РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/406/21

2/609/261/2021

12 травня 2021 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Харлана М.В.

за участю:

секретаря судового засідання Семенюк О.І.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2

вимоги позивача: про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно за законом

учасники справи - не з`явились,

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 08 квітня 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті баби - ОСОБА_3 .

27 квітня 2021 позивачем подано заяву про зміну позовних вимог, згідно якої остання просить встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 та визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, після смерті баби ОСОБА_3 .

2. Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача - ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, що складається із: права приватної власності на земельну ділянку, яка знаходиться в АДРЕСА_1 в розмірі 0,2500 га. кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0156 цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №299293 виданого 11.12.2009 року Бриківською сільською радою Шумського району Тернопільської області, Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 . Дане домоволодіння відноситься до соціальної групи колгоспний двір, померла була головою колгоспного двору. Після її смерті відкрилась спадщина на належне її майно. Інша частка колгоспного двору належить відповідачу по справі, матері позивача, яка відмовляється від частки на користь позивача.

Спадщину після баби позивач прийняла у відповідності до ст. 1268 ЦК України, оскільки на день її смерті проживала із нею в одному господарстві, як стверджує остання.

Позивач у позові зазначає, що на даний час не передбачено реєстрацію права власності на частки в колгоспному дворі, а тому вирішити питання щодо набуття права власності на майно колишнього колгоспного двору можливе лише у судовому порядку.

Позивач зверталася у нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, про що отримала відмову у якій зазначено, що «у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюваний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку».

На підставі викладеного, позивач просить позов задоволити. Встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 та визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, після смерті баби ОСОБА_3 .

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою суду від 12 квітня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 27 квітня 2021 року, у зв`язку із заявою позивача про зміну позовних вимог, підготовчий розгляд справи відкладено на 12 травня 2021 року

4. В судове засідання сторони не з`явились, однак представили письмові заяви про слухання справи у їх відсутність, із повним підтриманням та визнанням позовних вимог.

5. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

6. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , про що в Книзі реєстрації смертей 05 липня 2016 року зроблено відповідний актовий запис № 186, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 05 липня 2016 року Шумським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

7. На день смерті померлій належало спадкове майно, що складається із: права приватної власності на земельну ділянку, яка знаходиться в АДРЕСА_1 в розмірі 0,2500 га. кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0156 цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №299293 виданого 11.12.2009 року Бриківською сільською радою Шумського району Тернопільської області, Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 , що належав колгоспному двору.

Інша Ѕ частки колгоспного двору належать відповідачу по справі - ОСОБА_2 .

8. Як вбачається із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 14 липня 1989 р., жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 , на праві особистої власності, виданого на підставі рішення виконкому Шумської районної Ради народних депутатів № 136 від 27.06.1989 р., зареєстровано в Кременецькому БТІ за реєстровим № 233.

9. Із довідки № 111 від 30.03.2021 року виданої Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що станом на 01.07.1990 року, згідно погосподарської книги №1, особовий рахунок № НОМЕР_2 в АДРЕСА_1 , проживали: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (голова колгоспного двору), дочка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (член колгоспного двору).

Отже, померлій ОСОБА_3 належала Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 .

Інша Ѕ частки колгоспного двору належить відповідачу по справі ОСОБА_2 , однак остання відмовляється від своєї частки у спадковому будинковолодінні на користь позивача.

10. Із довідки про технічні показники об`єкта нерухомого майна № 63 виданої 22.03.2021 р. КП «Шумське БТІ» вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться у АДРЕСА_1 , зареєстрований за ОСОБА_3 (голова колгоспного двору), згідно свідоцтва про право власності, виданого згідно рішення виконкому Шумської районної ради народних депутатів № 136 від 27.06.1989 р.

11. Судом встановлено, що позивачем виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться у АДРЕСА_1 .

12. Як вбачається із копії заповіту посвідченого 10 січня 2000 року секретарем Бриківської сільської ради Шумського району Тернопільської області Стаднік В.Ф., померла ОСОБА_3 , заповіла все своє спадкове майно відповідачу по справі - ОСОБА_2

13 Як стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 20 жовтня 1971 року Білогірським райбюро ЗАГС Хмельницької області, відповідач ОСОБА_2 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Білогір`я Білогірського району Хмельницької області та в графі батьки вказано - ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , а/з № 87.

14. Відповідач ОСОБА_2 , дошлюбне прізвище якої « ОСОБА_2 », 05 березня 1994 року зареєструвала шлюб із гр. ОСОБА_7 та їй присвоєно прізвище « ОСОБА_2 », що стверджується копією повторного свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого 29 серпня 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Шумської райдержадміністрації Тернопільської області.

15. Як стверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 29 серпня 1997 року відділом РАГС Шумської райдержадміністрації, позивач ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Бриків Шумського району Тернопільської області та в графі батьки вказано - ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , а/з № 4.

16. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, №0 від 29 січня 2021 року, вбачається, що позивач ОСОБА_1 22 грудня 2007 року зареєстровала шлюб із ОСОБА_10 , та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_1 ». Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 08.09.2010 року шлюб розірвано.

17. Позивач ОСОБА_1 , 29 січня 2016 року зареєструвала шлюб із гр. ОСОБА_10 та їй присвоєно прізвище « ОСОБА_1 », що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 , виданого 29 січня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шумського районного управління юстиції у Тернопільській області, а.з №4.

18. Згідно письмового пояснення свідка ОСОБА_12 вбачається, що позивач ОСОБА_1 дійсно проживала без реєстрації в будинку своєї баби ОСОБА_3 , доглядала її, вела спільне господарство.

19. Із довідки № 60 від 03 лютого 2021 року виданої Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , разом з нею на день смерті проживала без реєстрації онука ОСОБА_1 , 1991 р.н., що дає підставу вважати позивача такою, що прийняла спадщину в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем.

20. Постановою приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Зелінського П.І. від 31.03.2021 року, б/н позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІV. Оцінка Суду.

21. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнала, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

22. У відповідності до ст. 112 ЦК Української РСР, майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

23. Відповідно до ст.120 ЦК Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

24. На підставі статей 1216,1217,1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

25. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

26. У відповідності до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

27. Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.

28. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

29. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

30. Із змісту ст. 1272 ЦК України слідує, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах-уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

31. Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

32. Спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину, як зазначено у ч. 1 ст. 1297 ЦК України.

33. Вчинення нотаріусом нотаріальних дій регламентуються законом України «Про нотаріат» та інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

34. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

35. У пункті 1 листа ВССУ № 24-753/0/4-13 йдеться про обов`язковість у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. У разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.

Щодо вимоги про встановлення факту постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд зазначає наступне.

36. Згідно ст. 257 ЦК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

37. В силу ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

38. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

39. На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.»

40. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

41. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

42. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

43. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

44. З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

45. Положеннями ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно письмового пояснення свідка ОСОБА_12 вбачається, що позивач ОСОБА_1 дійсно проживала без реєстрації в будинку своєї баби ОСОБА_3 , доглядала її, вела спільне господарство.

З огляду на викладене, відсутність реєстрації спадкоємців за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

До спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

46. Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як вбачається з наданих суду доказів, позивачем доведено факт постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

47. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

48. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

49. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на спадкове майно не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

У зв`язку із чим, враховуючи, що позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті баби ОСОБА_3 в нотаріальній конторі не може, її право підлягає захисту, а змінені позовні вимоги задоволенню.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

50. Позивачем при подачі позову було сплачено 2460 грн. 00 коп. судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнала, суд приходить до висновку про повернення позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 1230 грн. 00 коп., згідно квитанції 0.0..1 від 08.04.2021 р.

З цих підстав,

Керуючись статтями 15, 16, 328,1216-1218, 1265, 1268 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263 - 265 Цивільно процесуального кодексу, ст.ст. 120, 112 ЦК Української РСР суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно за законом - задоволити повністю.

2. Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання с. Садки Шумського району Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_7 , РНОКПП НОМЕР_8 ) разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 .

3. Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті баби - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в с. Бриків, Шумського району Тернопільської області, право власності на земельну ділянку, яка знаходиться в АДРЕСА_1 в розмірі 0,2500 га. кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0156 цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №299293 виданого 11.12.2009 року Бриківською сільською радою Шумського району Тернопільської області.

4. Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті баби - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в с. Бриків, Шумського району Тернопільської області, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 .

5. Повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 1230 грн. 00 коп., сплаченого при подані позовної заяви, згідно квитанції 0.0..1 від 08.04.2021 р., відповідно до вимог ч.1. ст.142 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шумський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 12 травня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання с. Садки Шумського району Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_7 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: 47140, с. Бриків, Шумського району Тернопільської області, документ № НОМЕР_9 , РНОКПП НОМЕР_10 .

Суддя: М. В. Харлан