Справа № 464/6822/20
пр.№ 2/464/577/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2021 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

суддя Тімченко О.В.

справа № 464/6822/20

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

вимоги: стягнення аліментів

представник учасників справи:

представник позивача - адвокат Галайський О.В.

Обставини справи

Адвокат Галайський О.В. в інтересах та від імені позивача звернувся до Сихівського районного суду м.Львова в порядку цивільного судочинства із позовом, в якому просить стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000 грн з дня подачі позову щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Покликається на невиконання відповідачем своїх обов`язків щодо утримання дитини, оскільки син проживає разом з матір`ю, доглядом та вихованням дитини займається позивач, а відповідач проживає окремо. Відповідач є працездатною особою молодого віку, інших осіб на утриманні немає. Хоча відповідач офіційно не працевлаштований та не є зареєстрованим як фізична особа-підприємець, однак за ним зареєстровані будинок та транспортні засоби, до яких входить ряд легкових та вантажних автомобілів, а тому має можливість сплачувати аліменти у розмірі 3000 грн. Зазначає, що окрім речей першої необхідності - харчування, одяг, засоби гігієни, син потребує певного медичного лікування та догляду у зв`язку із захворюванням нирок (двобічний нефролітіаз - сечокам`яна хвороба).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судову справу передано на розгляд судді Тімченко О.В.

Ухвалою судді від 14 січня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторони проти такого порядку розгляду справи не заперечили.

Відповідач із заявленими позовними вимогами погоджується частково - в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Ствердив, що дійсно на даний час немає доходу, перераховував кошти для потреб дитини наскільки мав змогу. Право власності на будинок виникло внаслідок договору дарування, а транспортні засоби придбані за кошти батьків, які є матеріально забезпеченими, останній транспортний засіб зареєстрований ще у 2018 році. Планував власний бізнес, однак у зв`язку із критичною ситуацію через коронавірусну хворобу розпочати такий не видається можливим. Просить прийняти до уваги, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова у справі № 464/6821/20 від 25 лютого 2021 року ухвалено стягувати на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 2500 грн щомісячно і до досягнення їх дитиною трирічного віку. Від утримання та забезпечення дитини ніколи не відмовлявся, погоджувався сплачувати аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Указане викладено у відзиві на позов, який направлено іншим учасникам справи.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якому викладено наступне. Така обставина як відсутність у відповідача офіційного обліку своєї діяльності та доходів не може впливати на реалізацію позивачем свого права на аліменти. Реалізація цього права залежить не від офіційного працевлаштування та/або реєстрації як ФОП відповідача, а від наявності у нього можливості надавати матеріальну допомогу. Зважаючи на сплачувані відповідачем суми та обсяги комерційного транспорту, що перебуває у власності відповідача, вважають, що у останнього наявна матеріальна можливість сплачувати відповідні аліменти на утримання дитини.

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Мотиви та висновки суду

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України). Згідно із ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 20 вересня 2019 року.

Оскільки позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, тож між сторонами виникли сімейні правовідносини, врегульовані Конституцією України, Сімейний кодексом України та Законом України «Про охорону дитинства».

Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Виходячи з положень ст.ст.141, 181, 182 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При цьому, за ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Указане кореспондується із вимогами ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», якою передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Наведені положення закону дають підстави для висновку, що аліменти - це платіж, спрямований саме на утримання дитини, який повинен бути достатнім для цього, разом з тим, він повинен бути співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, яке є в обох із батьків, і має бути рівним, та покликаний захистити інтереси дитини в коштах у розмірі, необхідному для її життєдіяльності, збереження достойного рівня життя, який мала дитина до виникнення спору про стягнення аліментів та їх розмір, і який необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, її гармонійного розвитку, з врахуванням визначеного законом розміру прожиткового мінімуму на дитини, її потреб, зважаючи на обов`язок обох батьків брати участь в матеріальному утриманні дитини.

Сторонами визнаються наступні обставини, які у порядку ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню (обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання немає): малолітній син проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні; відповідач не працевлаштований та доходів немає, в останнього на праві власності наявні будинок та транспорті засоби.

Так, звертаючись до суду із позовом про стягнення аліментів на малолітню дитину віком до 2 років, позивачем не обґрунтовано та не надано жодних доказів, що є її процесуальним обов`язковим згідно із ст.ст.12, 81 ЦПК України, у підтвердження понесення витрат на дитину у розмірі 6000 грн щомісячно (по 3000 грн на кожного з батьків), адже обов`язок по утриманні дитини лежить на обох батьках порівну. Дані суду чеки не свідчать такі витрати у згаданому розмірі. З клопотанням про витребування доказів у передбачених законом випадках до суду не зверталась. При цьому, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, враховуючи однозначну необхідність у витратах на гармонійний розвиток дитини до її повноліття, рівність батьків у матеріальному утриманні та виходячи із засад справедливості, добросовісності і розумності сімейного законодавства (ч.9 ст.7 СК України), наявності у відповідача нерухомого та рухомого майна, з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання сина у розмірі 1500 грн щомісячно.

Суд ураховує, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а станом на день ухвалення рішення згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1921 грн (50 % - 960,50 грн).

Суд не приймає до уваги твердження відповідача щодо часу та джерел походження його майна, адже ст.182 ЦПК України не пов`язує момент набуття майна із обставинами, які враховуються при визначенні аліментів, а також не є предметом даного судового розгляду.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами підстав для стягнення аліментів в іншому розмірі, у даному випадку суд частково погоджується з доводами відповідача. Отже позов підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до вимог ч.1 ст.79, ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 01 грудня 2020 року та в порядку ч.1 ст.430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі щорічно підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст.184 СК України).

Розподіл судових витрат

Оскільки позивачка при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», то за приписами ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення 840,80 грн судового збору.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1500 грн, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті вимог відмовити.

Розмір аліментів, стягуваний у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 840,80 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 23 квітня 2021 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя О.В.Тімченко