21.05.2021 Провадження № 2/337/1137/2021
ЄУН №337/1654/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2021 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Салтан Л.Г.

за участю секретаря Шаповалової А.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), які діють як законні представники в інтересах малолітнього ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_2 ), треті особи: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Гура Максима Григоровича ( АДРЕСА_3 ), Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району (м.Запоріжжя, бул.Будівельників, 19) про визнання права власності на рухоме майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

20.03.2021 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись в суд з позовом до ОСОБА_4 в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , в якому просять визнати за ним право власності на 1/9 частку квартири АДРЕСА_4 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та право власності на 1/9 частку квартири АДРЕСА_4 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позовні вимоги обґрунтовують тим, що постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Гура М.Г. від 15.03.2021р. №111/02-31 було відмовлено спадкоємцю ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. У зв`язку з цим позивачі не можуть в нотаріальному порядку оформити право власності на спадкове майно, яке малолітній спадкоємець ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув правомірно.

Ухвалою суду від 09.04.2021р. відкрите загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

В судове засідання позивачі не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю, просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Третя особа - приватний нотаріус ЗМНО Гура М.Г. в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін та третьої особи.

Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за такими підставами.

Суд встановив, що згідно копії свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 02.10.2000р., посвідчене Хортицькою районною адміністрацією квартира АДРЕСА_4 належить на праві спільної часткової власності громадянам: ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , по 1/4 кожному.

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , про що Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області складено відповідний актовий запис №468. Факт родиних відносин підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серія НОМЕР_3 , де в графі батько записаний ОСОБА_5 .

Відповідно до спадкової справи №32/2018 відкритою приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гура М.Г., спадщину після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийняли його діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідач ОСОБА_4 , свідоцтво про право на спадщину за законом не отримували.

Згідно матеріалів спадкової справи №32/2018, ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_8 . ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті своєї дружини, але не оформив своїх спадкових справ. Крім того, спадкоємцями першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України, після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , була її мати - ОСОБА_9 , та син - ОСОБА_4 . Всі спадкоємці прийняли спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України, але не оформили свої спадкові права, тобто кожному в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , належить 1/12 (1/4 :3) частка квартири АДРЕСА_4 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина до складу якого входить: -1/4 частка квартири АДРЕСА_4 , яка належить йому на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 02.10.2000р., посвідчене Хортицькою районною адміністрацією та зареєстровано в ОП ЗМБТ 01.11.2000; та 1/12 частка квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить йому в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , а взагалі 1/3 частка квартири.

Кожному із спадкоємців: ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , належить по 1/9 (1/3:3) частки квартири АДРЕСА_4 .

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6 , про що Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) складено відповідний актовий запис №47.

Спадкоємцями першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України є його брати: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно матеріалів спадкової справи №26/2021 відкритої після смерті ОСОБА_6 , спадщину після його смерті прийняв відповідно до ст.1268 ЦК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Йому в порядку спадкування належить 1/9 частина квартири АДРЕСА_4 , яку померлий ОСОБА_6 прийняв після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не оформив своїх спадкових прав.

Відповідно до ч.4,5 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_4 в строки встановлені законом з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, разом зі спадкодавцем на час його смерті не проживав.

Спадкодавець ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час смерті постійно знаходився та проживав, являвся вихованцем комунальної установи «Запорізький дитячий будинок-інтернат» Запорізької обласної ради, що підтверджується довідкою КУ «Запорізький дитячий будинок-інтернат» ЗОР від 29.03.2021р. №312.

За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частинами першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця.

Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.

Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи.

Державна реєстрація ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , в квартирі АДРЕСА_4 сама по собі не є беззаперечним доказом їх постійного проживання на момент смерті брата ОСОБА_6 , за цією адресою реєстрації, оскільки спростована належними та допустимими доказами.

Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21 жовтня 2020 року справа № 569/15147/17 провадження № 61-39308св18.

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Гура М.Г. від 15.03.2021р. №111/02-31 було відмовлено спадкоємцю ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, в т.ч. шляхом визнання права власності.

Згідно зі ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, в т.ч. право власності на майно.

Згідно зі ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно з ч.1,2ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно з ч.1ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п. 4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна.

Відповідно до п.3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог.

При цьому, суд виходить з того, що відповідач повністю визнав позовні вимоги. Таке визнання не суперечить закону, не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів.

Так, суд вважає встановленим та доведеним, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правомірно набув право власності на спадкове майно.

Відсутність правовстановлюючого документа про право власності спадкодавця не позбавляє спадкоємців права на спадщину, оскільки вона належить їм з моменту відкриття спадщини.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позивачі позбавлені можливості в передбаченому законом нотаріальному порядку оформити право на спадщину за малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка залишилась після смерті його батька та брата, чим порушується (не визнається) його право власності на спадкове майно. Тому, виходячи з вимог справедливості та розумності, це право на підставі ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно.

Таким чином, позов слід задовольнити повністю.

Крім того, у відповідності до ст.ст.141,142 ЦПК України, з відповідача, в зв`язку з визнанням позовних вимог, на користь держави підлягає стягнення судових витрат, що не сплачені позивачами у вигляді судового збору, у розмірі 50% відсотків від ціни позову в сумі 924 грн. 44 коп.

Керуючись ст.15 ,16, 316, 321, 328, 370, 392, 1216, 1218, 1223, 1261, 1262,1268, 1269, 1278 ЦК України, ст.2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 258, 263-265 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району (Орган опіки та піклування), Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Гура Максим Григорович, про визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності на 1/9 частку квартири АДРЕСА_4 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності на 1/9 частку квартири АДРЕСА_4 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави судовий збір в розмірі 924 грн. 44 коп.

Рішення може бути оскаржене в Запорізькому апеляційному суді через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги з часу виготовлення повного тексту рішення.

Повний тест виготовлений 21 травня 2021 року. Копію повного тексту рішення надіслати сторонам.

Суддя: