ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5618/21 Справа № 213/1752/20 Суддя у 1-й інстанції - Алексєєв О. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Кислиця І.В.

сторони:

позивач - Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль»

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_5 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_11 на рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 лютого 2021 року, яке ухвалене суддею Алексєєвим О.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 24 лютого 20211 року, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про встановлення сервітуту та зобов`язання усунути перешкоди в користуванні тепловим вводом у під`їзді житлового будинку.

В обгрнутування позовних вимог посилалось на те, що Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» є суб`єктом господарювання з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії для об`єктів усіх форм власності і населення у м. Кривому Розі. Позивач виступає оператором зовнішніх інженерних мереж, основним обов`язком якого є оснащення вузлами комерційного обліку будівель, що на день набрання чинності Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22 червня 2017 року були приєднані до його зовнішніх інженерних мереж і не були оснащені такими вузлами обліку, або якщо такі вузли обліку на день набрання чинності вказаним Законом вийшли з ладу.

Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» встановлено, що оператор зовнішніх інженерних мереж не менш як за два місяці до встановлення вузлів комерційного обліку повідомляє власників (співвласників) будівлі про намір встановити такий вузол, вартість такого встановлення, розмір та порядок сплати передбаченого цим Законом внеску за встановлення вузла комерційного обліку.

На виконання вимог Закону та Порядку інформування оператором інженерних мереж власників (співвласників) будівлі про намір встановлення вузла комерційного обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 червня 2018 року №444, позивачем 16 січня 2019 року на офіційному сайті АТ «Криворізька теплоцентраль» та додатково 27 лютого 2019 року у друкованому виданні №9 «Домашняя газета» було розміщено інформацію щодо наміру позивача здійснити обладнання вузлами комерційного обліку будівель, серед яких будинок АДРЕСА_1 .

З метою здійснення оснащення вказаного будинку вузлом комерційного обліку, позивачем було замовлено та отримано робочий проект ПР 2105/111 ЕУС 125 «Установка коммерческого узла учета тепловой энергии на нужды отопления жилого дома по адресу: АДРЕСА_1 ». Пунктом 2.4 Проекту встановлено, що вузол обліку теплової енергії монтується у під`їзді на тепловому вводі у житловий будинок. Монтаж лічильника повинен виконуватися у відповідності до проекту на вузол обліку та експлуатаційної документації на обладнання, яке входить до складу лічильника. Вузол обліку теплової енергії повинен бути розміщений відповідно до схематичного зображення, наведеного в ситуаційному плані, який додається до Проекту.

24 червня 2019 року мешканці будинку АДРЕСА_1 відмовились від встановлення вузла комерційного обліку теплової енергії у під?їзді на тепловому вводі житлового будинку.

Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» передбачено, що у разі якщо протягом двох місяців з дня отримання повідомлення власник (співвласники) не повідомив оператора зовнішніх інженерних мереж про намір погодити з ним відмінні від запропонованих умови встановлення вузла комерційного обліку або про намір самостійно обладнати будівлю вузлами комерційного обліку в установленому законодавством порядку, а також у разі якщо власник (співвласники) повідомив про намір погодити відмінні від запропонованих умови встановлення вузла комерційного обліку або про намір самостійно обладнати будівлю вузлами комерційного обліку в установленому законодавством порядку, але не зробив цього протягом чотирьох місяців з дня повідомлення оператором про намір встановити вузли комерційного обліку, оснащення будівлі вузлами комерційного обліку здійснює оператор зовнішніх інженерних мереж.

Однак, вузол комерційного обліку на будинок АДРЕСА_1 встановлено не було. Будь-яких звернень відповідачів до позивача щодо постановки на облік вузла комерційного обліку не надходило. У зв`язку з чим позивач просив суд встановити строком на 5 років, сервітут на тепловий ввід у під`їзді житлового будинку АДРЕСА_1 , для встановлення та обслуговування вузла комерційного обліку АТ «Криворізька теплоцентраль». Зобов`язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні тепловим вводом у під`їзді житлового будинку АДРЕСА_1 , шляхом надання доступу АТ «Криворізька теплоцентраль» до теплового вводу у під`їзді, для встановлення та обслуговування такого вузла комерційного обліку теплової енергії.

Рішенням Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 22 лютого 2021 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» задоволено.

Встановлено Акціонерному товариству «Криворізька теплоцентраль» строком на 5 років сервітут на тепловий ввід у під?їзді житлового будинку АДРЕСА_1 , в якому обладнується вузол комерційного обліку теплової енергії, для встановлення та обслуговування такого вузла обліку Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль».

Зобов`язано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 усунути перешкоди у користуванні тепловим вводом у під?їзді житлового будинку АДРЕСА_1 , шляхом надання Акціонерному товариству «Криворізька теплоцентраль» доступу до нього для встановлення та обслуговування вузла комерційного обліку теплової енергії Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль».

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» судовий збір в розмірі по 420 грн 40 коп., з кожного.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_5 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_11 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, позивачем не надано доказів на підтвердження обставин щодо створення співвласниками будинку АДРЕСА_1 перешкод по встановленню вузла комерційного обліку теплової енергії, протокол зборів співвласників по розгляду вказаного питання не складався. Відсутність протоколу узгодження місця встановлення вузла комерційногь обліку не дає права та змоги позивачу замовляти робочий проект установлення комерційного вузла обліку теплової енергії на потреби опалення житлового будинку.

Робочий проект установлення комерційного вузла обліку теплової енергії на потреби опалення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 не містить жодного посилання на будівельні норми, що на його думку є порушенням ст. 3 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Крім того, скаржник зауважує, що позивач ні його ні інших співвласників будинку АДРЕСА_1 не повідомляв про намір встановити вузол комерційного обліку на будинок, не узгоджував місце встановлення вузла комерціного обліку, обстеження приміщення, в якому повинен встановлюватися такий вузол обліку - не проводилось, що є порушенням вимог Порядку інформування оператором зовнішніх інженерних мереж власників (співвласників) будівлі про намір встановити вузол комерційного обліку та п. 15 Порядку оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «Криворізька теплоцентраль» вважає обставини викладені у апеляційній скарзі необґрунтованими, у зв`язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представника АТ «Криворізька теплоцентраль» - Фесун Л.О., яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі були обізнані про намір АТ «Криворізька теплоцентраль» встановити вузол комерційного обліку теплової енергії на будинок, однак зі свого боку, згоди на встановлення відповідного вузла не надали, що підтверджується підписаною заявою від 24.06.2019 року, самостійно вузол комерційного обліку теплової енергії у строки, передбачені Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», не встановили, до позивача для врегулювання вказаного питання не звертались.

А отже, у позивача відсутня можливість виконати вимоги чинного законодавства щодо оснащення будинку АДРЕСА_1 вузлом комерційного обліку теплової енергії іншим способом, аніж встановлення сервітуту на тепловий ввід у під?їзді вказаного житлового будинку, як передбачено робочим проектом по встановленню такого вузла обліку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №789 від 19 червня 2017 року прийнято рішення про видачу Публічному акціонерному товариству «Криворізька теплоцентраль» ліцензії на право провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії (а.с.14).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12 жовтня 2011 року «Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання» надано згоду на передачу об`єктів теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому, Інгулецькому та Саксаганському районах міста Кривого Рогу від комунального підприємства «Криворіжтепломережа» до державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» (а.с.15).

Таким чином, позивач виступає оператором зовнішніх інженерних мереж, основним обов`язком якого є оснащення вузлами комерційного обліку будівель, що на день набрання чинності цим Законом були приєднані до його зовнішніх інженерних мереж і не були оснащені такими вузлами обліку, або якщо такі вузли обліку на день набрання чинності цим Законом вийшли з ладу (пункт 2 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (Закон).

Згідно з ч. 1 ст. Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (далі Закон), оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється відповідно до проектної документації з дотриманням будівельних норм і правил у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Таке оснащення та відповідна проектна документація не потребують видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла комерційного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, операторами зовнішніх інженерних мереж, виконавцями комунальних послуг.

Відповідно до абзацу 1 частини 3 ст. 3 Закону, оператор зовнішніх інженерних мереж не менш як за два місяці до встановлення вузлів комерційного обліку повідомляє власників (співвласників) будівлі про намір встановити такий вузол, вартість такого встановлення, розмір та порядок сплати передбаченого цим Законом внеску за встановлення вузла комерційного обліку.

Відповідно до п. 4 Порядку інформування оператором інженерних мереж власників (співвласників) будівлі про намір встановлення вузла комерційного обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2018 № 444 (Порядок), повідомлення доводиться до відома власників (співвласників) будівлі шляхом розміщення на офіційному веб-сайті оператора зовнішніх інженерних мереж, а у разі відсутності такого веб-сайту - на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування; у загальнодоступному місці на інформаційних стендах у під`їздах будівлі.

Так, на виконання вимог Закону та Порядку на офіційному сайті АТ «Криворізька теплоцентраль» та у друкованому виданні «Домашняя газета» №3 (1163) за 16 січня 2019 року було розміщено інформацію щодо наміру позивача здійснити обладнання вузлами комерційного обліку будівель, в тому числі будинку АДРЕСА_1 (а.с.16,17).

Відповідно до абзацу 2 ч. 3 ст. 3 Закону, власник (співвласники) будівлі протягом двох місяців має право повідомити оператору зовнішніх інженерних мереж (за своїм вибором) про згоду на встановлення вузла комерційного обліку на запропонованих оператором зовнішніх інженерних мереж умовах; намір погодити з оператором зовнішніх інженерних мереж відмінні від запропонованих умови встановлення вузла комерційного обліку; намір самостійно обладнати будівлю вузлами комерційного обліку в установленому законодавством порядку.

З метою оснащення будинку АДРЕСА_1 вузлом комерційного обліку, позивачем було погоджено робочий проект ПР 2105/111ЕУС 125 «Установка коммерческого узла учета тепловой энергии на нужды отопления жилого дома по адресу: АДРЕСА_1 ». Пунктом 2.4 Проекту встановлено, що вузол обліку теплової енергії монтується у під?їзді на тепловому вводі в житловий будинок. Монтаж лічильника повинен виконуватися у відповідності до проекту на вузол обліку та експлуатаційної документації на обладнання, яке входить до складу лічильника (а.с.21-23).

Згідно заяви від 24 червня 2019 року мешканці квартир в будинку АДРЕСА_1 відмовились від установки вузла комерційного обліку теплової енергії на будинок (а.с.18).

Згідно довідки позивача житловий будинок АДРЕСА_1 не оснащений вузлом комерційного обліку теплової енергії (а.с.19).

Відповідно до вимог абзацу 3 частини 3 ст. 3 Закону визначено, що у разі якщо протягом двох місяців з дня отримання повідомлення власник (співвласники) не повідомив оператора зовнішніх інженерних мереж про намір погодити з ним відмінні від запропонованих умови встановлення вузла комерційного обліку або про намір самостійно обладнати будівлю вузлами комерційного обліку в установленому законодавством порядку, а також у разі якщо власник (співвласники) повідомив про намір погодити відмінні від запропонованих умови встановлення вузла комерційного обліку або про намір самостійно обладнати будівлю вузлами комерційного обліку в установленому законодавством порядку, але не зробив цього протягом чотирьох місяців з дня повідомлення оператором про намір встановити вузли комерційного обліку, оснащення будівлі вузлами комерційного обліку здійснює оператор зовнішніх інженерних мереж.

Згідно з абзацом 4 ч. 3 ст. 3 Закону передбачено, що у разі якщо власник (співвласники) будівлі не дає згоди або створює перешкоди встановленню вузла комерційного обліку в місцях вводу зовнішніх інженерних мереж у будівлю, оператор зовнішніх інженерних мереж, до яких приєднана (приєднується) будівля, може вимагати встановлення судом сервітуту щодо частини будівлі, в/на якій обладнується вузол комерційного обліку, для встановлення та обслуговування такого вузла обліку. У такому разі порядок відшкодування витрат на оснащення будівлі вузлами комерційного обліку, встановлений цією статтею, не змінюється.

Частиною 1 ст. 401 Цивільного кодексу України визначено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

За приписами ст. 402 Цивільного кодексу України, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Згідно з ч.2 ст. 403 ЦК України сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку.

Отже, підставою встановлення сервітуту є відсутність у будь-якої особи можливості задовольнити свої потреби іншим способом, як встановлення права користування чужим майном - сервітуту.

Тому, правова природа сервітуту передбачає, що однією з умов його встановлення є неможливість власника майна задовольнити власні потреби без встановлення користування чужим майном.

Тиким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що підставою встановлення сервітуту є відсутність у будь-якої особи можливості задовольнити свої потреби іншим способом, як встановлення права користування чужим майном сервітуту. Тому, правова природа сервітуту передбачає, що однією з умов його встановлення є неможливість власника майна задовольнити власні потреби без встановлення користування чужим майном.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем здійснено усі залежні від нього дії з метою погодження з володільцем будівлі порядку та способу встановлення вузла комерційного обліку теплової енергії.

Відповідачі, зі свого боку, згоди АТ «Криворізька теплоцентраль» на встановлення відповідного вузла не надали, самостійно вузол комерційного обліку теплової енергії у строки, передбачені Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», не встановили.

Таким чином, у позивача відсутня можливість виконати вимоги чинного законодавства щодо оснащення будинку АДРЕСА_1 вузлом комерційного обліку теплової енергії іншим способом, аніж встановлення сервітуту на тепловий ввід у приямку вказаного житлового будинку, як передбачено робочим проектом по встановленню такого вузла обліку.

Згідно з інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Із інформації, яка міститься у вказаних Державних реєстрах видно, що відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 вказаного будинку (а.с.63); ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 є співвласниками по 1/6 частки квартири АДРЕСА_3 вказаного будинку (а.с.64-65); ОСОБА_10 є власником 1/ 2 частки квартири АДРЕСА_4 (а.с.66); ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_5 вказаного будинку (а.с.67); власником квартири АДРЕСА_6 зазначеного вище будинку є ОСОБА_5 (а.с.68).

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позов про встановлення сервітуту строком на 5 років та зобов`язання усунути перешкоди у користуванні тепловим вводом у приямку житлового будинку АДРЕСА_1 підлягає задоволенню.

Проте, відповідно до інформації, з Державного реєстру відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_7 (а.с.62).

Згідно договору купівлі-продажу від 01 червня 2010 року посвідченого державним нотаріусом Третьої державної нотаріальної контори Ситнік О.О. зареєстрованого в реєстрі № 1766 власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_7 є ОСОБА_12 та власником іншої 2/3 частини квартири її неповнолітній син ОСОБА_13 (том 2 а.с. 33-34).

Таким чином, рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 лютого 2021 року в частині задоволених позовних вимог до ОСОБА_1 про встановлення сервітуту на тепловому вводі у під`їзді житлового будинку та стягнення судових витрат підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги відповідача що рішення зборів співвласників щодо узгодження місця встановлення вузла комерційногь обліку не приймалось, позивач не повідомляв про намір встановити вузол комерційного обліку на будинок, не узгоджував місце встановлення вузла комерціного обліку, обстеження приміщення, в якому повинен встановлюватися такий вузол обліку, з огляду на наступне.

Колегія суддів зазначає, що Закон України від 22.06.2017 №2119-VІІІ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»визначає засади забезпечення комерційного, у тому числі розподільного, обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та забезпечення відповідною обліковою інформацією споживачів таких послуг.

Статтею 1 Закону, зокрема визначено: вузол комерційного обліку вузол обліку, що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом.

Пунктом 2 статті 3 Закону забороняється приєднання житлових і нежитлових будівель до зовнішніх інженерних мереж без оснащення таких будівель вузлами комерційного обліку відповідних комунальних послуг відповідно до вимог цього Закону.

Такими вузлами обліку обладнуються усі вводи зовнішніх інженерних мереж у будівлі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Місце встановлення вузла комерційного обліку визначається відповідно до будівельних норм і правил.

Вузли комерційного обліку належать на праві власності власнику будівлі. Вузли комерційного обліку приймаються виконавцем відповідної комунальної послуги та оператором зовнішніх інженерних мереж на абонентський облік протягом 14 календарних днів з дня встановлення або дня отримання виконавцем та оператором звернення власника (співвласників).

Разом з тим пунктом 3 статті 3 Закону оператор зовнішніх інженерних мереж не менш як за два місяці до встановлення вузлів комерційного обліку повідомляє власників (співвласників) будівлі про намір встановити такий вузол, вартість такого встановлення, розмір та порядок сплати передбаченого цим Законом внеску за встановлення вузла комерційного обліку.

Порядок такого інформування визначено постановою Кабінету Міністрів України № 444 від 06.062018 «Про затвердження Порядку інформування оператором зовнішніх інженерних мереж власників (співвласників) будівлі про намір встановлення вузла комерційного обліку».

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог Закону та Порядку на офіційному сайті АТ «Криворізька теплоцентраль» та додатково у друкованому виданні «Домашняя газета» №3 (1163) за 16 січня 2019 року було розміщено інформацію щодо наміру позивача здійснити обладнання вузлами комерційного обліку будівель, в тому числі будинку АДРЕСА_1 (а.с.16).

Таким чином, посилання відповідача про те, що позивач належним чином не повідомив власників будинку про намір обладнати вузлами комерційного обліку будинок АДРЕСА_1 є безпідставним.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачем не надано доказів створення відповідачами перешкод щодо встановлення загально будинкового вузла комерційного обліку теплової енергії, спростовується матеріалами справи, зокрема заявою підписаної відповідачами ОСОБА_12 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , про відмову від встановлення вузла комерційного обліку теплової енергії. З огляду на зазначене, колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача на те, що відповідачі жодним чином не перешкоджали представникам позивача у здійсненні ними своїх обов`язків.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України).

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Інші доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясовані обставини справи, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції щодо встановлених обставин справи не спростовують, а передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ухвали Дніпровського апеляційного суду від 30 квітня 2021 року відповідачу ОСОБА_5 відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги, який підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 630,60 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_5 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 лютого 2021 року в частині задоволених позовних вимог до ОСОБА_1 про встановлення сервітуту на тепловому вводі у під`їзді житлового будинку та стягнення судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з відповідача ОСОБА_5 судовий збір за подання апеляційної скарги на користь держави в сумі 630,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 13 грудня 2021 року .

Головуючий:

Судді: