КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 752/3422/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2875/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Білич І.М., Рейнарт І.М.,

за участю секретаря судового засідання Верес Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20 березня 2019 року у складі судді Колдіної О.О.,

у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КП «Українська житлова компанія» до ОСОБА_1 , третя особа: об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Глушкова 9-В» про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «КП «Українська житлова компанія» (далі - ТОВ «КП «Українська житлова компанія») звернулося у суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в розмірі 16 945 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ТОВ «КП «Українська житлова компанія» надаються житлово-комунальні послуги в будинку АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 і споживачем послуг, однак належним чином не виконує свої зобов`язання з оплати за спожиті житлово-комунальні послуги, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за період з 01.03.2016 року по 01.01.2018 року в розмірі 14 001 гривень.

В зв`язку з порушенням грошового зобов`язання позивач також просив на підставі положень ч. 2 ст. 625 ЦК України стягнути з відповідача три відсотки річних від суми заборгованості, в розмірі 583 грн 77 коп. та інфляційну складову заборгованості, в сумі 2 360 грн 31 коп.

Під час провадження справи в суді апеляційної інстанції до участі у справі в якості третьої особи залучено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Глушкова, 9 В».

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 20 березня 2019 року позов ТОВ «КП «Українська житлова компанія» задоволено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неповне з`ясування та неправильне встановлення обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати рішення районного суду та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «КП «Українська житлова компанія».

Вказано, що рішення суду є помилковим, прийнятим передчасно, без повідомлення відповідача про розгляд вказаної справи.

Зазначено, що будь-яких доказів, якими могли б підтверджуватися обґрунтованість ціни, обсягу, порядку надання, якості надання житлово-комунальних послуг, існування договірних відносин із надання позивачем відповідачеві послуг до суду не надано, а тому відсутнє підтвердження правомірності дій ТОВ «КП «Українська житлова компанія».

Також посилалась на те, що неодноразово з іншими мешканцями будинку направляли претензії до позивача, щодо якості та обсягів наданих послуг та з вимогою укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, відповіді на які не було надано, а на вимогу укласти договір було відмовлено.

Крім того, вказано, що позивач не повідомив суд про те, що 13.11.2018 року ТОВ «КП «Українська житлова компанія та ОСББ «Глушкова 9-В» уклали договір № 5/11 про відступлення права вимоги, у зв`язку з чим, позивач фактично втратив підстави просити суд задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Зазначено про завищення позивачем тарифів за наданими житлово-комунальними послугами, а первинні розрахунки щодо суми боргу проведені позивачем є необґрунтовані та безпідставні, оскільки борг, що був до дати розгляду цієї справи був погашений, що не враховано судом.

У судове засідання представник позивача та третя особа повторно не з`явилися, про день і час судового розгляду справи повідомлялися належно (а.с. 34-35), тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Колегія суддів, вислухавши ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за період з 01.03.2016року по 01.12.2017року, у сумі 169 454 грн 08 коп., районний суд виходив з підстав його доведеності та обґрунтованості.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на таке.

Убачається, що ОСОБА_1 з 21.04.2016 року є власником квартири НОМЕР_1 в будинку, який знаходився на балансі ТОВ "КП" Українська житлова компанія" за адресою: АДРЕСА_1.

Встановлено, що ТОВ "КП "Українська житлова компанія" за вказаною адресою відповідачу надавалися житлово-комунальні послуги та послуги з утримання будинку й прибудинкової території.

Відповідно до справи, 13 листопада 2018 року між ТОВ КП «Українська житлова компанія» та ОСББ «Глушкова 9-В» було укладено Договір № 5/11 від 13.11.2018 року про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Українська житлова компанія» передало право вимоги щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з власників квартир за адресою: АДРЕСА_1 , яка виникла в період обслуговування будинку позивачем й згідно даних додатку до договору об`єднанню передано право вимоги щодо суми боргу, яка обліковувалася станом на 13.11.2018 року за квартирою АДРЕСА_1 , у сумі 4 487 грн 45 коп. (а.с.72-76).

Окрім цього, повідомленням № 350 від 14 листопада2018року позивачем було проінформовано ОСОБА_1 про існування заборгованості за надані послуги, у сумі 4 487 грн 45 коп. та необхідність її сплати на користь нового балансоутримувача, а також указано про зменшення заборгованості відповідача перед товариством до 7 569 грн 11 коп. (а.с.78).

Між тим, у спрямованому на адресу відповідача повідомленні ТОВ «КП «Українська житлова компанія» не конкретизувала встановлену суму заборгованості по платежах, які підлягали до сплати ОСОБА_1 на користь об`єднання співвласників, а також не зазначено правову природу заявленої заборгованості, у сумі 7 569 грн 11коп.; не указано, з чого вона складається та платежів за який період, в той час як оскаржуваним рішенням, постановленим судом 20 березня 2019 року, встановлено заборгованість відповідача за спожиті послуги, у сумі 14 001 грн, на яку нараховано інфляційні та три відсотки річних (а.с.55-58).

З урахуванням викладеного та з метою перевірки доводів апеляційної скарги про завищення позивачем тарифів за наданими житлово-комунальними послугами та відсутність існування заборгованості ОСОБА_1 перед товариством, під час апеляційного розгляду справи колегією суддів постановлено ухвалу про визнання явки представника товариства у судове засідання обов`язковою.

У судовій повістці, направленій на адресу позивача про виклик у судове засідання на 9 год 20 хв. 13 травня 2021року, було зазначено зміст ухвали суду й запропоновано забезпечити явку представника для надання пояснень по суті спору та необхідних доказів, пов`язаних з існуванням заборгованості ОСОБА_1 .

Між тим, ухвалу суду товариством не виконано, явку свого представника у судове засідання 13 травня 2021 року не забезпечено, в той час як у матеріалах справи відсутні докази, які б давали правові підстави суду встановити дійсні обставини справи.

Окрім цього, відповідно до матеріалів справи, виданий по справі на підставі рішення суду виконавчий лист ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.08.2020 року було визнано таким, що не підлягає виконанню (а.с.153-155).

Зазначеною ухвалою суду встановлено, що на момент видачі виконавчого листа у позивача було відсутнє право вимоги щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги, а також встановлено погашення такої заборгованості відповідачем новому кредиторові.

Згідно вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, є таке, що набрало законної сили судове рішення, яким встановлено відсутність боргових зобов`язань ОСОБА_1 перед позивачем.

Згідно ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Всупереч свого процесуального обов`язку позивач не надав до суду належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження розміру заборгованості.

Наданий позивачем розрахунок, покладений судом у основу рішення, згідно до якого за відповідачем значиться є заборгованість за період з 01.03.2016 року по 01.12.2017 року, у сумі 16 945 грн 08 коп. не може бути визнаний належним доказом, оскільки за своїм змістом є лише одностороннім розрахунком суми боргу.

Як свідчать матеріали справи, під час провадження справи в суді першої інстанції позивачем було передано право вимоги заборгованості відповідача третій особі та указано про заборгованість ОСОБА_1 перед товариством у значно меншому розмірі, ніж заявлено у позові.

Отже, матеріалами справи не доведено вимоги, заявлені товариством.

Відповідно до положень п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України,

Окрім цього, у матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_1 про день і час судового розгляду справи.

Встановлено, що направлена поштою відповідачу судова повістка про виклик у судове засідання о 16 год. 20 березня 2019 року, повернулася до районного суду без вручення адресату (а.с.52), а ця обставина було перешкодою у вирішенні спору по суті.

Отже, перевіряючи законність ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права, стало наслідком порушення судом норм процесуального права, пов`язаного з неповідомленням відповідача про дату судового розгляду справи, що у відповідності до п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України є безумовною підставою до скасування судового рішення.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20 березня 2019 року скасувати.

Ухвалити по справі нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 19 травня 2021 року.

Суддя-доповідач:

Судді: