Справа № 681/227/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року м.Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Горгулько Н.А.,

за участю секретаря судових засідань - Олійник Л.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника служби у справах дітей Кукліновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полонне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Шепетівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

В лютому 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 та стягнення з останньої на її користь аліментів на утримання дітей. В обгрунтування позовних вимог вказувала на те, що відповідач є її дочкою та матір`ю трьох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_2 ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться успіхами дітей, станом здоров`я, не піклується про фізичний та духовний їх розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не проявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти - створились умови, які шкодять інтересам дітей. Внуки знаходяться на повному утриманні позивача. За її зверненням у грудні 2020 року до органів опіки та піклування було винесено висновок щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 материнських прав.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що вона з дітьми проживала у своєї матері. Коли завагітніла четвертою дитиною, пішла проживати до свого чоловіка в смт.Миропіль. Хотіла забрати туди і дітей, але мама їй їх не віддала. Їй постійно чиняться перешкоди у побаченні з дітьми. В березні цього року минув рік як вона пішла від матері. З молодшими дітьми не спілкувалася, а старшій доньці іноді телефонує так як у тієї є мобільний телефон.

Представник служби у справах дітей Кукліновська Л.В. в судовому засіданні вказала, що службою було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , так як та не з`явилася на засідання. При вирішенні справи покладалася на думку суду, вказавши, що висновок органу опіки та піклування підтримує.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є відповідач ОСОБА_2 яка до одруження з ОСОБА_2 носила прізвище ОСОБА_6 .

ОСОБА_2 в даний час проживає в смт.Миропіль з новим чоловіком. Діти залишились проживати у її матері ОСОБА_1 .

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Висновком органу опіки та піклування Полонської районної державної адміністрації Хмельницької області від 11.01.2021 року встановлено наявність підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Однак, не може свідчити про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків по утриманню дітей той факт, що діти проживають з бабусею, а мама дітей з січня 2020 року не спілкується з педагогами школи та з вересня 2020 рогку не була в дитячому садочку.

Як пояснила суду ОСОБА_2 , діти не проживають з нею так як її мати їх не віддає, а їй чинить перешкоди для того щоб побачитись із дітьми.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердила такі слова ОСОБА_2 та пояснила, що дітей для неї не віддасть. Саме завдяки діям ОСОБА_1 управління соціального захисту припинило виплату домоги ОСОБА_2 як одинокій матері.

Отже суду не надано будь-яких інших доказів, в розумінні ст. 76 ЦПК України, того, що відповідач злісно ухиляється від виконання нею своїх батьківських обов`язків при можливості їх виконувати.

Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № З від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та потовщення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1988 p., ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 p. № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Позивачем не надано, а судом не здобуто жодних доказів, про самоусунення ОСОБА_2 від своїх батьківських обов`язків, або інших підстав для позбавлення останньої батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому в позові слід відмовити.

Не знаходить суд також і підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення із ОСОБА_2 аліментів на дітей, які не проживають з матір`ю проти її волі. Мати дітей не позбавлена батьківських прав відносно них, бажає про них піклуватися та бажає проживати разом з дітьми, однак дітей позивач для неї не віддає, а з позивачем відповідач проживати також немає змоги.

Керуючись наведеним, відповідно до ст.ст. 2, 81, 141, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Шепетівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Хмельницької області через Полонський районний суд. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 05 травня 2021 р.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 , місце5 реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомо.

Суддя: