Провадження № 2/522/4291/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 травня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси:
під головуванням судді Абухіна Р.Д.,
за участю секретаря судового засідання Баланюк Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції, ОСОБА_2 про зняття арешту з нерухомого майна,
Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд:
- Зняти арешт з всього нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.05.2012 року за виконавчим провадженням № 31515230 державним виконавцем Другого Київського ВДВС ОМУЮ Мельниченко А.В., який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна від 30.05.2012 року 15:53:46 за №12560882;
- Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження від 30.05.2012 року 15:53:46 за №12560882;
- Зняти арешт з Ѕ частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.11.2012 року за виконавчим провадженням № 31515230 державним виконавцем Другого Київського ВДВС ОМУЮ Мельниченко А.В., який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна від 12:03:02 за № 13245473;
- Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження від 14.11.2012 року 12:03:02 за № 13245473.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.05.2021 року та 13.11.2012 року державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції накладений арешт та заборона відчуження майна боржника ОСОБА_1 .. На його звернення до відділу примусового виконання судових рішень йому роз`яснено право звернутись до суду в порядку ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».
Учасники справи в судове засідання не з`явились.
Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Інші учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, правом на подання відзиву не скористались.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання та ненаданням відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.
Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до пункту другого частини першої ст. 3 Цивільного кодексу України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.1 та 2 ст. 321 Цивільного кодексу України).
За нормою статті 391 Цивільного кодексу України власник, майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно інформації, яка міститься в автоматизованій системі виконавчих проваджень, за період з 01.03.2012 року по 07.12.2012 року по примусовому виконанні у Другому Київському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебував виконавчий лист № 2-1660, виданий 29.02.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно (АСВП 31515230).
07.12.2012 року на підставі заяви ОСОБА_2 виконавче провадження закінчено, згідно п.1 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 07.12.2012 року, оригінал примусового листа повернутий стягувачу без подальшого примусового виконання. Матеріали справи передані до архіву та знищені.
Відповідно до положень статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.
Порядок скасування арешту, накладеного в межах виконання рішення, встановлений статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до частини другої якої у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Як убачається з матеріалів справи, предметом спору є звільнення з-під арешту:
нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.05.2012 року за виконавчим провадженням № 31515230 державним виконавцем Другого Київського ВДВС ОМУЮ Мельниченко А.В., який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна від 30.05.2012 року 15:53:46 за №12560882. (Запис про обтяження від 30.05.2012 року 15:53:46 за №12560882 Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна).
Ѕ частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.11.2012 року за виконавчим провадженням № 31515230 державним виконавцем Другого Київського ВДВС ОМУЮ Мельниченко А.В., який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна від 12:03:02 за № 13245473 (запис про обтяження від 14.11.2012 року 12:03:02 за № 13245473 Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна).
Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 Цивільного процесуального кодексу України).
В порядку ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування оспорюваного позивачем арешту, що накладений в межах виконавчого провадження № 31515230, з примусового виконання виконавчого листа Київського районного суду міста Одеси про стягнення з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно (АСВП 31515230), оскільки вказане виконавче провадження є закінченим.
Як вбачається із наданих суду документів, з червня 2017 року по теперішній час ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Львові, де останій навчається (а.с. 23-27).
Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для подальшого обтяження шляхом накладення арешту на майно, тому позов про звільнення майна з-під арешту, підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції, ОСОБА_2 про зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити.
Зняти арешт з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.05.2012 року за виконавчим провадженням № 31515230 державним виконавцем Другого Київського ВДВС ОМУЮ Мельниченко А.В., який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна від 30.05.2012 року 15:53:46 за №12560882.
Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження від 30.05.2012 року 15:53:46 за №12560882.
Зняти арешт з Ѕ частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.11.2012 року за виконавчим провадженням № 31515230 державним виконавцем Другого Київського ВДВС ОМУЮ Мельниченко А.В., який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна від 12:03:02 за № 13245473.
Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження від 14.11.2012 року 12:03:02 за № 13245473.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Дата складення повного тексту рішення 11 травня 2021 року.
Суддя Р.Д. Абухін