Єдиний унікальний номер 341/1782/19
Номер провадження 2/341/56/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Мергеля М. Р., за участю:

секретаря судового засідання Фрик Т. В.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника служби у справах дітей Бурштинської міськради Козар С. О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження клопотання представника позивача про залишення без розгляду позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Галицької РДА, про позбавлення батьківських прав.

встановив:

16.10.2019 від ОСОБА_3 до суду надійшов цивільний позов до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Галицької РДА, про позбавлення батьківських прав, який передано на розгляд судді ОСОБА_4

Ухвалою суду від 01.04.2020 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 09.06.2020.

23.10.2020 на підставі наказу № 02-03/71 суддю ОСОБА_4 відраховано зі штату Галицького районного суду Івано-Франківської області.

Відповідно до змісту протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2021 справу ЄУН 341/1782/19 передано судді Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергелю М. Р.

Ухвалою суду від 11.02.2021 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 18.03.2021, про що телефонограмою повідомлено представника позивача (а. с. 81).

18.03.2021 через канцелярію суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи через перебування на лікарняному. При цьому жодних доказів перебування на лікарняному не наданою

Через неявку в судове засідання сторони позивача 18.03.2021 справу відкладено на 26.04.2021, про що (а. с. 90) представнику позивача повідомлено засобами мобільного зв`язку.

26.04.2021 позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, у зв`язку з чим представник відповідача заявив у судовому засіданні клопотання про залишення позову без розгляду.

Представник третьої особи проти задоволення клопотання не заперечувала.

Оцінюючи обставини щодо розгляду цієї справи, перевіривши наявні у справі матеріали та надаючи оцінку заявленому представником відповідача клопотанню, суд виходить з такого.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Частиною третьою статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтями 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Процесуальний закон не містить застереження про необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позов без розгляду.

Зазначена норма права дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в цьому випадку має лише належне повідомлення позивача про місце, день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15 березня 2021 у справі № 757/61965/18-ц.

Відповідно до частини п`ятої статті 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

З матеріалів справи встановлено, що представник позивачки - адвокат Шевчук-Філімон Н. М. у телефонному режимі була повідомлена про судові засідання, призначені на 18.03.2021 та на 26.04.2021, проте позивачка та її представник на вказані дати у судове засідання не прибули.

Таким чином, позивач та його представник вважаються належним чином повідомлені про судові засідання 18.03.2021 та 26.04.2021.

Суд не розцінює заяву від 01.04.2020 як заяву про розгляд справи за відсутності позивача і його представника взагалі, а лише як заяву, що стосувалась підготовчого судового засідання, призначеного на 01.04.2020.

Ураховуючи все викладене вище, принцип диспозитивності, неявку сторони позивача у призначені судові засідання на 18.03.2021 та 26.04.2021, беручи до уваги повторну неявку позивача та його представника (повідомленого належним чином про дату і час судових засідань) у судове засідання під час розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_3 у цій справі без розгляду.

Відповідно до частини другої статті 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. ст. 223, 257, 258-260, 263, 268, 352-354, ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Галицької РДА, про позбавлення батьківських прав залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали суду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 )

СуддяМ. Р. Мергель