Справа № 752/5620/20
Провадження № 2/752/2043/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 березня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Шрамко А.М.

представника позивача Кобилінського М.В.

представників відповідачки - адвоката Пилипця А.Ю.

ОСОБА_4.

розглянувши в місті Києві в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох вдсотків річних, нарахованих на суму заборгованості,

в с т а н о в и в :

17.03.2020 року позивач звернувся з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості.

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачка ОСОБА_3 на праві приватної власності володіє квартирою АДРЕСА_1 та є споживачкою комунальних послуг відповідно до договору №60/5/192 від 20.09.2016 року «Про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води» за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до умов укладеного позивачем із відповідачкою договору про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води, сторони погодили всі його істотні умови, відповідно до яких ТОВ «Теплопостачсервіс» є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, та нараховує плату за них, а також формує і надає споживачу рахунки на оплату комунальних послуг, згідно затверджених уповноваженими органами тарифів, зокрема -- рахунки на оплату послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води, а споживач зобов`язалася своєчасно оплачувати надані послуги у строки і на умовах, передбачених договором.

На виконання умов договору «Про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води», ТОВ "Теплопостачсервіс" надавало послуги централізованого опалення та постачання гарячої води боржнику безперебійно та належної якості, скарг щодо неякісного надання послуг чи їх ненадання від боржника не надходило. За даними виписки по особовому рахунку боржника, станом на дату складання позову, а саме: за період з жовтня 2016 року по січень 2020 року, розмір заборгованості становить 36 171, 41 грн. за послугу з централізованого опалення; за період з листопада 2015 року по січень 2020 року 25 402, 25 грн. за послугу з постачання гарячої води, що свідчить про неналежне виконання відповідачкою зобов"язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за надані послуги централізованого опалення та постачання гарячої води в установленому законодавством строк. Просило стягнути з боржниці ОСОБА_3 на користь ТОВ "Теплопостачсервіс" заборгованість за послуги централізованого опалення в розмірі 36 171, 41 гривні, з централізованого постачання гарячої води 25 402, 25 гривень, а також з підстав порушення строків оплати отриманих послуг штрафні санкції у виді 3% річних та втрат від інфляції, відшкодувати понесені судовівитрати по сплаті судового збору, при зверненні до суду.

Провадження у справі відкрито 10 квітня 2020 року з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

14.09.2020 року відповідачка ОСОБА_3 подала відзив на заявлений до неї ТОВ «Теплопостачсервіс» позов про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, просила при вирішенні заявленого спору застосувати строки позовної давності за період з листопада 2015 року по березень 2017 року включно, у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних відмовити у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 вказала, що 14.09.2010 року між нею та ТОВ «Ліко-житлосервіс» було укладено типовий договір про проведення розрахунків за водопостачання та водовідведення за показниками квартирних приладів обліку холодної та гарячої води. В цей же день, 14.09.2010 року представниками ТОВ «Ліко-житлосервіс» опломбовано лічильники гарячого та холодного водопостачання на підтвердження чого було складено акт. 01.08.2016 року лічильники гарячого водопостачання пройшли повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки з теміном дії до 01.08.2020 року. Відповідно вона, як споживач послуг наділена правом щодо обліку спожитої комунальної послуги з гарячого водопостачання згідно показань лічильників. Укладаючи 20.09.2016 року з ТОВ «Теплопостачсервіс» договір №60/5/192 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води вона звернулаль до ТОВ «Ліко-житлосервіс» із заявою щодо перерахунку нарахованих комунальних послуг за споживання гарячої води з урахуванням показань встановлених лічильників, однак 02.08.2016 року отримала від позивача відмову у здійснені перерахунку заборгованості. У подальшому вона, ОСОБА_3 , неодноразово зверталася з заявами до позивача з вимогою провести перерахунок боргу з урахуванням показників лічильників обліку гарячого водопостачання, однак такого перерахунку зроблено не було. Визнає, що вона є споживачем послуг, які надаються позивачем, однак у розмірах та обсягах, які зафіксовані лічильниками гарячої води. Щомісяця вона інформує позивача про реальний обсяг спожитої гарячої води, але у своїх платіжних документах позивач в односторонньому порядку відмовляється від коригування показників та перерахунку заборгованості. Вважає, що обсяг спожитих нею послуг та відповідна заборгованість по ним є спірними та необгрунтованими.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги до відповідачки ОСОБА_3 підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Стверджував, що відповідачка не регулярно виконувала свої обов`язки щодо оплати вартості отриманих послуг. Дані показників лічильників обліку постачання гарячої води не повідомлялися у встановлені строки. Такі дії відповідачки призвели до заборгованості, з приводу чого товариство звернулося до суду з позовом.

Представники відповідачки заперечили позовні вимоги ТОВ «Теплопостачсервіс». Стверджували, що ОСОБА_3 має право на оплату послуг за показниками приладів обліку постачання гарячої води, оскільки її житлове приміщення обладнане такими приладами з 2014 року, а 01.08.2016 року виконано їх повірку. На вимогу ОСОБА_3 позивач не провів перерахунку заборгованості за гаряче водопостачання з урахуванням показників обліку використаної гарячої води. Що ж стосується послуги з централізованого опалення, то така вимога не підтверджена належними доказами , оскільки відсутній розрахунок вартості такої послуги з зазначенням даних про обсяг використаної енергії на забезпечення централізованого постачання тепла до будинку в якому проживає відповідачка. Просили відмовити в задоволенні позову ТОВ «Теплопостачсервіс» до ОСОБА_3 .. Крім того, підтримали заяву відповідачки про застосування позовної давності при вирішенні спору.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплопостачсервіс" є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, яке надає ці послуги та нараховує плату за них, згідно затверджених тарифів. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підриємців та громадських формувань ТОВ "Теплопостачсервіс" зареєстровано 01.06.2007 року № 1 019992 ( а.с 13).

Відповідачці ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджено свідоцтвом про право власності виданим на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 08 грудня 2006 року №2279-С/КІ (а.с.12).

Судом встановлено, що ТОВ «Теплопостачсервіс» є виконавцем послуг щодо централізованого постачання тепла та гарячої води до будинку АДРЕСА_3 .

Відповідачка ОСОБА_3 у встановленому законом порядку зареєстрована за адресою - АДРЕСА_2 (а.с.16).

20 вересня 2020 року між ТОВ «Теплопостачсервіс», як виконавцем, та ОСОБА_3 , як власницею квартири АДРЕСА_1 було укладено договір №60/5/192 «Про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води» за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до умов якого ТОВ «Теплопостачсервіс», як виконавець, зобов`язалося своєчасно надати споживачці ОСОБА_3 відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживачка зобов`язалася своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами і на умовах встановлених договором.

Відповідно до абзацу 10 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведення, газопостачання, опалення, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Правовідносини з постачання фізичними особами централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630 (далі - Правила).

Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води свідчить про надання послуг позивача.

Це підтверджується правовою позицією, яка викладена в постановах Верховного Суду України від 11.11.2015 року у справі № 6-1192ц15 та № 6-1706ц15, відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача. Підведення централізованого опалення до точки розподілу, свідчить про виконання послуг постачальником.

Відповідно до п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила) у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загально будинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.

Відповідно до п.18 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно із п. 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалювальної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством.

Згідно із п. 30 Правил, споживач зобов`язаний: 1) оплачувати послуги в установлені договором строки; 2) забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору; 3) дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; 4) забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу; 5) у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; 6) виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства.

Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 162 ЖК УРСР передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, згідно з зазначеними нормами законодавства відповідач зобов`язаний оплатити спожиті послуги з центрального опалення та постачання гарячої води.

Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідачка ОСОБА_3 є споживачкою послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_2 від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялась (не відключалась) та фактично споживала їх.

ОСОБА_3 зверталася до ТОВ «Теплопостачсервіс» з заявами про заперечення запропонованої останнім до сплати вартості послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с.30-31,35-36).

На заяви ОСОБА_3 щодо проведення перерахунку вартості отриманих нею послуг ТОВ «Теплопостачсервіс» послалося на відсутність підстав для такого перерахунку, оскільки споживачка ОСОБА_3 щомісячно до 25 -го числа не інформувала ТОВ «Теплопостачсервіс» як виконавця послуг про дані показників лічильників (а.с.31).

Відповідно до п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, і водовідведення та типового договору про надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо).

Відповідно до пункту 20.6. укладеного сторонами у справі договору №60/5/192 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води: споживач зобов`язаний щомісячно знімати та надавати виконавцю показання квартирних засобів обліку в останній день звітного місяця (телефоном, факсом, особисто та інше) та зазначати показання квартирних засобів обліку у платіжних документах (попередні, поточні показники лічильника та різницю між показниками лічильника.

Правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачка ОСОБА_3 та її представники не надали суду доказів на підтвердження виконання останньою умов договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в частині інформування виконавця таких послуг про обсяг їх отримання, а відтак суд приходить до висновку про наявність у позивача підстав для нарахування вартості наданих послуг на підставі затверджених у встановленому законом порядку нормативів (норм) споживання послуг.

На підтвердження своїх доводів ТОВ «Теплопостачсервіс» надало суду розрахунок заборгованості.

Згідно з Довідкою про нарахування та сплату коштів за централізоване опалення та гаряче водопостачання № 60/5-192Т від 11.02.2020 року, наданої позивачем, вбачається, що станом на січень 2020 року борг відповідачки становить 61 573,66 гривень, який в себе включає: заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 36 171, 41 грн. за період з жовтня 2015 року по січень 2020 року та заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 25 402, 25 грн. за період з листопада 2015 року по січень 2020 року (а.с. 8), яка стороною відповідачки не спростована.

Крім того, стороною відповідачки в ході розгляду справи не надано суду контррозрахунок заборгованості та/або докази належного виконання та сплати коштів за послуги, надані позивачем.

Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом безспірно встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачці як власниці квартири, однак остання не виконувала свої обов`язки щодо оплати послуг у строки встановлені договором та інформування виконавця послуг про обсяг їх отримання. У свою чергу ТОВ «Теплопостачсервіс» не скористалося своїм правом, передбаченим умовами пункту 21.7. договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а саме - при неотриманні від споживача показань квартирних засобів обліку за поточний місяць та неможливості отримання цих показників представником виконавця ( через незабезпечення споживачем доступу до засобів обліку) самостійно визначити обсяги споживання гарячої води як середню величину за останні два місяці, провести коригування проведених нарахувань на відповідність фактичним обсягам споживання у тому місяці, в якому отримає від споживача показання квартирних засобів обліку.

Отже, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, щодо неналежного виконання відповідачкою умов договору, а відповідачем реалізації у повному обсязі своїх прав, відповідно суд приходить до висновку, щодо наявності підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості у визначеному розмірі: за послуги з централізованого опалення у розмірі 36 171, 41 грн. за період з жовтня 2015 року по січень 2020 року та заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 25 402, 25 грн. за період з листопада 2015 року по січень 2020 року та відсутності підстав для стягнення з відповідачки штрафних санкцій з підстав порушення строків виконання зобов`язань, а саме: нарахованих позивачем інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Стороною відповідача було заявлено клопотання про застосування до позовних вимог строків позовної давності, оскільки, в березні 2020 року позивачем пред`явлено позов про стягнення сум заборгованості за період з листопада 2015 року по березень 2017 року по централізованому опаленню та постачанню гарячої води, що перевищує встановлений законом трирічний строк позовної давності.

Перевіряючи доводи сторони відповідача про застосування до позовних вимог строків позовної давності, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Разом з цим, відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідачка, відповідно до ст. 267 ЦК України, заявила клопотання про застосування строків позовної давності до позовних вимог.

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного для після відповідної календарних дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Абзац 3 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року, передбачає, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Правила про позовну давність, відповідно до ст. 267 ЦК України, мають застосовуватися лише тоді, коли буде доведено підставність позовних вимог. У протилежному випадку, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску строку позовної давності, а у зв`язку з необґрунтованістю самої вимоги.

Судом встановлено, що порушення відповідачем зобов`язань по сплаті за житлово-комунальні послуги розпочато - за централізоване опалення з жовтня 2015 року, а за гаряче водопостачання - з листопада 2015 року, та саме до жовтня 2018 року позивач мав право звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за централізоване опалення, проте, позов пред`явлено лише в березні 2020 року, тобто зі спливом строку позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, згідно з ч. 3 цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу.

При цьому, якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Враховуючи зазначене вище, суди повинні дослідити призначення платежів, квитанції на сплату житлово-комунальних послуг та історію таких оплат, і в разі вчинення боржником оплати чергового платежу встановити, чи не свідчить така дія про визнання лише певної частини боргу, що не може бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу (правова позиція сформована на підставі постанови Верховного Суду України, номер 6-43цс17 від 22 березня 2017 року).

Тобто, часткова оплата комунальних послуг не є підставою для переривання строку позовної давності.

Однак, знову-таки, відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України строк позовної давності переривається разом з учиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. При цьому визнання боргу повинно бути усвідомленим та свідчити про те, що особа згодна з його наявністю. Коли особа вносить плату за комунальні послуги, вона вказує відповідний місяць, і виконавець зобов`язаний зарахувати кошти саме за місяць, указаний у платіжному документі. Якщо особа не вказує місяць оплати або вносить суму більшу, ніж нараховано, виконавець на власний розсуд може віднести надлишок та непозначену суму до сплати заборгованості за попередні періоди.

В цьому випадку суду потрібно встановлювати намір особи: чи хотіла вона сплатити попередню заборгованість. Усвідомлена оплата за попередній період є підставою для переривання строку позовної давності.

Дослідивши розрахунок заборгованості, наданий ТОВ «Теплопостачсервіс», судом встановлено, що за період з жовтня 2016 року по січень 2020 року відповідачкою тільки за послуги з централізованого опалення було здійснено оплату - у липні 2016 року та січні 2018 року (а.с. 8).

Суд приходить до висновку, що переривання строку позовної давності відсутнє з тих підстав, що відповідач сплачував лише частину боргу і не за період відносно якого просить застосувати строки позовної давності.

Відтак, суд застосовує строки позовної давності та із зазначених підстав відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за період з жовтня 2015 року по березень 2017 року включно.

Так стягненню з ОСОБА_3 з урахуванням застосованих судом строків позовної давності підлягає заборгованість за послуги: з централізованого опалення 19 037, 44 грн., з постачання гарячої води у розмірі 15 402, 25 грн.

З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 141, 265, 268, 273, 280-289 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох вдсотків річних, нарахованих на суму заборгованості,задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою - АДРЕСА_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» (, місцезнаходження: 03189, м. Київ, вул. Ломоносова, буд. № 58-А, р/р НОМЕР_2 в АТ «Альфа-Банк», МФО 300346) заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення у розмірі 19 037 (дев`ятнадцять тисяч тридцять сім) гривень 44 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою - АДРЕСА_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» (, місцезнаходження: 03189, м. Київ, вул. Ломоносова, буд. № 58-А, р/р НОМЕР_3 в АТ «Альфа-Банк», МФО 300346) заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого постачання гарячої води у розмірі 15 402 (п`ятнадцять тисяч чотириста дві) гривні 25 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою - АДРЕСА_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» (, місцезнаходження: 03189, м. Київ, вул. Ломоносова, буд. № 58-А, р/р НОМЕР_4 в АТ «Альфа-Банк», МФО 300346); судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок.

Решту позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» до ОСОБА_2 про стягнення штрафних санкцій - втрат від інфляції та трьох вдсотків річних, нарахованих на суму заборгованості залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано , набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г. Плахотнюк