Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"19" квітня 2021 р. Справа № 608/306/21
Номер провадження2/608/244/2021
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого суду судді Парфенюка В. І.
з участю секретаря Южди Л. С.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_1 , -
В лютому 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття особи з місця реєстрації.
В позовній заяві позивачка вказала, що є власником квартири АДРЕСА_1 , яка належить їй на підставі договору дарування від 30 травня 2020 року, квартиру вона прийняла в дар від своєї матері ОСОБА_3 . Мати позивачки придбала квартиру згідно договору-купівлі-продажу від 29 травня 2020 року, стороною якого виступала ОСОБА_4 , а згоду надав відповідач ОСОБА_2 , так як квартира перебувала у спільній сумісній власності подружжя. Останній фактично втратив право користування житловим приміщенням у зв`язку з відчуженням житла, проте добровільно не знявся з місця реєстрації. У зв`язку з наведеним, власник житла ОСОБА_1 змушена звернутися до суду, просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 та зняти з реєстрації місця проживання.
В березні 2021 року ОСОБА_1 подала уточнену позовну заяву, в якій посилаючись на ст.ст. 383, 391 ЦК України просить усунути перешкоди у здійсненні нею права користування та розпоряджання квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування та розпоряджання зазначеною квартирою.
Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився повторно, відзиву не подав, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів.
Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування від 30 травня 2020 року, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 210779150 від 30.05.2020 року.
Згідно договору купівлі-продажу від 29 травня 2020 року вбачається, що ОСОБА_4 продала та передала ОСОБА_3 , а остання купила та прийняла від ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 .
Згідно інформації відділу з питань державної реєстрації Чортківської міської ради № 15-11/156 від 12.02.2021 ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
За положеннями ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно із ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним, зокрема шляхом усунення перешкод у користуванні власністю, виселення та у разі необхідності, зняття особи з реєстраційного обліку.
Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Частиною 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Обираючи спосіб захисту прав, позивачка ОСОБА_1 вважає, що усунення перешкод у користуванні належним їй майном можливе шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Згідно ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Місцем проживання особи визнається житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.
У відповідності з вимогами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, у тому числі, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Згідно п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останнього з реєстрації.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 з часу продажу квартири, і на момент звернення до суду з цим позовом у квартирі позивачки не проживав, своєю реєстрацією у квартирі чинить їй перешкоди у користуванні майном, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 321, 383, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 5, 13, 76, 81, 258, 259, 263, 265, 268, 279, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов задовольнити.
Усунути перешкоди в здійсненні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) права користування та розпоряджання квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення 28 квітня 2021 року.

Суддя: В. І. Парфенюк