Провадження № 2/522/5135/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді - Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання Бойко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНТА КОМПАНІ», Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «ПІВДЕННИЙ» про визнання фіктивних правочинів недійсними, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНТА КОМПАНІ», Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «ПІВДЕННИЙ» в якому просять: визнати недійсною фіктивну додаткову угоду №1 до договору від 10.07.2017 р. купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна №1- 16-6/1-16-9/18-НП від 07.12.2016 р.; визнати недійсним договір купівлі-продажу від 02.10.2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І., реєстровий номер 913; визнати недійсним договір іпотеки від 02.10.2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І., реєстровий номер 917.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 01.03.2019 року між ТОВ «Вектор Ойл Трейд», ТОВ «Векта Вин», ТОВ «Селищанське», ТОВ «Ви Джи Трейд» з однієї сторони (Сторона-1) та громадянами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з іншої сторони (Сторона-2) укладений Меморандум, відповідно до умов якого, станом на 01.03.2019 року, фактична сума заборгованості Сторони-1 перед Стороною-2 склала 3 913 146,87 доларів США. Від Сторони-1 Меморандум підписано засновниками та кінцевими бенефіціарними власниками ТОВ «Вектор Ойл Трейд», ТОВ «Векта Вин», ТОВ «Селищанське», ТОВ «ВиДжиТрейд» - ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . ОСОБА_3 є учасником ТОВ «Вектор Ойл Трейд» та володіє часткою у розмірі 99%. Іншою часткою у розмірі 1% володіє його дружина ОСОБА_5 ТОВ «Вектор Ойл Трейд», в свою чергу, є засновником ТОВ «Векта Він», кінцевими бенефіціарними власниками якого, таким чином є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Крім того, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 володіють частками у статутному капіталі ТОВ «Селищанське» у розмірі 25 % та 75 % відповідно. Також ОСОБА_3 є кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Ві Джи Трейд».

Позивачі вважають, що підписання Меморандуму свідчить про визнання юридичними особами заборгованості перед позивачами.

Також, ОСОБА_3 позичив у ОСОБА_1 30.12.2016 року 2000000,00 доларів США з терміном повернення боргу до 31.12.2021 року зі сплатою 12% річних, однак прострочив сплачу цих відсотків. Що позивачі вважають підтвердженням наявності у ОСОБА_3 заборгованості в сумі 6391737,32 долара США.

При цьому, ОСОБА_3 на підставі договору від 07.12.2016 року купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна №1-16-6/1-16-9/18-НП, укладеного з ТОВ «МІРА» належали майнові права на квартиру в будинку, що будується за адресою: АДРЕСА_1 ), приблизною площею 245,72 кв.м.

Однак, після отримання претензій позивачів у вигляді позову до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, ОСОБА_3 , на їх думку, почав позбавлятися належного йому майна на користь своєї доньки ОСОБА_4 , а саме: ОСОБА_3 (Покупець), ОСОБА_4 (Покупець-1) та ТОВ «МІРА» (Продавець) 10.07.2017 р. було укладено додаткову угоду №1 до договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна №1-16-6/1-16-9/18-НП від 07.12.2016р. про заміну сторони. Відповідно до даної додаткової угоди, з моменту її підписання всі права та обов`язки по договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна №1- 16-6/1-16-9/18-НП від 07.12.2016 р. переходять до Покупця-1, тобто ОСОБА_4 , яка на підставі вказаних угод, 18.09.2017 р. зареєструвала своє право власності на нежитлове приміщення № НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101, що підтверджується інформаційною довідкою з ДРРПНМ від 14.08.2020р. індексний номер 220308186.

Зазначену Додаткову угоду позивачі вважають фіктивною, тобто такою, яка вчинена без наміру створення правових наслідків, оскільки зміна власника майнових прав по вказаній Угоді була лише формальною.

Крім того, позивачам стало відомо, що 02.10.2020 року ОСОБА_4 було укладено з ТОВ «РЕНТА КОМПАНІ» договір купівлі-продажу нежитлового приміщення АДРЕСА_3 . Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І., реєстровий номер 913. Одразу у цей же день даний об`єкт нерухомого майна передано в іпотеку ПАТ АБ «ПІВДЕННИЙ» на підставі договору іпотеки посвідченого тим самим нотаріусом, реєстровий номер 917.

Дані договори позивачі теж вважають недійсними, оскільки вони укладені ОСОБА_4 , яка отримала права на вказане майно на підставі фіктивної угоди, яка є недійсною.

Ухвалою суду від 03.11.2020 року позову заяву залишено без руху та надано позивачам строк на усунення недоліків. Заява про забезпечення позову повернута позивачам.

Після усунення недоліків у позові, ухвалою суду від 17.11.2020 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 20.01.2021 року.

Ухвалою суду від 17.11.2020 року відмовлено у задоволенні заяви позивачів про забезпечення позову.

20.01.2021 року за клопотанням представника позивачів підготовче засідання відкладено на 23.03.2021 року.

29.01.2021 року судом задоволено клопотання представника позивачів та забезпечено позов шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення АДРЕСА_3 . Заборонено державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та / або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо нежитлового приміщення АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101. Застосовано зустрічне забезпечення позову. Визначено позивачам розмір зустрічного забезпечення у сумі 3000,00 грн. (три тисячі гривень) та зобов`язано позивачів сплатити вказану суму на депозитний рахунок суду у строк, що не перевищує десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову та зобов`язати позивачів у вказаний строк надати до суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

22.03.2021 року до суду надійшов відзив АБ «Південний», в якому представник відповідача просить відмовити у задоволені позову повністю, посилаючись на те, що меморандум, за яким позивачі визначають суму заборгованості ОСОБА_3 перед ними, не є договором позики, а відтак не породжує відповідних зобов`язань, а строк повернення боргу ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 закінчується лише 31.12.2021 року.

Також, підстави вважати додаткову угоду від 10.07.2017 року фіктивною позивачами не наведені, оскільки ОСОБА_4 , за наслідками вказаної Додаткової угоди, зареєструвала за собою право власності на відповідне майно та вже як власник цього майна, уклала відповідний договір про відчуження цього майна.

23.03.2021 року до суду від ТОВ «Рента Компані» надійшов відзив, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що меморандум, за яким позивачі визначають суму заборгованості ОСОБА_3 перед ними, не є договором позики, а відтак не породжує відповідних зобов`язань, а строк повернення боргу ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 закінчується лише 31.12.2021 року. Підстави вважати додаткову угоду від 10.07.2017 року фіктивною позивачами не наведені, оскільки ОСОБА_4 , за наслідками вказаної Додаткової угоди, отримала майнові права на нерухоме майно та зареєструвала за собою право власності на це майно, а відтак за спірною додатковою угодою було передано майно, що унеможливлює визначення такої угоди як фіктивної.

23.03.2021 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 22.04.2021 року.

22.04.2021 року з метою забезпечення ознайомлення представника позивачів з відзивом, розгляд справи відкладено на 23.04.2021 року.

У судовому засіданні 23.04.2021 року представник позивачів ОСОБА_6 позов підтримав, просив задовольнити; представник АБ «Південний» Васильєва К.В. просила відмовити у задоволенні позову повністю; представник ТОВ «Рента Компані» Жуков Т.В. просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Інші учасники справи, які були повідомлені належним чином про час, дату і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, будь-яких клопотань чи заяв не надали.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 07.12.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІРА» та ОСОБА_3 укладено Договір № 1-16-6/1-16-9/18 НП купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна, за умовами якого ТОВ «МІРА» зобов`язалось передати у власність ОСОБА_3 . Майнове право (безумовне право на самостійну квартиру будівельний номер АДРЕСА_4 , 28, 30 після прийняття його в експлуатацію та яка після державної реєстрації стане власністю ОСОБА_3 ), який в свою чергу, зобов`язався прийняти Майнове право і сплатити ТОВ «МІРА» суму Договору (9 584 308,60 грн. за п. 5.2 Договору).

30.12.2016 р. ОСОБА_3 склав на ім`я ОСОБА_1 розписку про отримання ним від останнього 2 000 000,00 доларів США, які ОСОБА_3 зобов`язався повернути в строк до 31.12.2021 р.

10.07.2017 р. до Договору № 1-16-6/1-16-9/18 НП купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 07.12.2016 р. між ТОВ «МІРА», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладена Додаткова угода № 1 про заміну сторони, за умовами якої, всі права та обов`язки ОСОБА_3 за Договором № 1-16-6/1-16-9/18 НП купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 07.12.2016 р. з моменту підписання Додаткової угоди № 1 (тобто з 10.07.2017 р.) переходять до ОСОБА_4

18.09.2017 р. ОСОБА_4 зареєструвала за собою право власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 .

01.11.2017 р. до Державного реєстру речових прав внесено зміни, зокрема: квартира, змінена на нежитлове приміщення, залишено в описовій частині лише Загальна площа: 255,5 кв.м. та змінена адреса: АДРЕСА_2 , нежитлове приміщення № 146.

01.03.2019 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕКТОР ОЙЛ ТРЕЙД», Tовариством з обмеженою відповідальністю «ВЕКТА ВИН», Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛЕЩАНСЬКЕ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВИ ДЖИ ТРЕЙД», в особі ОСОБА_3 , з одної сторони, а всі разом - Сторона 1 та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , з другою сторони, а всі разом - Сторона 2, укладено Меморандум, за умовами якого Сторони підтвердили, що заборгованість Сторони 1 перед Стороною 2 становить 3 913 146,87 доларів США. Сторони погодили, що зазначені грошові кошти залишаються в оперативному управлінні Сторони 1, і на цю суму грошових коштів один раз на рік, починаючи з 01.04.2018 р. нараховуються проценти із розрахунку 12% річних. Разом з цим Сторона 1 зобов`язалась, забезпечити повернення усіх зазначених у Меморандумі коштів в строк до 31.12.2022 р., за умови, що Сторони не дійдуть домовленості про продовження цього строку. Сторони погодили черговість (графік) повернення грошових коштів: не пізніше 01.08.2019 р. - 1 000 000,00 доларів США; не пізніше 01.08.2020 р. - 1 000 000,00 доларів США; не пізніше 01.08.2021 р. - 1 000 000,00 доларів США; не пізніше 01.08.2022 р. - залишок тіла кредиту; не пізніше 31.12.2022 р. - повернення всієї суми процентів, нарахованих за весь час користування грошовими коштами, розрахованої на час погашення кредиту.

02.10.2020 р. між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕНТА КОМПАНІ» укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна, на виконання умов якого ОСОБА_4 передала у власність ТОВ «РЕНТА КОМПАНІ» нежитлове приміщення № 146, яке розташоване в будинку АДРЕСА_2 , а ТОВ «РЕНТА КОМПАНІ» сплатило на користь ОСОБА_4 вартість нежитлового приміщення у розмірі 7 500 000,00 грн.

У зв`язку з тим, що ТОВ «РЕНТА КОМПАНІ» оплатило вартість нерухомого майна за рахунок кредитних коштів, отриманих від Акціонерного Банку «ПІВДЕННИЙ» на підставі Кредитного договору № AL2020-04377 від 02.10.2020 р., за умовами отримання кредиту, ТОВ «РЕНТА КОМПАНІ» передав АБ «ПІВДЕННИЙ» в іпотеку (в забезпечення боргових зобов`язань визначених умовами Кредитного договору) зазначену нерухомість на підставі Договору іпотеки, укладеного 02.10.2020 р. та зареєстрованого в реєстрі правочинів за № 917.

Позивачі, обгрунтовують свій позов тим, що спірна Додаткова угода укладена ОСОБА_3 з метою приховування майна на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та є фіктивною, оскільки вчинена без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Пунктом 6 статті 3 ЦК України до засад цивільного законодавства віднесено, серед іншого, добросовісність.

Відповідно до частини другої-четвертої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином б дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені у статті 203 ЦК України. Підстави недійсності правочину визначені у статті 215 ЦК України.

Верховний Суд у Постанові від 28 лютого 2019 року у справі № 646/3972/16-ц зазначив, що позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України.

Відповідно до ст. 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Відповідно до правового висновку, викладеному у Постанові Великої Палати ВС від 03.07.2019 р. по справі №369/11268/16-ц, у фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно. Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України.

Суд, також, бере до уваги те, що судовою практикою напрацьований єдиний підхід до оцінки дійсності правочинів, законність яких ставиться під сумнів в контексті недопустимості зловживання учасниками такого правочину правом, реалізація якого спрямована на шкоду кредитору. Такі правочини отримали назву фраудаторні правочини.

При цьому, фраудаторні правочини (правочини, що вчинені боржником на шкоду кредиторам) в законодавстві України регулюються тільки в певних сферах (зокрема: у банкрутстві (стаття 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкротом»); при неплатоспроможності банків (стаття 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; у виконавчому провадженні (частина четверта статті 9 Закону України «Про виконавче провадження»).

Водночас, відповідно до правових висновків, викладених Верховним Судом у постановах від 17 липня 2019 року у справі № 299/396/17; від 24 липня 2019 року у справі № 405/1820/17, будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину. При цьому та обставина, що правочин із третьою особою, за яким боржник відчужив майно, реально виконаний, не виключає тієї обставини, що він направлений на уникнення, звернення стягнення на майно боржника та, відповідно, може бути визнаний недійсним на підставі загальних засад цивільного законодавства. Боржник не є абсолютно вільним у обранні варіантів власної поведінки, його дії не повинні призводити до такого стану, у якому він ставатиме неплатоспроможним перед своїми кредиторами.

Вирішуючи питання про наявність підстав для визнання недійсним правочину внаслідок його фраудаторності Верховний Суд відзначив наявність складових таких правочинів: відповідач відчужив майно після пред`явлення до нього позову про стягнення заборгованості; майно відчужене на підставі безвідплатного договору; майно відчужене на користь близького родича; після відчуження спірного майна у відповідача відсутнє інше майно, за рахунок якого він може відповідати за своїми зобов`язаннями перед кредитором.

Однак, зіставляючи вказані ознаки з обставинами даної справи, вбачається те, що: спірна додаткова угода укладена 10.07.2017 р., а станом на цю дату суду не надано доказів існування будь-яких позовів або вимог про дострокове повернення боргу до ОСОБА_3 від ОСОБА_1 чи/або ОСОБА_2 ; Меморандум, на який посилаються в обгрунтування своїх вимог позивачі, укладений 01.03.2019 р. тобто після укладання спірної угоди 10.07.2017 р.; боргова розписка від 30.12.2016 р. містить строк виконання грошового зобов`язання, а саме до 31.12.2021 р., що, на переконання суду, свідчить про не настання у ОСОБА_3 строку виконання грошового зобов`язання, станом на день укладання спірної додаткової угоди; позивачами не надано доказів того, що внаслідок укладення спірної угоди у ОСОБА_3 відсутнє інше майно, за рахунок якого він може відповідати за своїми зобов`язаннями перед кредитором. Водночас, з змісту ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.07.2020 р. про забезпечення позову у межах справи № 495/4049/20, вбачається, що станом на день постановлення зазначеної ухвали, у власності ОСОБА_3 знаходилось інше майно, за рахунок якого позивачі можуть задовольнити свої вимоги.

Зважаючи на наведене, суд вважає, що позивачами не доведено наявність підстав для визнання спірної додаткової угоди недійсною (фіктивною).

Враховуючи те, що позовні вимоги про визнання недійсними договору купівлі-продажу та іпотечного договору обгрунтовувалися як похідні від основної вимоги про визнання додаткової угоди недійсною (фіктивною), вказані вимоги теж не підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНТА КОМПАНІ», Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «ПІВДЕННИЙ» про визнання недійсною фіктивної додаткової угоди №1 до договору від 10.07.2017 р. купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна №1-16-6/1-16-9/18-НП від 07.12.2016 р.; визнання недійсним договору купівлі-продажу від 02.10.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І., реєстровий номер 913; визнання недійсним договору іпотеки від 02.10.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І., реєстровий номер 917, належить залишити без задоволення.

Згідно з ч.9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

За таких обставин, суд вважає, що заходи забезпечення даного позову мають бути скасовані, про що має бути зазначено в даному рішенні.

Щодо зустрічного забезпечення позову, то відповідно до ч.2 ст. 155 ЦПК України, у ухвалення рішення суду щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову зустрічне забезпечення скасовується, якщо протягом двадцяти днів з дня набрання відповідним рішенням або ухвалою суду законної сили, відповідачем або іншою особою, права або охоронювані законом інтереси якої порушено вжиттям заходів забезпечення позову, не буде подано позов про відшкодування збитків у порядку, визначеному статтею 159 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 158, 223, 235, 241, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНТА КОМПАНІ», Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «ПІВДЕННИЙ» про визнання фіктивних правочинів недійсними залишити без задоволення.

Скасувати заходи забезпечення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНТА КОМПАНІ», Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «ПІВДЕННИЙ» про визнання фіктивних правочинів недійсними, вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29.01.2021 року та скасувати арешт нежитлового приміщення АДРЕСА_3 , а також скасувати заборону державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та / або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо нежитлового приміщення АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 29.04.2021 року.

Суддя: В.Я. Бондар