Справа № 758/4829/20
У Х В А Л А

26 квітня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Якимець О. І.

за участю секретаря судового засідання Гайдай К. В.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні в м. Києві питання про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який діє в свої інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаційна компанія «Роза Вітрів», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Приватне підприємство «Сталкер», Товариство з обмеженою відповідальністю «Тез Тур» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з останнього матеріальну та моральну шкоду заподіяну внаслідок неналежного виконання договору перевезення.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 квітня 2020 року суддею у справі визначено ОСОБА_4

16 квітня 2021 року у справі проведено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з ухваленням рішення Вищою радою правосуддя «Про звільнення з посади судді Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_4 » від 08 квітня 2021 року № 798/0/15-21, за результатами якого головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі визначено ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 26 квітня 2021 року позовну заяву у справі № 758/4829/20 прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Питання про залишення позовної заяви без руху вирішується судом без повідомлення учасників справи, про що постановлена ухвала, яка внесена до протоколу судового засідання, у відповідності до ч. 2 ст. 269 ЦПК України.

На підставі ч. 2 ст.247 цього Кодексу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору в установлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У позовній заяві позивачі зазначили про звільнення від сплати судового збору у відповідності до Закону України «Про захист прав споживачів».

Однак, із такими доводами позивачів не можна погодитись, виходячи з наступного мотивів.

Закону України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон) регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 цього Закону споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно з ч. 2 ст. 908, ч. 1 ст. 910 Цивільного кодексу України загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. За договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов`язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов`язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення.

Із матеріалові позовної заяви убачається, що сторони перебували у договірних відносинах, адже уклали договір перевезення, що підтверджує сторона позивача електронними квитками.

Предметом позову є стягнення виплат внаслідок неналежного виконання умов договору перевезення, яких не визнає відповідач, тобто вимоги позову стосуються саме виконання зобов`язань за вказаним договором перевезення.

Згідно з ч. 1 ст. 920 цього Кодексу у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Здійснюючи аналіз положень щодо відповідальності перевізника у разі невиконання умов договору перевезення, суд приходить до переконання про те, що закріплені в главі 64 Цивільного кодексу України (перевезення), Повітряному кодексі України та Авіаційних правил України «Про повітряні перевезення та обслуговування пасажирів і багажу» є спеціальними нормами права, а в Законі України «Про захист прав споживачів» загальними.

Відтак, суд прийшов до висновку, що правовідносини, які виникли між сторонами за вищевказаним позовом, не є захистом прав споживача, а тому на них поширюються вимоги Закону України «Про судовий збір» щодо сплати судового збору за звернення до суду із заявою про захист свого порушеного права.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачами заявлено перед судом вимоги майнового і немайнового характеру - стягнення виплати внаслідок неналежного виконання договору перевезення та моральної шкоди.

Згідно з частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до пп 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Згідно з пп 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір сплачується у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач звернувся за захистом свого порушеного права до суду у 2020 році.

Ціна позову визначена позивачами у розмірі суми, яка стягується та становить 441841,99 грн, в тому числі 150000,00 грн моральна шкода.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 2020 рік становить у розмірі 2102,00 грн.

Таким чином, суд прийшов до переконання про те, що позивачам необхідно здійснити сплату судового збору за вимогою майнового характеру у розмірі 2918,41 (1% ціни позову за майновою вимогою) та за вимогою немайнового характеру у сумі 840,80 грн (0,4 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб), а всього у розмірі 3759,21 грн, за наступними реквізитами: Отримувач коштів: УК у Поділ. р-ні/Подільс. р-н; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37975298; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0026008; Код класифікації доходів бюджету: 22030101; Призначення платежу: судовий збір, за позовом ( ПІБ чи назва установи, організації позивача), Подільський районний суд міста Києва , код ЄДРПОУ суду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

За таких обставин, вважаю, що заяву, необхідно залишити без руху та надати позивачам п`ятиденний строк для усунення вказаних недоліків з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху у відповідності до ч. 11 ст. 187 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 187, 257, 260, 261, 293, пунктом 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який діє в свої інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаційна компанія «Роза Вітрів», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Приватне підприємство «Сталкер», Товариство з обмеженою відповідальністю «Тез Тур» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди- залишити без руху.

Надати позивачам строк протягом п`яти днів з вручення ухвали про залишення заяви без руху, для усунення недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду.

Роз`яснити, що відповідно до пункту 3 Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 18 червня 2020 року № 731-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти з дня складання повного судового рішення.

Ухвала в частині залишення заяви без руху оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О. І. Якимець