Справа №752/8541/21
Провадження № 2/752/6270/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28.04.2021 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Оджубейської Д.І.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником вказаної квартири на підставі договору дарування квартири від 27 грудня 2017 року №1813.

У вказаній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією його паспорта. Відповідач не є членом сім`ї власника будинку і ніколи ним не був. За останні 4 роки володіння квартирою власницею, відповідач жодного разу не з`являвся у квартирі.

Оскільки наявність реєстрації відповідача перешкоджає реалізації права власності на нерухоме майно в повному обсязі, позивач просить в судовому порядку визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

05.04.2021 на підставі ухвали судді Голосіївського районного суду м.Києва Колдіної О.О. відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін

26.04.2021 року представником відповідача адвокатом Ліпінським Є.В. подано до матеріалів справи відзив на позовну заяву. У зазначеному відзиві представником зазначено, що відповідач протягом останніх років проживає закордоном, на території України перебуває вкрай рідко. Підтверджує, що жодних соціальних та родинних зв`язків з позивачем не має, квартирою, яка перебуває у власності позивача, не користується, комунальні платежі не сплачує, жодного відношення до вказаної квартири не має, бажання проживати там чи якимось іншим чином користуватися квартирою відсутнє. В зв`язку з перебуванням позивача закордоном та відсутності можливості самостійно змінити місце реєстрації проживання, ОСОБА_2 визнає позовні вимоги позивача, з правовою оцінкою позивача погоджується.

На підставі положень ст.274-279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження на підставі наданих письмових доказів без участі сторін, оскільки будь-яких заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження на адресу суду не надходило..

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_1 на підставі Договору дарування квартири від 27.12.2017 року зареєстрованого в реєстрі за №1813, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ракитянським В.А., що підтверджується наданою позивачем довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.7-8).

На день розгляду справи у зазначеній квартирі зареєстрований відповідач - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підставами звернення позивача до суду з даним позовом є порушення права власності без позбавлення права користування і володіння майном.

Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідач ОСОБА_2 у своєму відзиві зазначив, що він не є членом сім`ї позивача, протягом останніх років проживає закордоном, на території України перебуває вкрай рідко. Підтвердив, що жодних соціальних та родинних зв`язків з позивачем не має, квартирою, яка перебуває у власності позивача, не користується, комунальні платежі не сплачує, жодного відношення до вказаної квартири не має, бажання проживати там чи чи якимось іншим чином користуватися квартирою відсутнє. В зв`язку з перебуванням позивача закордоном та відсутності можливості самостійно змінити місце реєстрації проживання, визнав позовні вимоги позивача та погодився з правовою оцінкою позивача.

Отже, на підставі зазначених судом норм чинного законодавства, що регулюють даний вид правовідносин, керуючись вищезазначеним, беручи до уваги всі зібрані і досліджені судом докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, обставини, зазначені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, в зв`язку з чим він підлягає задоволенню.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 274-279, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя