Справа № 310/9337/20
РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

23 квітня 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання - Олійник Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позов мотивує тим, що йому належить частина будинку АДРЕСА_1 . Відповідачі значиться зареєстрованим у вказаном будинку з 14.12.2013, після укладення договору купівлі-продажу відповідачі з реєстрації в зазначеному домоволодінні не знялися, особистих речей відповідачів та іншого майна у домоволодінні немає.

Також відповідачі не є членами родини позивача та в добровільному порядку зніматися з реєстрації не бажають.

Позивач зазначив, що реєстрація відповідачів у будинку АДРЕСА_1 порушує права позивача у користуванні та розпорядженням його майном та не можливістю отримати субсидію.

В судове засідання представник позивача не з"явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили , відзив на позов не надалм.

Тому суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з огляду на таке.

Згідно договору купівлі продажу від 24.03.2020, посвідченого приватним нотаріусом Чуєвою Т.Ь. за реєстровим № 408, ОСОБА_5 є власником 1/5 частини будинку АДРЕСА_1 , що також підтверджується доданою до позовної заяви копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.03.2020 та копією технічного паспорту.

Встановлено, що в відповідачі зареєстровані у вищевказаному будинку з 14 грудня 2013 року, однак після укладення договору купівлі-продажу відповідачі з реєстрації в зазначеному домоволодіння не знялися, особистих речей відповідачів та іншого майна у домоволодінні немає.

З`ясовано, що відповідачі не є членами родини позивача та в добровільному порядку зніматися з реєстрації не бажають.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого нмайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю (постанова Верховного Суду України від 16.01.2012 р. №6-57цс11).

Судом встановлено, що при вселенні у зазначений будинок позивачем, він був вільним, ніяких речей відповідачів там не було, ніколи відповідачі туди не з`являлися та не заявляли свої права на житло.

Відповідачі не спростували обставини, викладені у позовній заяві. За таких обставин суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що втратив право користування частиною будинку, належною ОСОБА_1 на праві спільної часткової приватної власності.

Суд, оцінивши усі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законими та обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням житловим будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідачі: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 30 квітня 2021 року.

Суддя Н. І. Черткова