховував їй як повернення позичених у неї в борг у 2017 році коштів. Після народження дитини вони припинили відносини.

Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 27.02.2020 року за клопотанням представника позивача в справі призначено судову експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького НДЕКЦ МВС України (21000, м. Вінниця, вул. В. Порика, 8). На вирішення експертизи було поставлено запитання стосовно того, чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 біологічним батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Однак експертиза проведена не була у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та дитини ОСОБА_3 до Вінницького НДЕКЦ МВС України для відбору експериментальних зразків, про що зазначено в повідомленні судового експерта Руцького К.В. про неможливість проведення експертизи від 28.05.2020 року № 290 (а. с. 92).

У судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали, обґрунтовуючи його викладеними в позовній заяві обставинами. Позивач також пояснив, що після народження дитини продовжував проживати разом із відповідачем однією сім`єю ще протягом 5-6 місяців. На наданих ним світлинах зображення його разом із спільною з відповідачем дитиною, а також його мати з онукою ОСОБА_3 . З серпня 2019 року відповідач не відповідає на його дзвінки та не дозволяє йому бачитися з дитиною, не спілкується з його батьками та хрещеними батьками дитини. До припинення спілкування з відповідачем він відвідував дитину та надавав близько 2000,00 грн. на її утримання. У відповідача коштів у борг не позичав.

Відповідач та її представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову із зазначених у відзиві підстав, пояснивши, що з позивачем у неї інколи були близькі відносини, але майбутнє вона з ним не планувала.

Представник третьої особи надав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи в його відсутності та вирішити спір згідно чинного законодавства.

Суд, заслухавши сторони та їхніх представників, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 25.05.2018 року зроблено актовий запис за № 1365 та батьками вказані відповідач та « ОСОБА_4 », що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 29.08.2020 року (а. с. 112, 113), згідно чого підставою для запису відомостей про батька була заява про державну реєстрацію народження відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України від 25.05.2018 року, тобто за вказівкою матері. На час народження дитини сторони в зареєстрованому шлюбі між собою та з іншими особами не перебували.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків за клопотанням сторони позивача ОСОБА_7 , ОСОБА_8 надали показання про те, що позивач та відповідач проживали разом 4 роки, починаючи з 2014 року, в переважній більшості в помешканні відповідача по АДРЕСА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу. За показаннями свідка ОСОБА_7 після народження дитини вона два дні була біля відповідача пологовому будинку, кілька разів вона бачила її батьків, з якими на теперішній час не спілкується, на свята відповідач привозила дочку ОСОБА_3 та свого старшого сина ОСОБА_5 до неї додому. Коли дитині виповнилося 8 місяців, позивач та відповідач припинили спільне проживання і ОСОБА_2 не дозволяє бачитися з дитиною. Позивач допомагав відповідачу коштами на утримання дитини, відвозив дитину на операцію. Їй відомо про те, що відповідач не наполягала на реєстрації шлюбу з позивачем, щоб отримувати допомогу на дитину як одинока матір. За показаннями свідка ОСОБА_8 вона підтвердила, що свідок ОСОБА_7 знаходилася після народження дитини в пологовому будинку біля відповідача. ОСОБА_8 вказала, що була присутньою на хрестинах дитини, де сторони поводили себе як чоловік та жінка. Позивач відвозив відповідача в пологовий будинок на пологи, знаходився біля неї, а також відвозив її з дитиною в лікарню. На теперішній час між сторонами припинені відносини та відповідач різко припинила спілкування з родичами позивача. Із показань свідка ОСОБА_10 слідує, що позивач йому говорив про вагітність відповідача та про очікування спільної дитини. Він був присутній на хрестинах дитини, а на даний час відповідач не надає можливості позивачу бачитися зі своєю дитиною.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків за клопотанням сторони відповідача ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 стверджували, що ніколи не бачили позивача в помешканні відповідача та його особистих речей там не було. Свідок ОСОБА_11 зазначив, що в пологовий будинок до відповідача позивач не приходив та хто є батьком дитини, йому не відомо, а з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 він не знайомий. За показаннями свідка ОСОБА_12 відповідачу в пологовому будинку допомагала її матір та сестра, а на запитання про те, хто є батьком дитини, ОСОБА_2 їй не відповідала. Свідок ОСОБА_13 пояснила, що відповідач могла спілкуватися з різними чоловіками та ніхто постійно в її квартирі не проживав. З пологового будинку відповідача забирали її батьки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

За положеннями ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього кодексу.

Статтею 134 СК України визначено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

У пунктах 6 та 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що у тих випадах, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатися одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

На підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження, що передбачено положеннями ст. 134 СК України.

З огляду на те, що відомості про батька малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України та оскільки ім`я й по батькові батька дитини записане за вказівкою її матері, які збігаються з іменем і по батькові позивача, суд приймає до уваги показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які підтверджують походження народженої відповідачем дитини від позивача, у зв`язку з чим суд вважає доведеним батьківство позивача відносно малолітньої ОСОБА_3 та задовольняє позов.

На виконання вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1536,80 грн. за дві вимоги вимогу немайнового характеру, що підтверджено документально.

Керуючись ст. ст. 125, 126, 128, 134, 135 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. ст. 12, 76-81, 141, 259, 263-268, 273, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_2 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Житомира.

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1365 від 25.05.2018 року, складеного Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, виключивши відомості про батька « ОСОБА_4 », зазначивши у відомостях про батька - « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, уродженець м. Житомира, місце проживання: АДРЕСА_2 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1536,80 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Третя особа: Житомирський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (адреса: м. Житомир, майд. Соборний, 1, ).

Суддя Л.М. Семенцова