Справа № 390/1561/19
Провадження № 2/390/21/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2021 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої - судді Бойко І.А.,

при секретарі - Шматковій А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс груп"» про відшкодування страхового забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування страхового забезпечення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28.06.2018 року, з вини водія, який керував автомобілем Audi Q7, державний номер НОМЕР_1 , спричинена ДТП, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль, яким керував позивач та який перебуває в його володінні і користуванні - Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Водій автомобіля Audi Q7 з місця ДТП втік. Внаслідок ДТП позивачу завдано матеріальний збиток в розмірі 201465,68 грн. Цивільно-правова відповідальність особи, яка керує на законних підставах транспортним засобом Audi Q7, державний номер НОМЕР_1 , застрахована відповідачем. Ліміт відповідальності за пошкодження майна становить 100000 грн. Після звернення позивача до відповідача щодо відшкодування завданої шкоди, у виплаті відшкодування йому відмовлено з тих підстав, що відсутня постанова суду про притягнення водія Audi Q7 до адміністративної відповідальності за скоєну ДТП. За фактом ДТП відкрито кримінальне провадження. Вина водія автомобіля Audi Q7 підтверджується проведеним експертним дослідженням. Позивач вважає, що відповідач, як страховик відповідальності винуватця ДТП, безпідставно відмовив йому у відшкодуванні матеріальних збитків, тому він звернувся до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач не з`явився, в поданій до суду заяві позовні вимоги підтримує, в повному обсязі просить їх задовольнити та розглянути справу без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, місце і час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, згідно повідомлення про отримання рекомендованого поштового відправлення. У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що відповідно до ремонтної калькуляції вартість ремонту автомобіля позивача, з урахуванням фізичного зносу складає 5609,99 грн. Крім того, позивачем не доведено наявність підстав для відшкодування йому завданих збитків, оскільки відсутня постанова або вирок суду, якими встановлена вина водія автомобілем Audi Q7, у скоєнні ДТП і пошкодженні автомобіля позивача. За відсутності відомостей щодо особи, яка керувала забезпеченим транспортним засобом, факту встановлення вини такої особи у ДТП та наявності у такої особи посвідчення водія, відсутні підстави вважати, що мав місце страховий випадок, тому відсутній обов`язок відповідача здійснити страхове відшкодування позивачу. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.06.2018 року о 16 год. 10 хв., на 664 км+300 м а/д «Стрій-Тернопіль-Кропивницький», невстановлений водій автомобіля Audi Q7, державний номер НОМЕР_1 , допустив порушення п.п.1.5, 2.3(б, д), 10.1, 11.3, 13.1 ПДР України, проявив неуважність та під час виконання маневру обгону, не обравши безпечний боковий інтервал, допустив зіткнення передньою правою частиною автомобіля Audi Q7, державний номер НОМЕР_1 , із задньою лівою частиною автомобіля Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

На схемі місця ДТП, яка сталась 28.06.2018 року, складеної поліцейським роти № 3 Волосецьким М.І., відображені умовні позначення наступних об`єктів: розташування автомобілів в момент скоєння ДТП, місце зіткнення транспортних засобів (1), осип ґрунту від автомобіля Volkswagen Polo, р.н НОМЕР_2 (2), сліди гальмування правих коліс автомобіля Volkswagen Polo, р.н. НОМЕР_2 (3), подряпини на проїзній частині (3), слід гальмування правих коліс автомобіля Volkswagen Polo р.н НОМЕР_2 (4), слід бокового заднього лівого колеса Volkswagen Polo (5), осип пластикових уламків (6), слід бокового переднього колеса автомобіля Audi Q7 (7), місце розташування автомобіля Volkswagen Polo р.н НОМЕР_2 (8), сліди руху автомобіля Audi Q7 по узбіччю та кювету (9), місце розташування Audi Q7, р.н НОМЕР_1 (10), кілометровий стовпчик 5664 (11), заїзд на поле (12), дорожня розмітка 1.5 згідно ПДР (13), узбіччя (14). У схемі також відображено відстані між зазначеними об`єктами та зазначено, що ДТП сталась за денного освітлення, на сухому покритті проїзної частини, на якій наявна горизонтальна розмітка. Внаслідок ДТП через порушення п.2.3 (б), 13.3 ПДР водієм автомобіля Audi Q7, р.н НОМЕР_1 , спричинено пошкодження автомобілів, що підтверджується письмовими поясненнями водія автомобіля Volkswagen Polo р.н НОМЕР_2 - ОСОБА_1 . Ознак сп`яніння у водія ОСОБА_1 не виявлено. Водій автомобіля Audi Q7, р.н НОМЕР_1 , з місця ДТП зник (а.с. 45-61).

З акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 28.06.2018 року складеного поліцейським батальйону УПП в Кіровоградській області Роздобудько Є.В. в присутності свідків вбачається, що після ДТП, що сталась 28.06.2018 року, в ході огляду автомобіля Audi Q7, реєстраційний номер НОМЕР_1 , встановлено, що власником вказаного транспортного засобу є ОСОБА_2 . В акті міститься запис, засвідчений підписом працівника поліції Мартиненко С.М. та скріплений печаткою, згідно якого вказаний транспортний засіб в розшуку не значиться (а.с. 19).

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 право власності на автомобіль Audi Q7, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с.18).

Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 вбачається, що право власності на автомобіль Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстровано за ТОВ «Інтек Груп» (а.с.8).

Згідно договору оренди майна (транспортного засобу) з правом викупу від 25.02.2018 року ТОВ «Інтек Груп» передало ОСОБА_1 у строкове володіння та користування легковий автомобіль Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з наступним переходом права власності (а.с.9-16).

З посвідчення водія НОМЕР_5 ОСОБА_1 має право керування транспортними засобами категорії «В» (а.с.7).

З постанови про закриття кримінального провадження від 03.07.2018 року вбачається, що за фактом ДТП, що сталась 28.06.2018 року того ж дня до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України за № 0000437. Під час досудового розслідування встановлено, що 28.06.20218 року відбулась ДТП за участі автомобілів Audi Q7, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням невстановленого водія та автомобіля Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок грубого порушення вимог п.1.5, 2.3 (б, д), п.2.10 (а, б, в, г, ґ, д, е), 10.1, 11.3, 13.1 Правил дорожнього руху невстановленим водієм автомобіля Audi Q7, реєстраційний номер НОМЕР_1 , завдано значних технічних і механічних ушкоджень автомобілю Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті чого завдано значної майнової шкоди власнику транспортного засобу ТОВ «Інтек Груп» та його користувачеві ОСОБА_1 . Враховуючи, що потерпілий водій автомобіля Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_3 за медичною допомогою не звертались, видимих тілесних ушкоджень не отримали, у зв`язку з чим відсутня складова частина складу кримінального правопорушення - об`єктивна сторона складу злочину. Кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (а.с.42-44).

Згідно висновку експертного авто-технічного дослідження № 1 від 20.09.2019 року в дорожній обстановці, що склалась на момент ДТП, водій автомобіля Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору водій вказаного автомобіля своїми односторонніми діями не міг вплинути на хід розвитку обставин механізму ДТП і тим самим не мав можливості уникнути настання даної пригоди. В дорожній обстановці, що склалась, водій автомобіля Audi Q7 для забезпечення безпеки дорожнього руху і недопущення ДТП при русі по проїзній частині дороги в попутному напрямку з іншими транспортними засобами та при виконанні маневру «обгін» повинен був керуватись вимогами п.п. 2.3 (б), 13.1, 13.3 ПДР. Водій вказаного автомобіля, виконуючи вимоги п.п. 2.3 (б), 13.1, 13.3 ПДР, мав у своєму розпорядженні технічну можливість не створювати умов, які в подальшому призвели до ДТП. Оскільки водій автомобіля Audi Q7, виконуючи вимоги п.п.2.3 (б), 13.1, 13.3 ПДР України, мав у своєму розпорядженні технічну можливість не створювати умов, які в подальшому призвели до ДТП, а водій автомобіля Volkswagen Polo своїми односторонніми діями не міг вплинути на хід розвитку обставин механізму ДТП і тим самим не мав можливості уникнути настання даної пригоди. В причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, з технічної точки зору, знаходились невідповідності дій водія автомобіля Audi Q7 вимогам п.п.2.3 (б), 13.1 та 13.3 Правил дорожнього руху України (а.с.63-65).

Згідно висновку експертного товарознавчого дослідження № 13 від 05.07.2018 року ринкова вартість автомобіля Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на 28.06.2018 року, становить 202061,59 грн. Вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля на час проведення експертного дослідження становить 193553,38 грн. Сума матеріального збитку завдана власнику (довірена особа ОСОБА_1 ), внаслідок пошкодження автомобіля становить 201465,68 грн (а.с.21-41).

Відповідно до поліса № АК/7504446 від 24.10.2017 року, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу Audi Q7, реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахована ПрАТ «Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс груп"», в межах суми 100 000 грн на відшкодування матеріальної шкоди на одного потерпілого, при цьому розмір франшизи становить 1000 грн (а.с.83).

З письмових пояснень потерпілого щодо події, яка відбулась 28.06.2018 року, вбачається, що потерпілий ОСОБА_1 28.06.2018 року телефонограмою повідомив ПрАТ «Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс груп"» про ДТП (а.с.84-85).

З відповіді № 6196 від 03.10.2018 року вбачається, що ПрАТ «Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс груп"» відмовила у виплаті страхового відшкодування ТОВ «Інтек Груп». В якості підстав відмови зазначено, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Audi Q7, р.н НОМЕР_1 , не доведена, законність перебування за кермом вказаного автомобіля не встановлено, отже у страховика відсутні законні підстави для виплати страхового відшкодування. Після надання постанови про притягнення водія автомобіля Audi Q7, р.н НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності, встановлення особи водія, встановлення законності перебування за кермом вказаного автомобіля страховик перегляне прийняте рішення (а.с.66-67).

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 130 від 06.04.2020 року, в дорожній обстановці, що склалась на момент ДТП, водій автомобіля «Volkswagen Polo» у момент виникнення небезпеки для його руху повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. Оскільки водій автомобіля «Volkswagen Polo» не був поінформований про небезпеку для руху, яка наближалась до його автомобіля з заду у виді автомобіля «Audi Q7», то вирішення питання про можливість водієм автомобіля «Volkswagen Polo» уникнути ДТП, з технічної точки зору не має смислу, так як він своїми односторонніми діями не міг вплинути на хід розвитку обставин механізму ДТП і тим самим не мав можливості уникнути настання даної пригоди. В дорожній обстановці, що склалась, водій автомобіля «Audi Q7» для забезпечення безпеки дорожнього руху і недопущення ДТП при русі по проїзній частині дороги в попутному напрямку з іншими транспортними засобами та при виконанні маневру «обгін» повинен був керуватись вимогами п.п. 2.3 (б), 13.1, 13.3 ПДР. Водій вказаного автомобіля, виконуючи вимоги п.п. 2.3 (б), 13.1, 13.3 ПДР, мав у своєму розпорядженні технічну можливість не створювати умов, які в подальшому призвели до ДТП. В причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, з технічної точки зору, знаходились невідповідності дій водія автомобіля «Audi Q7» вимогам п.п.2.3 (б), 13.1 та 13.3 Правил дорожнього руху України (а.с.131-133).

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 246 від 30.12.2020 року ринкова вартість автомобіля Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на 28.06.2018 року, становить 202061,59 грн. Вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля станом на 05.07.2018 року становить 193553,38 грн. Сума матеріального збитку завдана володільцю автомобіля Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 201465,68 грн (а.с. 196-208).

Відповідно до ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п.1. ч.1.ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі ст.1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із вимогами ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.2 ст.1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості витраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ст.ст.979, 999 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Спеціальним законом, який унормовує правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року, з наступними змінами.

При цьому, ст.1 вказаного Закону визначено, що потерпілими визнаються, зокрема фізичні особи, майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Згідно п.1.6 ст.1 Закону № 1961-IV власники транспортних засобів це юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому відповідно до п. 36.4 Закону № 1961-IV.

Отже, з аналізу вищевказаних приписів Закону № 1961-IV, позивач є потерпілим від ДТП, що сталась 28.06.2018 року, а також власником транспортного засобу, так як він правомірно - на підставі договору оренди володів та використовував автомобіль Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно п.1.4, 1.7 ст.1 Закону 1961-IV особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Відповідно до ст.6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно п.22.1 ст.22, ст.28 Закону України № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача страхового відшкодування, так як ним було відмовлено у його виплаті з тих підстав, що не підтверджено настання страхового випадку через відсутність постанови або вироку суду про визнання винною особи, яка керувала забезпеченим транспортним засобом, у скоєнні ДТП, внаслідок якої пошкоджено автомобіль Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

У відзиві на позов відповідачем зазначено, що відсутній обов`язок відшкодування матеріальної шкоди від ДТП, що сталась 28.06.2018 року за участю вищевказаних автомобілів, оскільки не встановлено особу водія, який керував забезпеченим транспортним засобом, а також не встановлено його вину.

В письмовій відмові у здійсненні виплати страхового відшкодування відповідач посилається на п.32.1 Закону № 1961-IV, який зазначає, що відповідно до цього Закону страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону.

Загальними підставами звільнення від цивільно-правової відповідальності є випадок та непереборна сила.

Належних, допустимих та достовірних доказів того, що дорожньо-транспортна пригода, що сталась 28.06.2018 року за участю забезпеченого відповідачем транспортного засобу, була обумовлена випадком або дією непереборної сили, відповідачем суду не надано.

Натомість відповідно до висновків судової інженерно-транспортної експертизи № 130 від 06.04.2020 року та висновку авто-технічного дослідження № 1 від 20.09.2019 року, саме дії водія автомобіля Audi Q7 перебувають в причинному зв`язку з виникненням ДТП.

Вищенаведеними висновками спростовується твердження відповідача, щодо наявності підстав для цивільно-правової відповідальності.

Згідно зі ст.991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі:

1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації;

2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвів до страхового випадку;

3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку;

4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала;

5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків;

6) наявності інших підстав, встановлених законом.

Статтею 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено підставі, за яких може бути відмовлено у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), а саме:

- навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону;

- вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного кримінального правопорушення, що призвело до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону);

- невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди;

- неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Досліджені судом докази не свідчать, що під час ДТП існувала будь-яка з обставин, перелічених у ст.991 ЦК України або ст.37 Закону 1961-IV.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконання, що під час дорожньо-транспортної події, що сталась 28.06.2018 року за участю автомобілів Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Audi Q7, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням невстановленого водія, мав місце страховий випадок, передбачений полісом № АК/7504446 від 24.10.2017 року.

Судом відхиляються доводи відповідача щодо відсутності страхового випадку через невстановлення особи винуватця ДТП та встановлення його вини у судовому порядку, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується письмовими доказами, що водій, який керував автомобілем Audi Q7, з місця ДТП зник і даний факт не заперечується відповідачем. Вказаний транспортний засіб, станом на час скоєння ДТП, в розшуку не перебував.

Згідно п.1.4 ст.1 Закону 1961-IV володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Отже, керування транспортним засобом - автомобілем Audi Q7, реєстраційний номер НОМЕР_1 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем відбувалось на законних підставах, оскільки доводів на спростування даного твердження відповідачем суду не наведено і доказів не надано, що є його процесуальним обов`язком, згідно вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України.

Таким чином, судом встановлені всі обов`язкові умови для відшкодування шкоди, завданої позивачу внаслідок ДТП: наявність шкоди, протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди, наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та її результатом - шкодою та вина особи, яка завдала шкоди.

Відповідно до ст.29 Закону 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно ст.ст.9, 12 Закону 1961-IV страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до судової автотоварознавчої експертизи № 246 від 30.12.2020 року сума матеріального збитку, завдана володільцю автомобіля Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 201465,68 грн.

З полісу № АК/7504446 від 24.10.2017 року вбачається, що страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 100000 грн, а розмір франшизи встановлений в розмірі 1000 грн.

Отже, обумовлена договором франшиза у розмірі 1000 грн підлягає вирахуванню із суми страхового відшкодування 100000 грн, що підлягає сплаті потерпілому, згідно прямих вимог закону.

Таким чином у зв`язку з тим, що внаслідок ДТП, що мала місце 28.06.2018 року, спричинена з вини водія, який керував автомобілем, страховиком якого є відповідач, потерпілому завдано збитків, які слід компенсувати шляхом стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 99000 грн, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст.ст.4, 22, 979, 1166, 1187, 1192 ЦК України, ст.ст. 1, 6, 9, 12, 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Керуючись ст.ст.4-5, 10, 12-14, 77-81, 95, 258-260, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПрАТ «Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс груп"» про відшкодування страхового забезпечення, - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс груп"» на користь ОСОБА_1 99000 (дев`яносто дев`ять тисяч) грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 23.04.2021 року.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ;

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс груп"», вул.Глибочицька, 44, м.Київ, поштовий індекс 04050, .

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області І.А.Бойко