Справа № 588/342/21
№ провадження 2/588/220/21
06.05.2021 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участю секретарів судових засідань Безкоровайної А.С., Горлянд С.В., позивачки ОСОБА_1 , розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тростянці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
Позивачка ОСОБА_1 у березні 2021 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивачка у 2005 році зареєструвала відповідачів у належному їй будинку, оскільки останні хотіли придбати цей будинок. Приблизно до 2010 року відповідачі проживали у будинку, а потім виїхали у невідомому напрямку. Зі слів сусідів відповідачі повирізали батареї та здали їх на металолом. У будинку більше ніхто не проживав, засоби зв`язку з відповідачами відсутні, тому позивач не може їх зняти з реєстрації у цьому будинку
Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування будинком за адресою: АДРЕСА_1 ;
Ухвалою суду від 12.03.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 17.03.2021 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Позивачка у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, проти заочного рішення не заперечила.
Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду, у тому числі шляхом публікації оголошення на веб-сайті судової влади. Від відповідачів не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду останні не повідомили. За таких обставин, враховуючи згоду позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з таких мотивів.
Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.05.2004 року (а.с.6, 7, 8).
Відповідачі з 09 листопада 2005 року по теперішній час зареєстровані у будинку АДРЕСА_1 . Відповідачі родинних відносин з позивачкою не мають, не є її членами сім`ї, з пояснень ОСОБА_1 останні були зареєстровані за вказаною адресою, оскільки мали намір придбати будинок (а.с. 9, 15, 16).
Свідки ОСОБА_7 суду показали, що проживають по АДРЕСА_1 , підтвердили, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 2005 року з дозволу ОСОБА_1 стали проживати у належному їй будинку АДРЕСА_1 . Проте через деякий час у цьому будинку вирізали батарею, пошкодили піч, та виїхали з будинку і вже близько 10 років вони не проживають у с.Боромля.
Вирішуючи заявлену позивачкою вимогу про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, суд виходить з такого.
Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва (частина 1 статті 383 ЦК України).
При цьому відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Положення статті 391 ЦК України визначають право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь - яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Приписи статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь - яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання проводиться на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Ураховуючи, що досліджені під час судового розгляду докази в сукупності підтверджують, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є членами сім`ї власника будинку, не проживають у спірному будинку, вони не були пов`язані спільним побутом і не вели спільне господарство, а факт їх реєстрації створює перешкоди позивачці у користуванні належним їй будинком, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, а тому ураховуючи, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з відповідачів на користь останньої слід стягнути судовий збір в сумі по 908,00 грн., сплачений при зверненні до суду.
На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 від 26.09.2013 року) такою, що втратила право на користування житловим будинком, що розташований по АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 від 13.12.2002 року) таким, що втратив право на користування житловим будинком, що розташований по АДРЕСА_1 .
Стягнути із ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 громадянина України НОМЕР_1 від 26.09.2013 року) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.
Стягнути із ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 від 13.12.2002 року) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 11.05.2021 року.

Суддя М.В. Щербаченко