Справа № 463/5261/19 Головуючий у 1 інстанції: Грицко Р.Р.
Провадження № 22-ц/811/3355/20 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Ванівського О.М., Мельничук О.Я.

при секретарі: Матяш С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 19 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсними електронних торгів з реалізації предмета іпотеки, оформлених протоколом їх проведення та актом про реалізацію предмета іпотеки,

в с т а н о в и в:

27.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсними електронних торгів з реалізації предмета іпотеки - гаража № 6 (приміщення XII) площею 21,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер лоту: 297404, найменування лоту: «Іпотека» гараж № НОМЕР_1 (приміщення XII) площею 21,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - оформлені протоколом від 26.02.2019 року № 389882 проведення електронних торгів та актом державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 11.03.2019 про реалізацію предмета іпотеки.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсними електронних торгів з реалізації предмета іпотеки, оформлених протоколом їх проведення та актом про реалізацію предмета іпотеки - відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що в ході здійснення виконавчого провадження № 39176511 державним виконавцем проведено опис та накладено арешт на гараж АДРЕСА_2 . В ході здійснення виконавчого провадження № 40690017 проведено оцінку спірного гаража та визначено його вартість станом на 09.07.2018 року на рівні 115800,0 гривень (без ПДВ). В межах зведеного виконавчого провадження № 53700478 вказане майно передане на реалізацію, за результатами якого 26.02.2019 року відбулись електронні торги, переможцем яких стала ОСОБА_3 . Вважає, що такі торги відбулись з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки стартова ціна переданого на реалізацію майна є заниженою, оцінка об`єкта проведена без його внутрішнього огляду, тоді як між іпотекодавцем та іпотекодержателем не піднімалось питання узгодження початкової ціни. Крім того, спірний гараж міг бути реалізований виключно в межах ВП № 40690017, відкритого в рамках примусового виконання виконавчого напису нотаріуса. Також, вчинена відділом ПВР 02.08.2018 року заявка на реалізацію гаража не відповідає вимогам чинного законодавства, а при проведенні прилюдних торгів не дотримано вимог ч.3 ст.43 Закону України «Про іпотеку», оскільки відсутнє повідомлення про проведення електронних торгів, призначених на 26.02.2019 року. Звертає увагу суду на те, що станом на 26.02.2019 року виконавче провадження № 40690017 залишалось зупиненим, що виключало можливість проведення електронних торгів. Крім того, організатором торгів не враховано зміни в законодавстві в частині визначення розміру його винагороди, а сам протокол електронних торгів складено з порушенням. Вважає, що вказані порушення в сукупності порушують його право на мирне володіння майном, яке гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому просить визнати недійсними електронні торги.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовльнити.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник апелянта - ОСОБА_6 скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, посив скаргу задоволити, рішення суду скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов задоволити.

Представник відповідача Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) - Семен І.Р. проти скарги заперечив, просив у задоволенні скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Пастернак П.І. проти скарги заперечив, просив у задоволенні скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.

Представник третьої особи ОСОБА_5 - адвокат Думич Н.Б. проти скарги заперечила, просила у задоволенні скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статей 48, 56, 57, 61 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

За загальним правилом реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною (частина перша статті 61 Закону України «Про виконавче провадження).

Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, визначено, що електронні торги - це продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства (стаття 650 ЦК України).

Згідно частини четвертої статті 656 ЦК України, до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу.

Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

Оскільки відчуження майна з електронних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу).

Згідно з частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 07.10.2020 (справа № 750/10099/18), правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, (який діяв на час проведення повторних торгів) (далі - Порядок).

Відповідно до ч.6 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Встановлено, що на примусовому виконанні ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у Львівській області, правонаступником якого є Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), перебувало зведене виконавче провадження № 53700478, до складу якого входили такі виконавчі провадження: № 39176511 (виконавчий лист Личаківського районного суду м.Львова від 30.07.2013 року № 2/1312/1792/12) про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором від 28.10.2005 року № 708/05-Р-231/081 в сумі 336229,99 доларів США та 3219,0 гривень судового збору; № 40690017 (виконавчий напис приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Герилів М.Р. від 15.03.2006 року № 1028) про звернення стягнення на належні позивачу квартиру АДРЕСА_3 , в рахунок погашення вимог перед АТ «Укрсиббанк» у розмірі 184119,45 доларів США, 9179,39 гривень та 21585,81 гривень видатків по вчиненню виконавчого напису; № 41465934 (виконавчий лист Личаківського районного суду м.Львова від 10.01.2014 року № 2/463/361/13) про стягнення з позивача на користь ОСОБА_7 11000,0 доларів США та 878,35 гривень судового збору.

Згідно висновку про вартість майна, що передається на торги (т.1 а.с.20-38) вартість такого (гаража) становить 115800,0 гривень без ПДВ. Оцінка проведена 09.07.2018 року, термін дії звіту завершується 09.12.2018 року.

На підставі заявки державного виконавця на реалізацію нежитлового нерухомого майна від 02.08.2018 року (т.1 а.с.117-120) у межах зведеного виконавчого провадження № 53700478, гараж № НОМЕР_1 (приміщення ХІІ), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належав на праві власності боржнику ОСОБА_1 , передано до Львівської філії ДП «Сетам» для примусової реалізації за початковою ціною 115800,0 гривень.

Публікація про прилюдні торги щодо реалізації спірного гаража була опублікована у газетах «Львівська пошта» № 63 від 11.08.2018 року та «Ваш магазин» від 16.08.2018 року. (т.1 а.с.121-123, 124-125).

Відповідно до протоколу проведення електронних торгів (т.1 а.с.136-137), торги відбулись 26.02.2019 року і їх переможцем визнано відповідача ОСОБА_3 .

За результатами електронних торгів державним виконавцем складено акт про реалізацію предмета іпотеки (гаража) від 11.03.2019 року (т.1 а.с.74-75).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 , районний суд виходив з того, що державний виконавець здійснив лише підготовчі дії з метою проведення електронних торгів, а самі електронні торги з реалізації рухомого майна організував і провів організатор електронних торгів. Заявка державного виконавця на реалізацію нерухомого майна (т.1 а.с.117-120) повністю відповідає вимогам законодавства та міститься в собі інформацію, передбачену п. 2 Розділу ІІ Порядку. Позивач не надав доказів про порушення порядку чи процедури поведення торгів. Інформація про прилюдні торги щодо реалізації спірного гаража була опублікована організатором торгів у засобах масової інформації. ДП «Сетам» долучило до матеріалів справи копію повідомлення, адресованого учасникам виконавчого провадження про проведення прилюдних торгів 07.09.2018 року. Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними. Обов`язок організатора торгів перевіряти законність дій державного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна, у тому числі наявність рішень щодо заборони органу ДВС вчиняти дії по виконанню виконавчого провадження чинним законодавством не передбачений. Сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких недійсними. Головна умова, яка повинна бути встановлена судом, це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів повинно бути присутнє порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки відповідно до правових висновків, висловлених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року, справа № 922/3537/17, провадження № 12-127гс19, об`єктом судового захисту виступає порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Тому суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Позивач не довів належними доказами невиконання відповідачами вимог щодо процедуи та порядку проведення торгів, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, (який діяв на час проведення повторних торгів), та порушення його прав, що є підставою для визнання таких недійсними.

Крім того, матеріалами справи спростовуються доводи апелянта, що на час проведення електронних торгів виконавче провадження було зупинено.

Доводи скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду міста Львова від 19 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 17 травня 2021 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Ванівський О.М.

Мельничук О. Я.