справа № 208/8083/19
№ провадження 2/208/319/21
УХВАЛА

Іменем України

07 травня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого, судді Івченко Т.П.,

За участі:

Секретаря судового засідання Корнієнко К.Є.,

Представника позивача ОСОБА_1 ,

Представника відповідача № 1 і відповідача № 2 адвоката Григор`єва М.І.,

розглянув у підготовчому провадженні клопотання представника відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , адвоката Григор`єва М.І. про залишення без розгляду позовної заява Кам`янської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради, Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Моісєєнко Д.О., Обласне комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» «про витребування з незаконного володіння вбудованого житлового приміщення та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», -

встановив:

У грудні 2019 року до суду надійшла позовна заява Кам`янської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради, Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Моісєєнко Д.О., Обласне комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» «про витребування з незаконного володіння вбудованого житлового приміщення та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», згідно до якої заявлено наступні позовні вимоги:

1.Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 вбудоване приміщення 46, загальною площею 67,1 кв.м, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 на користь Кам`янської міської ради;

2.Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 38469378 від 01.12.2017 року 13:15:12 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

3.Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 38531121 від 05.12.2015 року 14:51:55 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

4.Стягнути з Відповідачів на користь Кам`янської міської ради всі витрати пов`язані з розглядом цієї справи.

При зверненні із позовом, позивачем сплачено судовий збір у сумі 1921 (однієї тисячі дев`ятсот двадцять однієї) гривні 00 копійок, що підтверджено платіжним дорученням № 1069 від 19.11.2019 року (а.с. 19).

02.01.2020 року відкрито провадження по справі (а.с. 44-45).

27.04.2020 року позивачем, в особі представника позивача ОСОБА_1 подано заяву про зміну предмету позову (а.с. 91-94), згідно до якої позивач виклав позовні вимоги у наступній редакції:

1.Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 вбудоване приміщення 46, загальною площею 67,1 кв.м, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 на користь Кам`янської міської ради;

2.Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 38469378 від 01.12.2017 року 13:15:12 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і припинити речове право власності на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104, номер запису про право власності 23687710;

3.Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 38531121 від 05.12.2015 року 14:51:55 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і припинити речове право власності на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104, номер запису про право власності 23746785;

4.Стягнути з Відповідачів на користь Кам`янської міської ради всі витрати пов`язані з розглядом цієї справи.

05.05.2020 року з боку представника відповідача № 1 і відповідача № 2, адвоката Григор`єва М.І. подано відзив на позов (а.с. 97-102), та заява про залишення позовної заяви без руху та вжиття заходів зустрічного забезпечення (а.с. 119-120), яке було залишено відкритим до уточнення стороною позивача своїх позовних вимог за клопотанням представника позивача.

11.11.2020 року відповідачем № 1 - Ганжа Є.В. та відповідачем № 2 ОСОБА_3 , подано відзив на позовні вимоги (а.с. 182-184) та заява про залишення позовної заяви без руху (а.с. 183-184).

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07.04.2021 року, з підстав недотримання позивачем вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, таких як: не визначення позивачем вартості майна щодо якого заявлено позовні вимоги майнового характеру, не зазначено ціну позову, не сплачено судовий збір як за майнові так і немайнові вимоги, у відповідності до приписів Закону України «Про судовий збір», а саме: позивачем на час вирішення клопотання підтримано дві майнові вимоги щодо припинення речового права власності на об`єкт нерухомого майна, та три немайнові вимоги щодо витребування з незаконного володіння, і скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за звернення з якими позивачем сплачено судовий збір станом на 2019 рік у розмірі 1921,00 гривень, що підтверджено платіжним дорученням № 1069 від 19.11.2019 року (а.с. 19), що відповідає розміру судового збору за одну немайнову вимогу, тобто фактично позивачем не сплачено судовий збір за дві немайнові вимоги, що відповідає розміру 3842 (три тисячі вісімсот сорок дві) гривні 00 копійок. Також, враховуючи що станом на 27.04.2020 рік позивачем подано заяву про зміну предмету позову, якою крім раніше заявлених позовних вимог заявлено дві майнові вимоги про припинення речового права власності на об`єкт нерухомого майна до кожного із відповідачів, а тому станом на 2020 рік судовий збір для юридичної особи щодо майнової вимоги складав 2102,0 грн і не більше 735700 грн, але для визначення фактичного розміру необхідного для сплати судового збору, позивачу необхідно визначитися із вартістю майна щодо якого заявлено майнові вимоги, та ціни позову.

20.04.2021 року з боку представника ОСОБА_1 , як представника позивача подана заява про зменшення позовних вимог, яка підтримана в підготовчому провадженні станом на 07.05.2021 рік.

Так, згідно до заяви про зменшення позовних вимог, позивачем заявлено вимоги до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради, Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Моісєєнко Д.О., Обласне комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», за наступною редакцією:

1)Скасувати державну реєстрацію права, в Державному реєстрі реових прав на нерухоме майно з одночасним припиненням речового права на об`єкт нерухомого майна (приміщення 46, загальною площею 67,1 кв.м, який розташований за адресою АДРЕСА_1 ) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104, номер запису про власність 23746785;

2)Стягнути з відповідачів на користь Кам`янської міської ради всі витрати пов`язані з розглядом цієї справи.

При цьому до зазначеної заяви від 20.04.2021 року позивачем не долучено квитанцій (або інших доказів) сплати судового збору у відповідно до приписів Закону України «Про судовий збір», за вимоги майнового характеру та не визначено за змістом заяви ціну позову, вартість майна відповідно до якого заявлено майнові вимоги.

В підготовчому провадження представник позивача ОСОБА_1 , посилаючись на ст. 26 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вважав що вимоги про скасування державної реєстрації права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та припинення речового права на об`єкт нерухомого майна, є складової одної немайнової вимоги, а тому сплачений судовий збір при зверненні із позовом є відповідним до розміру судового збору немайнового характеру станом на 2019 рік.

В подальшому представник позивача зазначив, що вимоги про скасування речового права віднесені до вимоги майнового характеру, але ці вимоги зазначені лише з врахуванням ст. 26 зазначеного вище закону, хоча таке речове право вже скасовано апеляційною інстанцією.

Представник відповідача № 1 і № 2, адвокат Григор`єв М.І. 06.05.2021 року подав заяву про залишення позовної заяви без розгляду з питань відсутності у позивача права на звернення із позовом, так як жодного права або інтересів позивача дана реєстраційна дія або сам договір не зачипає, так як до зазначених обставин право власності і було зареєстровано за ОСОБА_4 . Крім того заявляючи вимоги про скасування реєстраційного запису, є предметом підсудності адміністративних судів, що вважає підтвердженим за правовими висновками Верховного суду. У разі розгляду заяви про зменшення позовних вимог, то позивачем не виконані вимоги ухвали суду від 07.04.2021 року не усунені недоліки в частині визначення вартості нерухомого майна щодо якого заявлені як майнові так і немайнові позовні вимоги, за кожні з яких позивач повинен сплатити судовий збір, навіть виходячи з інвентаризаційної вартості майна відображених в договорах, технічних документах. Але позивач так і не визначився ні з вартістю майна об`єкту нерухомості, не обґрунтував підстави для звернення із позовом, та які права позивача є порушеними, також позивач не сплатив судових збір, що є підставою для застосування п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Представник позивача заперечував щодо заявленого клопотання, з посиланням на те, що всі вимоги заявлені є похідними від припинення речового права на об`єкт нерухомого майна, і просив врахувати, що згідно до правової позиції ВС у разі скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, одночасно є необхідним і припинення речового права власності на зазначений об`єкт, а тому вважав клопотання представника відповідачів № 1 та № 2 таким що не підлягає задоволенню, так як вважав що сплатив судовий збір за одну вимогу.

3-і особи, будучи належним чином повідомлені та з врахуванням поданих заяв, в підготовче провадження не прибули, заяв та клопотань щодо відкладення підготовчого провадження не подавали.

Заслухав представників, дослідив матеріали цивільної справи, підстави та обґрунтування заявленого клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Залишаючи позовну заяву позивача без руху, за ухвалою від 07.04.2021 року, суд роз`яснив сторонам щодо віднесення позовних вимог про скасування державної реєстрації на нерухоме майно до позовних вимог немайнового характеру, з посиланням на Постанову Верховного Суду у справі №363/4852/17 від 03.06.2020.

Що скасування рішення державного реєстратора, то відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 Закону № 1952-IV, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 Закону № 1952-IV) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Щодо вимог позивача про одночасне припинення речового прав на об`єкт нерухомості, то зазначені вимоги є вимогами майнового характеру, що не оспорювалося представниками сторін.

Тобто фактично, позивачем як при зверненні із позовом так і при зверненні із заявою про зміну предмету позову, зменшенні позовних вимог, заявлено позовні вимоги як майнового так і немайнового характеру.

Щодо позовних вимог майнового характеру, то згідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно до п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивачем зазначено що ціна позову спір немайнового характеру, що не узгоджується із приписами ЦПК України.

Як вбачається із правової позиції Постанови Верховного Суду від 5 серпня 2020 року у справі № 177/1163/16-ц (провадження № 61-2250св20), Верховним Судом зазначено на необхідність стороною позивача дотримання приписів п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та п. 9 ч. 1 ст. 176 цього Кодексу. Також судом зазначено, що згідно із частинами 2, 3 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи. У разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд з відповідною заявою.

Таким чином, заявляючи майнову вимогу позивачу необхідно визначитися із вартістю майна щодо якого заявлено вимоги, зазначити ціну позову, що також є необхідним для визначення розміру судового збору при зверненні із позовом згідно до Закону України «Про судовий збір».

За статтею 176 ЦПК України, ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на майно, як припинення права власності, мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Наведене узгоджується із правовим висновком, зробленим Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26 лютого 2019 року в справі № 907/9/17 (провадження № 12-76гс18).

Саме зазначені обставини були роз`яснені як необхідні для приведення позовної заяви у відповідність до приписів ст.ст. 175, 177 ЦПК України, та вимоги Закону України «Про судовий збір».

Станом на 07.05.2021 року як встановлено, позивач звертаючись із заявою про зменшення позовних вимог, підтримує дві позові вимоги як скасування державної реєстрації, яка віднесена до позовної вимоги немайнового характеру, так і про припинення речового права на об`єкт нерухомого майна.

При цьому залишаючи сплачений судовий збір у первинному розмірі, як сплаченого позивачем при зверненні із позовом станом на 2019 рік у розмірі 1921,00 гривень, що підтверджено платіжним дорученням № 1069 від 19.11.2019 року (а.с. 19), що відповідає розміру судового збору за одну немайнову вимогу.

Щодо позовної вимоги майнового характеру, то посилання представника позивача на те, що судовим рішенням апеляційної інстанції у справі № 207/1132/17, яким скасовано Заочне рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.10.2017 року, вже вирішено питання речового права, не узгоджується із фактичними обставинами встановленими під час підготовчого провадження.

Так, згідно до Заочного рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.10.2017 року у п. 8 резолютивної частини зазначено:

«…Визнати за ОСОБА_2 право власності на об`єкт нерухомості багатофункціональні приміщення (вбудоване приміщення № 46), загальною площею 67,1 кв.м., яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 …».

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17.09.2019 року у справі № 207/1132/17 (а.с. 7-13), у п. 3 резолютивної частини: «…Заочне рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 жовтня 2017 року, додаткове рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 06 грудня 2017 року, ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 14 грудня 2017 року про виправлення описки, ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 06 грудня 2017 року про виправлення описки, ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 15 березня 2018 року про виправлення описки скасувати…».

Тобто як за Заочним рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська так і за Постановою Дніпровського апеляційного суду, вирішено питання щодо майнових прав на об`єкт нерухомості квартира АДРЕСА_2 , відповідача № 1 ОСОБА_2 .

В той час як предметом спору в даній справі є майнові (речові) та не майнові права ОСОБА_3 , зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104, номер запису про власність 23746785; зареєстрував своє право власності на об`єкт нерухомого майна (приміщення 46, загальною площею 67,1 кв.м, який розташований за адресою АДРЕСА_1 ), які ніким не скасовані та є актуальними згідно до приписів ст. 26 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

А тому, суд вважає ще раз наголосити, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 Закону № 1952-IV, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 Закону № 1952-IV) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

А тому, відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 цього ж Закону визначено, що судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 1 ст. 4 цього Закону визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, судовий збір справляється у розмірі -1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи що станом на 27.04.2020 рік позивачем подано заяву про зміну предмету позову, якою крім раніше заявлених позовних вимог заявлено дві майнові вимоги про припинення речового права власності на об`єкт нерухомого майна до кожного із відповідачів, з яких станом на 07.05.2021 рік підтримано одна майнова вимоги, а тому визначаючи розмір судового збору за вимоги майнового характеру, суд враховує що такий розмір повинен визначатися станом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, тобто станом на 2020 рік.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних зав майнового та немайнового характеру.

Таким чином, залишаючи та підтримуючи одну позовну вимоги майнового характеру, із заявлених стороною позивача станом на 2020 рік, позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі для юридичної особи у розмірі від 2102,0 грн і не більше 735700 грн, але для визначення фактичного розміру необхідного для сплати судового збору, позивачу також було необхідно визначитися із вартістю майна щодо якого заявлено майнові вимоги, та ціни позову, що також відображено в ухвалі від 07.04.2021 року.

Як встановлено в ході підготовчого провадження станом на 07.05.2021 рік, позивачем не виконані вимоги ухвали від 07.04.2021 року, не визначено ціну позову, не сплачено судовий збір за позовні вимоги майнового характеру.

Крім того, позивачем так і не зазначено і не надано жодного доказу підтвердження за ким на час звернення із позовом та на теперішній час, зареєстровано майнове право - право власності (або інше речове право) на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_3 , що є необхідним для визначення кола осіб по справі, та вчинення інших процесуальних дій при підготовці справи до розгляду.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі якщо документ, що підтверджує сплату судового збору не буде поданий у строк, встановлений судом, визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод(РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду, враховуючи наявність підстав звільнення від сплати судового збору.

Суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Так, згідно до вимог ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

А тому, встановив що позивачем не усунуті недоліки зазначені в ухвалі від 07.04.2021 року, позовна заява станом на 07.05.2021 рік не приведена у відповідність до приписів ст.ст. 175, 177 ЦПК України, позивачем не сплачено судовий збір у відповідності до кількості позовних вимог та їх характеру (майнового та немайнового) згідно до Закону України «Про судовий збір», а тому виходячи із приписів ч. 8 ст. ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без розгляду, а клопотання представника відповідачів задоволенню.

В той же час, позиція сторони відповідачів щодо віднесення спору в частині вимог про скасування державної реєстрації права на об`єкт нерухомості за підсудністю до адміністративних судів, не може бути прийнята, так як позивачем оспорюється запис реєстрації права не з підстав порушення процедури такої реєстрації, а з підстав відсутності заявленого речового права, що є підсудним за виключною підсудністю до провадження загальних судів.

Залишаючи позов без розгляду, та враховуючи що ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 грудня 2019 року по справі № 208/8083/19 провадження 2/208/102/19 були вжиті заходи забезпечення позову, то згідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, такі заходи підлягають скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. п. 2 ч. 2 ст. 49, 175-177, 185, 189, 197, 200, п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, -

ухвалив:

Клопотання представника відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , адвоката Григор`єва М.І. про залишення без розгляду позовної заява Кам`янської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради, Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Моісєєнко Д.О., Обласне комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» «про витребування з незаконного володіння вбудованого житлового приміщення та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», з врахуванням заяв Кам`янської міської ради про зміну предмету позову - задовольнити.

Позовну заяву Кам`янської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради, Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Моісєєнко Д.О., Обласне комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» «про витребування з незаконного володіння вбудованого житлового приміщення та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», з врахуванням заяв Кам`янської міської ради про зміну предмету позову, - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачеві його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Згідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, скасувати вжиті заходи забезпечення позову, за ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 грудня 2019 року по справі № 208/8083/19 провадження 2/208/102/19, у виді:

-заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - вбудоване приміщення 46, загальною площею 67,1 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104). Застосовані до вирішення питання по суті.

Роз`яснити, що згідно до ч. 10 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили ухвалою суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно до 15.5) Перехідних положень ЦПК України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду. 15.8) оприлюднення інформації щодо справи, визначеної цією редакцією Кодексу, на офіційному веб-порталі судової влади України здійснюється в порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Сторони:

позивач Кам`янська міська рада, юридична адреса реєстрації: область Дніпропетровська, місто Кам`янське, майдан Петра Калнишевського, будинок №2;

відповідач 1 - ОСОБА_2 , адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_4 ;

відповідач 2 - ОСОБА_3 , адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_4 ;

треті особи:

- Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради, юридична адреса реєстрації: область Дніпропетровська, місто Кам`янське, проспект Василя Стуса, будинок № 10/12;

- Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Моісєєнко Д.О., юридична адреса реєстрації: область Дніпропетровська, місто Кам`янське, вулиця Сачко, будинок №5;

- Обласне комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», юридична адреса реєстрації: область Дніпропетровська, місто Кам`янське, вулиця соборна, будинок №9.

Суддя Івченко Т. П.