ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3411/21
провадження № 4-с/753/94/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шаповалової К.В.

за участі секретаря судового засідання Москаленко А.П.,

представника скаржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Зеленевича Олексія Вікторовича від 20 листопада 2020 року про відновлення виконавчого провадження № 62508301, заінтересована особа: ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

у лютому 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_2 , на дії та рішення головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Зеленевича О. В., заінтересована особа - ОСОБА_3 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 753/3411/21 між суддями від 17 лютого 2021 року матеріали скарги передано в провадження судді Шаповаловій К.В. Фактично скарга була передана судді 18 лютого 2021 року.

Ухвалою суду від 22 лютого 2021 року справу прийнято до розгляду та призначено у судове засідання на 03 березня 2021 року на 14:00 год.

Судове засідання призначене на 03 березня 2021 року було відкладено на 29 березня 2021 року у зв`язку з неявкою заінтересованих осіб та невиконанням державним виконавцем вимог ухвали суду від 22 лютого 2021 року щодо надання матеріалів виконавчого провадження

Судове засідання призначене на 29 березня 2021 року було відкладено на 12 квітня 2021 року у зв`язку із клопотання сторін про відкладення судового засідання.

29 березня 2021 року до суду надійшли копії матеріалів виконавчого провадження № 62508301 та пояснення начальника відділу Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) стосовно поданої до суду скарги.

У судове засідання 12 квітня 2021 учасники справи не з`явилися. В матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення учасників справи про день та час розгляду скарги. Від представника скаржника 12 квітня 2021 року надійшло клопотання (вх. 25107) про відкладення розгляду справи, яке було аргументоване зайнятістю представника в іншому судовому засіданні. Причини неявки заінтересованої особи суду невідомі.

Ухвалою суду від 12 квітня 2021 року розгляд скарги було відкладено на 26 квітня 2021 року.

26 квітня 2021 року у судове засідання з`явився представник скаржника - адвокат Якушев С.І., який доводи скарги підтримав в повному обсязі, вказав, що державним виконавцем були порушенні приписи Закону України «Про виконавче провадження», а отже дії державного виконавця стосовно винесення постанови про відновлення виконавчого провадження від 20 листопада 2020 року є неправомірними, а така постанова підлягає скасуванню.

Від Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява про можливість розгляду скарги у відсутність їх представника.

Заінтересована особа (стягувач) ОСОБА_3 про день та час розгляду скарги повідомлялась належним чином, що підтверджується зворотними повідомленнями, проте у жодне призначене судове засідання не з`явилась, письмових пояснень стосовно поданої скарги суду не подавала. 22 березня 2021 року подала суду клопотання про відкладення розгляду скарги через хворобу свого представника на COVID-19, 12 квітня у судове засідання ОСОБА_3 та її представник не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

22 квітня 2021 року від ОСОБА_3 надійшло клопотання про відкладення судового засідання щодо розгляду скарги, призначене на 26 квітня 2021 року, мотивуючи тим, що її представник - ОСОБА_5 у цей день не може прибути у судове засідання, оскільки буде перебувати за кордоном у відпустці.

Суд, вивчивши доводи клопотання та докази, додані до нього приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню, а причини, викладені у ньому щодо неможливості представника ОСОБА_3 прибути у судове засідання 26 квітня 2021 року не поважними, зважаючи на те, що справа у проваджені суду перебуває з лютого 2021 року, ОСОБА_3 повідомлення про виклик до суду отримала ще 4 березня 2021 року, а отже мала достатньо часу до 26 квітня 2021 року подати письмові пояснення щодо поданої скарги, проте таким своїм правом не скористалась, крім того, як вбачається з доданої до клопотання копії посадкового білету, ОСОБА_6 була зареєстрована на рейс з Києві, який відлітає 26 квітня 2021 року о 14:30 год, в той час як розгляд скарги був призначений на 9:30 год, а отже представник мав час для з`явлення у судове засідання.

До того ж, до клопотання було долучено копію листка непрацездатності на ім`я ОСОБА_5 , з якого вбачається, що лікарняний лист був виданий останній до 1 квітня 2021 року, тобто до 26 квітня 2021 року представник мав достатньо часу для подання, за бажанням та при необхідності, письмових пояснень з приводу поданої скарги.

Отже, враховуючи викладене, з огляду на те, що відповідно до частини другої статті 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, судом було ухвалено провести розгляд скарги за відсутності ОСОБА_3 (стягувач) та її представника.

Суд, вивчивши доводи скарги та докази додані до неї, пояснення надані начальником відділу Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), матеріали виконавчого провадження № 62508301, заслухавши пояснення представника скаржника, приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Під час розгляду скарги встановлено, що в рамках розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей, негайне відібрання дітей, розірвання шлюбу та стягнення аліментів Дарницький районний суд м. Києва постановив ухвалу від 1 липня 2020 року про забезпечення позову, якою зобов`язав відповідача забезпечувати явку малолітніх дітей - дочки ОСОБА_7 та сина ОСОБА_8 , до Служби у справах дітей Обухівської районної державної адміністрації Київської області (далі - Служба у справах дітей) кожного понеділка, середи та п`ятниці з 16-00 год. до 18-00 год. для проведення зустрічей (побачень) з матір`ю. 09.07.2020 старшим державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Василовичем Р.Д. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаної ухвали. 15 липня 2020 року державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав фактичного виконання рішення суду.

Не погоджуючись із такою постановою державного виконавця Григорчук З.М. звернулась із відповідною скаргою до Дарницького районного суду міста Києва.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 7 жовтня 2020 року скаргу ОСОБА_3 було задоволено. Визнано дії старшого державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Василовича Романа Дем`яновича щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 62508301 від 15 липня 2020 року та саму постанову неправомірними.

Зобов`язано старшого державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Василовича Романа Дем`яновича не пізніше наступного робочого дня з дня одержання копії ухвали, яка набрала законної сили, відновити виконавче провадження з примусового виконання ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 01 липня 2020 року у цивільній справі № 753/21056/18.

20 листопада 2020 року державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Зеленевичем О.В. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження.

Скаржник зазначає, що такі дії державного виконавця є неправомірними, оскільки відповідно до статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення, проте ухвалою суду від 7 жовтня 2020 року постанова державного виконавця від 15 липня 2020 року була визнана неправомірною, а отже державний виконавець не мав законних підстав для відновлення виконавчого провадження.

Так, відповідно до положень статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 2 цього Закону засадами виконавчого провадження є верховенство права; обов`язковість виконання рішень; законність; диспозитивність; справедливість; неупередженість та об`єктивність; гласність та відкритість виконавчого провадження; розумність строків виконавчого провадження; співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Стаття 3 Закону № 1404-VIII встановлює перелік рішень, які підлягають примусовому виконанню відповідно до цього Закону, до яких законодавець відніс, зокрема, ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

За змістом статті 157 ЦПК України ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, який підлягає негайному виконанню в тому числі і в порядку, передбаченому Законом № 1404-VIII.

Статтею 13 Закону № 1404-VIII встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 18 Закону № 1404-VIII зобов`язує виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом.

Аналогічним чином врегульоване питання виконання рішення про встановлення побачення з дитиною і в Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженій наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (розділ IX Виконання рішень немайнового характеру, далі - Інструкція).

Пунктом 10 Інструкції передбачено, у разі виконання боржником рішення (про встановлення побачення з дитиною) виконавець складає акт, що підписується сторонами виконавчого провадження, та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону.

Відтак порядок примусового виконання рішення про встановлення побачення з дитиною та закінчення такого виконавчого провадження чітко регламентовані законом та підзаконним актом, які є обов`язковими для державного виконавця.

Розглядаючи скаргу ОСОБА_3 на дії державного виконавця та визнаючи їх неправомірними, місцевим судом, зокрема, було встановлено, що при винесенні оскаржуваного рішення про закінчення виконавчого провадження державний виконавець діяв неправомірно та не у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження», а тому судом було визначено, що порушені права та законні інтереси стягувача підлягають захисту у визначений процесуальним законом спосіб - шляхом визнання дій та рішення неправомірними та зобов`язання відновити виконавче провадження у строк, визначений статтею 41 цього Закону.

Дійсно, відповідно до статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

В той же час, відповідно до статті 451 ЦПК України, яка визначає порядок розгляду скарг на стадії виконання судових рішень, визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже, під час розгляду відповідних скарг та ухвалення судових рішень за результатами їх розгляду, суд має в першу чергу керуватись нормами ЦПК України, поряд з тим, колізія норм, яка існує у нормативних актах, в даному випадку ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження», не може займати привілейоване положення над правами особи, яка звернулась за їх захистом , і якщо судом було встановлено порушення такого права.

Крім того, ухвалою суду від 7 жовтня 2020 року, окрім визнання дій державного виконавця неправомірними, відповідно до вимог статті 451 ЦПК України, було зобов`язано старшого державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Василовича Романа Дем`яновича не пізніше наступного робочого дня з дня одержання копії ухвали, яка набрала законної сили, відновити виконавче провадження з примусового виконання ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 01 липня 2020 року у цивільній справі № 753/21056/18.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Зі змісту поданої скарги вбачається, що єдиною підставою для скасування постанови про відновлення виконавчого провадження скаржником зазначається те, що постанова про закінчення виконавчого провадження судом не була визнана незаконною, а визнана неправомірною.

Судом встановлено, що не погоджуючись із судовим рішенням від 7 жовтня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Київського апеляційного суду із апеляційною скаргою.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 січня 2021 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 7 жовтня 2020 року без змін, зокрема судом апеляційної інстанції було встановлено, що він погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявність підстав для часткового задоволення скарги ОСОБА_3 , оскільки такі відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону, судом надано належну оцінку всім наданим матеріалам справи.

З огляду на викладене та на обставини, що були встановлені судом під час розгляду цієї скарги, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання дій державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Зеленевича О. В. неправомірними та судом не встановлено підстав для скасування постанови державного виконавця про відновлення виконавчого провадження від 20 листопада 2020 року, оскільки така була прийнята державним виконавцям відповідно до закону, в межах повноважень останнього, без порушення прав заявника ОСОБА_2 , отже доводи скарги є необґрунтованими, а тому відсутні підстави для її задоволення.

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 450, 451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

у задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Зеленевича Олексія Вікторовича від 20 листопада 2020 року про відновлення виконавчого провадження № 62508301, заінтересована особа: ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 5 травня 2021 року

Суддя К.В. Шаповалова