УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року місто Чернігів

Справа №751/10763/16-ц

Провадження №2-п/751/9/21

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С. М.

секретаря судового засідання Пожилової О. В.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 (не прибув)

представник заявника адвокат Роговець Валентина Дем`янівна (не прибув)

позивач АТ КБ «Приватбанк» (не прибув)

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 24 березня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24.03.2017 року у справі № 751/10763/16-ц, скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду за правилами загального позовного провадження, поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24 березня 2017 року.

У заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, виходячи з того, що він з`явився на судове засідання, на якому було ухвалено спірне рішення та не повідомив про причини неявки, тому що не знав про існування судового процесу та не був належним чином повідомлений про дату слухання справи.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому порядку.

В матеріалах справи наявний відзив представника АТ КБ «Приватбанк» на заяву про перегляд заочного рішення, згідно якого просять відмовити у перегляді заочного рішення.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.03.2017 року у справі № 751/10763/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ухвалено заочне рішення, яким стягнуто з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 02.08.2012 року у розмірі 12630 гривень 93 копійки та 1378 гривень судового збору (а.с. 75-76).

Про час і місце слухання справи відповідач повідомлявся належним чином. В судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомлені. Конверт, направлений на адресу відповідача повернувся не врученим з відміткою: «за закінченням терміну зберігання» (а.с.51).

Копія зазначеного рішення двічі направлялися судом відповідачу рекомендованим листом, однак конверти повернулися не врученими, з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.80,81).

Згідно заяви від 06.02.2020 року ОСОБА_2 17.02.2020 року ознайомилася з матеріалами справи № 751/10763/16-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 84)

02.03.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24.03.2017 року (а.с.86-91).

Ухвалою судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 06.03.2020 року дана заява залишена без руху, заявнику надано строк терміном сім днів з дня отримання копії ухвали для виправлення зазначених недоліків (а.с.94-95).

Враховуючи, що ухвалу судді від 06.03.2020 року отримано 17.03.2020 року, наданий заявнику строк терміном сім днів минув, тобто у встановлений судом строк ОСОБА_1 не усунув недоліки заяви, яку залишено без руху, тому ухвалою судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27.03.2020 року заяву повернуто заявнику разом з усіма доданими до неї документами (а.с.98).

21.09.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу копії заочного рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24.03.2017 року, згідно якої копію рішення 24.09.2020 року отримала представник ОСОБА_2 (а.с.101).

05.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24.03.2017 року (а.с.103-108).

Ухвалою судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 09.10.2020 року заяву залишено без руху (а.с.111-112).

Ухвалою судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 13.11.2020 року питання про поновлення строку на подання заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24 березня 2017 року призначено до розгляду в судовому засіданні (а.с.122-123).

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27 січня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 24 березня 2017 року відмовлено. Відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті до розгляду заяви про перегляд заочного рішення від 24 березня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.155-158).

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 13.04.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовоелно частково, ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27.01.2021 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.186-188).

Відповідно до п.9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, в редакції, яка діє з 15.12.2017 року передбачено, що справи в судах першої інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У випадку пропуску процесуального строку на звернення до суду, діють загальні норми ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інш. проти Великобританії" рішення від 22.10.96 р., "Девеер проти Бельгії" рішення від 27.02.80 р.).За практикою тлумачення права на ефективний захист в суді Європейським Судом з прав людини в рішенні у справі "Мірагалль Эсколано та інші проти Іспанії" допустимим обмеженням доступу до правосуддя відповідає застосування строків.

Суд окремо наголошує на тому, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини (справа "Устименко проти України") поновлення процесуального строку без об`єктивної наявності виключних підстав та наведення відповідних причин є порушенням принципу правової визначеності та порушує права учасників справи на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Будь-яких поважних причин пропуску строку звернення із заявою про перегляд заочного рішення суду заявник не зазначив та судом не встановлено. Із часу отримання відповідачем ОСОБА_1 копії заочного рішення, а саме 24.09.2020 року, та ознайомлення його представника адвоката Роговець В.Д. з матеріалами справи 17.02.2020 року, минуло більше півроку.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на які надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін "строк на оскарження рішення", що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою N 14902/04 у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"; пункт 51 рішеннявід 22 жовтня 1996 року за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства").

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суду необхідно виходити з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.98 та "Круз проти Польщі" від 19.06.2001.

У спірній по справі ситуації суд виходить з того, що відповідачем не дотримано процесуальних вимог цивільного законодавства, які б дозволяли суду дійти висновку про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду від 24.03.2017 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 120-127, 284-289, ЦПК України, суд,

Ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24 березня 2017 року.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С. М. Ченцова