ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3324/21 Справа № 214/2744/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Гринь Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Деркач Н.М.,

суддів: Демченко Е.Л., Пищиди М.М.,

за участю секретаря Піменової М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 арівни, яка діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа - Виконавчий комітет Саксаганської у місті Кривому Розі ради про відновлення межі земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, стягнення матеріальної та моральної шкоди ,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з позовом про відновлення земельної межі, усунення перешкод у користуванні домоволодінням, відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої пошкодженням будинку. Позивачі неодноразово уточнювали свої вимоги, з урахуванням чого просили:

- зобов`язати ОСОБА_4 звільнити незаконно захоплену землю садиби ОСОБА_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , і поновити межу, яка існувала станом на 29 грудня 1961 року на день відводу земельної ділянки за планом, затвердженим Головним архітектором м. Кривого Рогу забудовнику ОСОБА_1 у 1961 - 1964 роках;

- зобов`язати відповідача перенести паркан від будинку ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 на відстань 3, 65 м від фундаменту задньої стіни будинку АДРЕСА_2 , починаючи від червоної лінії і по всій його, ОСОБА_4 , садибі прямою лінією та виконати ці роботи протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили;

- зобов`язати відповідача демонтувати, розібрати яму-басейн та вирівняти площину земельної ділянки (ями, смітника, дровника) до рівня всієї поверхні ґрунту привізною землею, якої повинно бути не менше ніж зазначив експерт - три кубічних метри та виконати ці роботи в суху пору року і в термін 30 днів з дня набрання рішенням законної сили;

- зобов`язати відповідача у термін 30 днів з дня набрання рішенням законної сили прибрати на відстань 12 м від поновленої межі з її садибою дрова і дровники, навіси, смітники, сараї, клітки та кліті для гусей, качок та курей, а також самих курей, качок та гусей, курені, конюшні, бочки, ящики, коптильню та все інше та не влаштовувати їх в майбутньому ближче 12 м від поновленої межі;

- зобов`язати відповідача у термін 30 днів з дня набрання рішенням законної сили прибрати від поновленої межі на відстань такі дерева: грушу, яблуню, вишню (що за двором), на 3 м від поновленої межі, 4 кущі: смородину і аґрус, - на 1 м від поновленої межі, не садити в майбутньому кущі ближче 1 м, а дерева - 3 м від поновленої межі;

- зобов`язати відповідача дотримуватися та не порушувати правила добросусідства і правила: ДБН - 360 -92**П.З.25* «Будівельні норми»;

ДБН - 360-92**П.З.26* «Санітарні норми»; ДБН - 360-92 обов`язковий додаток 3.1 «Протипожежні норми»;

- стягнути з ОСОБА_4 судові витрати у справі у розмірі 530, 50 грн та індексацію судових витрат у справі - 39, 95 грн, а разом 571, 45 грн, судові витрати у справі у сумі 443, 50 грн, гонорар адвоката - 12 000, 00 грн та індексацію гонорару адвоката - 3 205, 82 грн, а разом 15 205, 82 грн, витрати за відрив від звичайних занять у сумі 10 323, 21 грн.

Позов обґрунтовували тим, що 29 грудня 1961 року відповідно до рішення Жовтневого райвиконкому м. Кривого Рогу від 06 жовтня 1961 року № 441 ОСОБА_1 надано земельну ділянку, розміром 450 кв. м, в натурі, у безстрокове користування, при цьому визначено межі, розмір, конфігурацію земельної ділянки та межові знаки, складено акт про відвід землі і план земельної ділянки і передано документи та землю за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно зі свідоцтвом про право особистої власності на споруду від 10 вересня 1962 року, виданим виконавчим комітетом Жовтневої районної ради депутатів трудящих м. Кривого Рогу, ОСОБА_1 була власником будинку на АДРЕСА_1 .

30 серпня 1964 року на підставі рішення Жовтневого райвиконкому м. Кривого Рогу від 12 серпня 1964 року № 280 дочці ОСОБА_1 - ОСОБА_5 надано земельну ділянку, розміром 400, 00 кв. м, в натурі, у безстрокове користування, при цьому визначено межі, розмір, конфігурацію земельної ділянки та межові знаки, складено акт про відвід землі і план земельної ділянки та передано документи та землю за адресою: АДРЕСА_3 .

Дві садиби за адресою АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 за рішенням виконкому та актами про відвід землі в натурі складали 850, 00 кв. м.

Рішенням Саксаганського райвиконкому м. Кривого Рогу від 27 листопада 1987 року за дочкою ОСОБА_1 - ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , були закріплені 458, 00 кв. м за рахунок землі, що існувала проїздом до садиби на АДРЕСА_1 . Загальний розмір ділянки склав 908, 00 кв. м.

27 грудня 1988 року ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_1 будинок на АДРЕСА_3 .

Рішенням Саксаганського райвиконкому м. Кривого Рогу від 19 травня 1989 року № 172 було об`єднано земельні ділянки АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4 в одну земельну ділянку, якій надана одна адреса: АДРЕСА_1 , загальним розміром 908, 00 кв. м.

11 травня 2013 року Бюро технічної інвентаризації м. Кривого Рогу (далі - БТІ) на об`єднані садиби видано технічний паспорт.

13 травня 2014 року ОСОБА_1 зареєструвала своє право власності на це нерухоме майно.

За кадастровим планом, складеним у 2010 році Товариством з обмеженою відповідальністю «Пріма-КР» (далі - ТОВ «Пріма-КР»), розмір об`єднаної земельної ділянки ОСОБА_1 склав 842, 00 кв. м. Ширина земельної ділянки - 22, 35 м.

За висновками експерта ОСОБА_6 від 14 жовтня 2012 року ширина земельної ділянки після об`єднання садиб склала не 24,00 м, як затверджено головним архітектором у плані забудовника ОСОБА_1 за актом про виділення земельних ділянок в натурі, а лише 22, 35 м, тобто не вистачає 1, 65 м по ширині.

Як стверджували позивачі, спеціалісти двох незалежних структур дійшли висновку, що ширина земельної ділянки становить 22, 35 м, що свідчить про те, що відповідачами неодноразово здійснювалося захоплення меж ділянки позивача, що за весь час склало 1, 65 м. Зазначене захоплення відбувалося 3-5 разів, тому відповідачі не надають акт відведення земельної ділянки і план земельної ділянки, що свідчить про те, що право власності на будинок на АДРЕСА_1 зареєстровано незаконно.

Крім того, відповідно до висновків експертів відповідачі порушують будівельні норми, також дерева на земельній ділянці відповідачів повинні бути прибрані на відстань 3 м, а кущі - на 1 м від поновленої межі. Крім того, згідно з висновками експерта всі споруди: сараї, смітники, конюшні, дровники, навіси, склади, ящики, яма, курники та самі кури повинні бути видалені з земельної ділянки позивачів на відстань 10-12 м від поновленої межі, оскільки висновки експертів узгоджуються з санітарними, будівельними і протипожежними нормами та зроблені на їх основі.

Також відповідачі посадили смородину, яка з роками дала поросль і перейшла рости до ділянки позивачів.

Позивачі зауважують, що відповідач захопив 1, 65 м від ширини їхньої садиби; викопав яму - басейн по межі під кутом їх будинку, заливає туди воду, щоб руйнувати фундамент та стіни їх будинку; прямо на межі їх ділянки спорудив курники, дровники, смітники, конюшні, сараї та тримає у них курей та гусей; посадив близько до межі дерева та кущі - вишню, грушу, яблуню, аґрус та смородину.

Крім того, зазначено, що відповідач ОСОБА_4 розповсюджує недостовірну інформацію про позивачів, направляє на їх садибу асоціальних осіб, зриває судові засідання, не надає суду правовстановлюючі документи, не прибрав смітники, яму, дрова, тримає під вікнами позивачів курей.

28 січня 2010 року згідно з протоколом наради Саксаганського райвиконкому м. Кривого Рогу відповідач побудував басейн без потрібних для цього рішень архітектора, санепідемстанції, міськводоканалу, який вирішено було прибрати. Втім відповідачі це ігнорують через впевненість у своїй безкарності.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 12 жовтня 2018 року позивачам відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 лютого 2019 року рішення суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання ОСОБА_4 демонтувати, розібрати яму-басейн та вирівняти площину земельної ділянки (ями, смітника, дровника) до рівня всієї поверхні ґрунту привізною землею, якої повинно бути не менше ніж зазначив експерт - три кубічних метри, та виконати ці роботи в суху пору року і в термін 30 днів з дня набрання рішенням законної сили скасовано та закрито провадження у справі в цій частині.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання ОСОБА_4 прибрати від поновленої межі на відстань такі дерева: грушу, яблуню, вишню (що за двором), - на 3 метри від поновленої межі, 4 кущі: смородину і аґрус, - на 1 метр від поновленої межі, не садити їх в майбутньому ближче 1 метра, а дерева - 3 метрів від поновленої межі скасовано та постановлено в цій частині нове рішення про часткове задоволення позовних вимог. Зобов`язано ОСОБА_4 прибрати такі дерева: грушу, яблуню, вишню (що за двором), від домоволодіння АДРЕСА_1 на відстань, щоб стовбури дерев груші, яблуні та вишні, знаходилися не ближче п`яти метрів від зовнішніх стін будинку АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 1 000 грн; судові витрати у сумі 100 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 09 грудня 2020 року скасовано постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 лютого 2019 року у частині вирішення позову ОСОБА_1 про зобов`язання звільнити незаконно захоплену землю садиби, поновлення межі, зобов`язання перенести паркан, зобов`язання прибрати на відстань 12 м від поновленої межі з її садибою дрова і дровники, навіси, смітники, сараї, клітки та кліті для гусей, качок та курей, а також самих курей, качок та гусей, курені, конюшні, бочки, ящики, коптильню, зобов`язання прибрати кущі смородини і аґрусу, справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 лютого 2019 року залишено без змін. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 липня 2019 року залишено без змін.

В апеляційній скарзі позивачі ставлять питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення невірно застосовано норми матеріального права. Позивачі вважають, що ними надано належні та допустимі докази на підтвердження права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, що розташована по АДРЕСА_1 та надані належні та допустимі докази на підтвердження захоплення відповідачем і утримання в своєму користуванні 1,65 метри їх земельної ділянки.

Зауважують на тому, що позивач ОСОБА_1 надала всі необхідні документи на землю: два Акта про відведення змеленої ділянки в натурі та їх план, а у відповідача Акту та плану на земельну ділянку по АДРЕСА_1 немає.

Також позивачі посилаються на те, що по кадастровому плану, складеному у 2010 році ТОВ «Пріма -КР», розмір об`єднаної земельної ділянки ОСОБА_1 склав 842 кв.м. Ширина земельної ділянки 22,35 м. За висновками експерта ОСОБА_6 від 14.10.2012 р., ширина земельної ділянки після об`єднання садиб не 24 метра, як затверджено головним архітектором в плані забудовника ОСОБА_1 по акту про виділення земельних ділянок в натурі, а лише 22,35 м. Тобто не вистачає 1,65 м по ширині. Спеціалісти двох незалежних структур прийшли до висновку, що ширина земельної ділянки дорівнює 22,35 м, що свідчить про те, що відповідачами неодноразово відбувалось захоплення меж позивача, за весь період захоплення склало 1,65 м.

Позивачі, крім іншого, в апеляційній скарзі збільшили вимоги та просили стягнути з ОСОБА_4 на їх користь солідарно 35404,86 грн. судових витрат, 100 000 грн. моральної шкоди та 80 грн. витрат по виготовленню апеляційної скарги та додатків до неї, та постановити окрему ухвалу у відношенні суддів Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивачами не доведено порушення їх прав, невірно застосував положення ч.3 ст.125 ЗК України, невірно визначився з предметом спору та не врахував, що ОСОБА_1 не оспорює виділені їй в користування земельні ділянки, а навпаки посилається на ці державні акти, як першоджерело свого права на користування землею. Зауважує, що відповідач не має Акту про відвід земельної ділянки, надає лише висновки БТІ, які не є належними документами. Крім того вказує, що судом першої інстанції не враховано, що позивачами по справі надані належні та допустимі докази на підтвердження захоплення відповідачем і утримання в своєму користуванні 1,65 метри їх земельної ділянки та наполягає на тому, що з відповідача на користь позивачів підлягають стягненню судові витрати по справі та моральна шкода.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в частині вирішення позову ОСОБА_1 про зобов`язання звільнити незаконно захоплену землю садиби, поновлення межі, зобов`язання перенести паркан, зобов`язання прибрати на відстань 12 м від поновленої межі з її садибою дрова і дровники, навіси, смітники, сараї, клітки та кліті для гусей, качок та курей, а також самих курей, качок та гусей, курені, конюшні, бочки, ящики, коптильню, зобов`язання прибрати кущі смородини і аґрусу, в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду в частині обгрунтування відмови у задоволенні вказаних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , виходячи з наступного.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Пунктом 1 частини 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових право на нерухоме майно від 13 травня 2014 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Складовими частинами цього об`єкта нерухомого майна є: А-1 - житловий будинок, загальна площа 140, 1 кв. м, житлова 71, 0 кв. м; літня кухня Б, загальною площею 22, 8 кв. м; гараж В, площею 24, 0 кв. м; сарай Г, площею 39, 1 кв. м; сарай Ж, площею 37 кв. м; погріб Е, площею 4, 3 кв. м; огорожа, водоколонка, замощення.

29 грудня 1961 року відповідно до рішення Жовтневого райвиконкому м. Кривого Рогу від 06 жовтня 1961 року № 441 ОСОБА_1 надано земельну ділянку, розміром 450, 00 кв. м, в натурі (на місцевості), у безстрокове користування, при цьому визначено межі, розмір, конфігурацію земельної ділянки та межові знаки, складено акт про відвід землі і план земельної ділянки та передано документи на землю за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно зі свідоцтвом про право особистої власності на споруду від 10 вересня 1962 року, виданим виконавчим комітетом Жовтневої районної ради депутатів трудящих м. Кривого Рогу, ОСОБА_1 є власником будинку на АДРЕСА_3 .

30 серпня 1964 року на підставі рішення Жовтневого райвиконкому м. Кривого Рогу від 12 серпня 1964 року № 280 дочці ОСОБА_1 ОСОБА_5 надано земельну ділянку, розміром 400, 00 кв. м, у натурі (на місцевості), у безстрокове користування, при цьому визначено межі, розмір, конфігурацію земельної ділянки та межові знаки, складено акт про відвід землі і план земельної ділянки та передано документи та землю за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до проекту Управління головного архітектора м. Кривого Рогу затверджено план забудовнику ОСОБА_5 24 серпня 1964 року за адресою: АДРЕСА_3 . Технічно-економічні показники: житлова площа 25, 9 кв. м, допоміжна площа 19 кв. м, корисна площа 33, 8 кв. м, площа забудови 48, 0 кв. м.

Згідно з витягом із рішення від 27 листопада 1987 року № 387 Саксаганської районної в місті ради, вирішено: 2.1. Узаконити на ім`я ОСОБА_5 збудований у 1980 році на АДРЕСА_3 , розміром 9,35х10, 70 м, житловою площею 52, 2 кв. м, загальною площею 132, 2 кв. м, веранду, розміром 1, 98х7, 10 кв. м, літню кухню, розміром 5, 93х3,84 м, з закріпленням земельної ділянки під садибу 458, 00 кв. м; 2.2. Акт готовності на завершальне будівництво будинку, який узаконюється, на ім`я ОСОБА_5 затвердити.

Зі схеми прив`язки житлового будинку та служб на ділянці забудовника ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі рішення виконкому від 27 листопада 1987 року № 337, значиться житловий будинок 9, 35х10, АДРЕСА_5 .

ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 27 грудня 1988 року належить шлакоблочний жилий будинок А-1, житловою площею 71, 0 кв. м, шлакоблочна літня кухня Б, колонка I, шлакоблочний гараж В, паркан I, замощення II, що знаходиться у АДРЕСА_4 , та розташований на земельній ділянці, площею 458, 0 кв. м. Право власності позивача ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_4 зареєстровано в Міському бюро технічної інвентаризації 09 січня 1989 року.

Рішенням Саксаганської районної ради народних депутатів м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 19 травня 1989 року № 172 дозволено об`єднання земельних ділянок на АДРЕСА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 з наявним житловим будинком із закріпленням за ОСОБА_1 : 600, 0 кв. м у постійне користування; 368, 0 кв. м у тимчасове користування без права будь-якого будівництва. Житловий будинок, розміром 5, 68х6, 50 кв. м, який збудовано раніше на присадибній ділянці на АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 переобладнати в господарсько-побутові приміщення. Літню кухню, яка знаходиться на цій ділянці, переобладнати під сарай. Право приватної власності, визнане на підставі рішення виконкому Жовтневої районної ради від 06 грудня 1961 року № 441 на житловий будинок АДРЕСА_3 на ім`я ОСОБА_1 , анулювати.

Відповідно до схеми прив`язки житлового будинку та служб на ділянці забудовника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 та 5, на підставі рішення виконкому від 19 травня 1989 року № 172, зазначено на переобладнання під сарай та господарсько-побутового приміщення двох споруд з планом присадибної ділянки.

Згідно з витягом з рішенням Саксаганської районної ради народних депутатів м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 15 вересня 1989 року № 313

«Про узаконення і прийняття в експлуатацію індивідуальних житлових домоволодінь, узаконення і дозвіл на будівництво господарських будівель на присадибних земельних ділянках громадян» доповнено рішення від 19 травня 1989 року № 172, привласнено об`єднаній земельній ділянці АДРЕСА_3 .

Згідно з експлікацією приміщень до плану одноквартирного (садибного) житлового будинку та планом земельної ділянки АДРЕСА_1 , виготовленими Комунальним підприємством «Криворізьке БТІ» 11 квітня 2013 року, загальна площа будинку становить 140, 1 кв. м та складається з житлового будинку А-1, літньої кухні Б, гараж В, сарай Г, сарай Ж, погріб Е, ворота № 2, хвіртка № 3, огорожа № 4, огорожа № 5, огорожа № 6, водяна колонка І, вимощення ІІ.

ТОВ «Пріма-КР» за замовленням ОСОБА_1 виготовлено технічну документацію зі встановлення меж земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , яким встановлено розташування споруд на ділянці.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 26 листопада 2013 року встановлено неправильність запису в правовстановлюючому документі - рішенні Саксаганського райвиконкому м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 1989 року № 172 «Про об`єднання земельних ділянок на АДРЕСА_3 та на АДРЕСА_3 в одну земельну ділянку із закріпленням об`єднаної земельної ділянки за ОСОБА_1 , а саме неправильно зазначено адресу земельної ділянки: замість на АДРЕСА_3 та на АДРЕСА_6 ». Встановлено юридичний факт неправильності запису в правовстановлюючому документі про те, що 15 вересня 1989 року Саксаганський райвиконком м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалив рішення про доповнення рішення від 19 травня 1989 року № 172 та надання об`єднаним земельним ділянкам на АДРЕСА_3 та на АДРЕСА_3 загальної адреси: АДРЕСА_3 , а саме неправильно зазначено адресу земельної ділянки: на АДРЕСА_3 та замість вказівки на АДРЕСА_7 ». Встановлено юридичний факт неправильності запису в правовстановлюючому документі - дублікаті акта від 29 грудня 1961 року, який складено Управлінням головного архітектора міста Кривого Рогу про відвід земельної ділянки ОСОБА_1 на АДРЕСА_3 , а саме неправильно зазначено адресу земельної ділянки: замість на АДРЕСА_3 , тоді як належало зазначити АДРЕСА_3 .

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 18 квітня 2014 року встановлено факт, що на зворотній сторінці свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10 вересня 1962 року, виданого районним відділом комунального господарства виконкому Жовтневого району м. Кривого Рогу на ім`я ОСОБА_1 , на штампі, який завірено печаткою БТІ рукописний напис «на АДРЕСА_8 . Встановлено факт, що згідно з договором дарування від 27 грудня 1988 року, посвідченим державним нотаріусом Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори Умріхіною К. А., дочка ОСОБА_1 ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_1 будинок, що знаходиться у АДРЕСА_1 , як помилково зазначено у договорі, а на АДРЕСА_3 . Встановлено факт, що ОСОБА_1 з 19 травня 1989 року є власником будинку і садиби на АДРЕСА_1 , право власності на які виникли 19 травня 1989 року за рішенням виконавчого комітету Саксаганської районної ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 1989 року № 172 та додатковим рішенням від 15 вересня 1989 року № 313 у результаті об`єднання будинків і садиб у АДРЕСА_4 на АДРЕСА_3 та АДРЕСА_3 , яким надана загальна адреса: АДРЕСА_1 , і в результаті об`єднання садиб виникла одна садиба, на якій знаходяться споруди: житловий будинок літ. «А-1»; гараж 1980 р. літ. «В»; літня кухня 1973 року, літ «Б»; сарай 1961 року, літ. «Г»; сарай 1959 року, літ. «Ж»; погріб літ «Е».

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13 травня 2014 року ОСОБА_1 є власником (розмір частки 1) житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Підстави виникнення права власності: рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 18 квітня 2014 року. Складові частини об`єкта нерухомого майна: А-1 житловий будинок, загальна площа 140, 1 кв. м, житлова 71 кв. м, літня кухня Б, загальна площа 22, 8 кв. м, гараж В, площа 24 кв. м, сарай Г, площа 39, 1 кв. м, сарай Ж, площа 37, 0 кв. м, погріб Е, площа 4, 3 кв. м, огорожа, водоколонка, замощення.

Відповідно до матеріалів справи встановлено наявність спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та те, що ОСОБА_1 неодноразово зверталася із заявами та скаргами до Виконкому Саксаганської районної у місті ради на дії відповідача. Протоколом від 23 вересня 2010 року № 9 Саксаганської районної в місті ради було вирішено, що визначити правомірність претензій ОСОБА_1 до ОСОБА_4 відсутня можливість через розбіжності в правовій та технічних документації на домоволодіння АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 , та винесено припис № 44.

Матеріалами справи встановлено, що приписом № 44 Виконкому Саксаганської районної у місті ради від 16 вересня 2010 року ОСОБА_1 повідомлено, що їй необхідно з`явитися особисто до Виконкому Саксаганської районної у місті ради на засідання комісії для вирішення земельних справ щодо меж земельних ділянок індивідуальної житлової забудови на території району, яке відбудеться 30 вересня 2010 року.

ОСОБА_1 на розгляд комісії для вирішення земельних спорів відносно меж земельних ділянок і додержання громадянами правил добросусідства необхідно було надати: копію первинного схематичного плану земельної ділянки на АДРЕСА_3 із зазначенням прив`язки житлового будинку до межі з домоволодінням АДРЕСА_9 ; приведену до відповідності правову та технічну документацію на домоволодіння АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 .

Однак протокол засідання комісії для вирішення земельних справ щодо меж земельних ділянок індивідуальної житлової забудови на території району та відповідний висновок в матеріалах справи відсутні.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами у справі виник спір з приводу порушення/обмеження/відновлення права позивача на землю як об`єкт власності з боку відповідача як суміжного власника землі. Проте ОСОБА_2 не надано жодних письмових доказів щодо його права власності чи користування будинком, який належить ОСОБА_1 , та користування земельною ділянкою, виділеною у користування ОСОБА_1 ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1 , мешкає у Російській Федерації, лише періодично перебуває за адресою спірного будинку. Вимоги щодо стягнення відшкодування моральної шкоди, компенсацій, індексацій, судових витрат позивачу ОСОБА_2 є похідними від вимоги про відшкодування завданої майнової шкоди. Таким чином, суд визнав, що позивачем ОСОБА_2 не доведено порушення його прав, тому повністю відмовив йому у задоволенні позовних вимог.

У частині вирішення позову ОСОБА_1 суд зазначив, що вирішення питання про внесення змін у державний акт про конфігурацію та проміри земельної ділянки, виправлення помилок чи порушень, допущених органом самоврядування, органами Державного земельного кадастру чи спеціалізованими землевпорядними організаціями відноситься до виключної компетенції органів місцевого самоврядування чи інших органів, які допустили ці порушення, а з 01 січня 2013 року - державного кадастрового реєстратора. Такі дії зазначених органів, якщо вони порушують права власника земельної ділянки, можуть бути усунуті у встановлений законодавством спосіб шляхом оскарження дій чи бездіяльності цих органів та спонукання їх до вчинення правомірних дій. Проте в матеріалах справи відсутнє рішення органу місцевого самоврядування чи органу влади з питань земельних ресурсів, яке оскаржує позивач ОСОБА_1 , чи з яким вона не згодна. Позов власника про усунення порушень прав на землю, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником землі і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Однак позивачем ОСОБА_1 не надано доказів права власності саме на земельну ділянку, щоб вирішувати спір у судовому порядку та не надано жодних доказів, якими в законному порядку визначено та підтверджуються межі земельної ділянки, на якій розташоване належне їй нерухоме майно. Таким чином, враховуючи, що органами, на які покладено завдання вирішення земельних спорів та додержання громадянами правил добросусідства, є органи місцевого самоврядування, у ОСОБА_1 відсутнє право власності на земельну ділянку (є землекористувачем) та вона не оскаржує рішення органу місцевого самоврядування, отже у частині позовних вимог щодо відновлення меж необхідно відмовити. Крім того, в частині позовних вимог про зобов`язання демонтувати та розібрати яму-басейн необхідно також відмовити, оскільки зазначена позовна вимога вже була предметом судового розгляду. Враховуючи, що інші позовні вимоги є похідними від позовних вимог щодо відновлення меж земельної ділянки, у їх задоволенні також необхідно відмовити.

У постанові від 09 грудня 2020 року у даній справі Верховний Суд за наслідками розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зазначив, що суди дійшли передчасного висновку про те, що спір між сторонами виник щодо додержання правил добросусідства, оскільки він виник з приводу відновлення меж земельної ділянки.

Відповідно до ч.4. ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч.5 ст.411 ЦПК України, висновки суду касаційної інстанції, у зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, врахувавши висновки Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції змінити в частині підстав відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 про зобов`язання звільнити незаконно захоплену землю садиби, поновлення межі, зобов`язання перенести паркан, зобов`язання прибрати на відстань 12 м від поновленої межі з її садибою дрова і дровники, навіси, смітники, сараї, клітки та кліті для гусей, качок та курей, а також самих курей, качок та гусей, курені, конюшні, бочки, ящики, коптильню, зобов`язання прибрати кущі смородини і аґрусу з наступних підстав.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша - друга статті 321 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України).

У Земельному кодексі України (далі - ЗК України) закріплено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України (частина перша статті 153 ЗК України).

Частиною першою статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно зі статтею 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до статті 791 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій-сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до частини другої статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно зі статтею 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до частин першої та другої статті 55 Закону України «Про землеустрій» від 22 травня 2003 року № 858-IV встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.

Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно зі статтею 198 ЗК України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: геодезичне встановлення меж земельної ділянки; погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; відновлення меж земельної ділянки на місцевості; встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; виготовлення кадастрового плану.

Погодження меж земельної ділянки є складовою частиною кадастрового плану, який, у свою чергу, є складовою частиною технічної документації, необхідної для передачі земельних ділянок у власність чи в користування. Встановлення меж земельної ділянки по суті зводиться до вирішення питань, чи не належить земельна ділянка іншому власнику чи правомірному користувачеві та чи не накладаються межі земельної ділянки на суміжні земельні ділянки. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками.

Частинами першою - третьою статті 158 ЗК України встановлено, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками.

Механізм встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками визначено зазначеною вище Інструкцією.

Пунктом 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 (далі - Порядок), передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.

Після прийняття органом державної влади чи органом місцевого самоврядування рішення про затвердження документації із землеустрою, яка є підставою для державної реєстрації земельної ділянки, та надання Держгеокадастру або його територіальному органові відповідно до компетенції засвідченої копії такого рішення Державний кадастровий реєстратор протягом двох робочих днів з моменту її отримання вносить відповідні відомості до Поземельної книги в електронній (цифровій) та паперовій формі (пункт 112 Порядку).

Пунктом 3.12 розділу ІІІ «Закріплення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) межовими знаками» Інструкції передбачено, що закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.

Згідно з пунктом 1.3. Інструкції розділу І «Загальні положення» виконавець - це юридична особа, що володіє необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі якої працює не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників або фізична особа-підприємець, яка володіє необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованим інженером-землевпорядником.

Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодженні, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок (пункт 4.1 розділу IV «Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» Інструкції).

Пунктами 4.2, 4.3 розділу IV «Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» Інструкції встановлено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 ЗК України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових право на нерухоме майно на 13.05.2014 року, ОСОБА_1 є власником (розмір частки 1) житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Складові частини об`єкта нерухомого майна: А-1 житловий будинок загальна площа 140, 1 кв.м., житлова 71 кв.м., літня кухня Б загальна площа 22, 8 кв.м., гараж В площа 24 кв.м., сарай Г площа 39, 1 кв.м., сарай Ж площа 37 кв.м., погріб Е площа 4, 3 кв.м., огорожа, водоколонка, замощення (Том №3 а.с. 103-104).

Протоколом № 9 від 23.09.2010 року Саксаганської районної в місті ради рекомендовано ОСОБА_1 звернутись до КП ДОР Криворізьке БТІ щодо проведення у відповідність правової та технічної документації на домоволодіння АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 та до організації, яка займається незалежною експертизою, для встановлення причин руйнації житлового будинку.

ТОВ «Пріма-КР» за замовленням ОСОБА_1 було виготовлено технічну документацію по встановленню меж земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , з якого вбачається розташування споруд на ділянці, їх взаємно розташування. (Том №1 а.с. 54-62).

Відповідно до листа відділу Держгеокадастру б/н від 30.10.2018 року, станом на 31 грудня 2012 року відомості щодо зареєстрованого речового права на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , на ім"я ОСОБА_1 відсутні.

Згідно виписки з рішення №570 від 07.12.1960 року ОСОБА_7 (батькові відповідача) було відведено земельну ділянку під індивідуальне будівництво площею 557 кв.м. (т.6 а.с.186)

Договором про надання у безстрокове користування земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_9 від 18.01.1961 року також встановлено площу земельної ділянки 557 кв.м. (а.с.189)

Відповідно до схематичного плану земельної ділянки а адресою: АДРЕСА_9 , заміри вказаної земельної ділянки зазначено наступні: ширина 21 м, інши сторони 26 м та 27 м. (а.с.191)

У висновку судової будівельно-технічної експертизи № 54 від 28.04.2011 року експертом ОСОБА_8 вказано, що фактичний розмір земельної ділянки, що займають відповідачі, співпадає з планом земельної ділянки БТІ, розбіжність незначна. (а.с.7 т.3)

Експертним висновком судової будівельно-технічної експертизи № 13/12 ЕВ від 14.12.2012 року експерта ОСОБА_6 встановлено, що згідно плану земельної ділянки, складеного БТІ (від 10.07.1970 р.) ширина земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_9 по червоній лінії) складає 21,0 м, фактично 21,27 м.

Фактичний розмір земельної ділянки, що займають відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_9 під домоволодінням АДРЕСА_9 складає 563, 22 кв.м. (Том №3 а.с.28)

Наведені вище обставини свідчать про те, що з урахуванням відсутності державних актів на землю, встановлення меж суміжних земельних ділянок сторін у справі за фактичним користуванням, а також, беручи до уваги наявну технічну документацію та два висновки експертів, позивачем не доведено порушення відповідачем її права шляхом захоплення частини її земельної ділянки у розмірі 1,65 м.

Крім того, з пояснень відділу земельних відносин та будівництва виконкому Саксаганської районної у місті ради від 03.01.2018 року встановлено, що згідно зі схемою прив"язки житлового будинку позивачки, виданою 10.12.1987 року Криворізьким БТІ, самовільного захоплення земельної ділянки позивача відповідачем ОСОБА_4 не допущено. (т.3 а.с.203)

Відповідно до чч.1, 6, 7 ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви в добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим кодексом.

Суд апеляційної інстанції установив, що позивач не довела належними та допустимими доказами порушення відповідачем її прав шляхом захоплення частини її земельної ділянки, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача звільнити незаконно захоплену землю садиби, поновлення межі, зобов`язання перенести паркан не підлягають задоволенню за недоведеністю. Тому рішення суду підлягає зміні в частині обгрунтування відмови у задоволенні указаних позовних вимог.

Доводи апеляційних скарг про доведеність порушення відповідачем ОСОБА_4 меж земельної ділянки позивача не знайшли свого підтвердження.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача прибрати на відстань 12 м від поновленої межі з її садибою дрова і дровники, навіси, смітники, сараї, клітки та кліті для гусей, качок та курей, а також самих курей, качок та гусей, курені, конюшні, бочки, ящики, коптильню, зобов`язання прибрати кущі смородини і аґрусу, то колегія суддів також вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно відповіді Виконкому Саксаганської районної у місті ради на звернення ОСОБА_2 від 19.07.2010 року, на момент обстеження території домоволодіння АДРЕСА_9 , яке належить ОСОБА_4 , яма для купання птиці була засипана землею, будь-які сараї для птиці відсутні. В наявності огородження для птиці з сітки та навіс для складання дров. (т.3 а.с.245)

Відповідно до акту обстеження території біля домоволодіння АДРЕСА_9 від 17.03.2021 року, дровників, дров, сімтників, кліток та клітей для птиці та самої птиці, будь-якої живності, окрім собаки, на території вказаного домоволодіння не виявлено. Також не виявлено куреней, конюшень, кущів агрусу та смородини.

Наведені обставини свідчать про відсутність доказів порушення ОСОБА_4 прав позивача ОСОБА_1 .

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про зобов"язання відповідача прибрати бочки, ящики, коптильню, то вони не підлягають задоволенню з тих підстав, що позивачем не доведено їх наявність, а також вони не є стаціонарними спорудами, які підлягають демонтажу.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачкою надано належні та допустимі докази на підтвердження права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, що розташована по АДРЕСА_1 , є необгрунтованими, оскільки у акті від 17.03.2021 року зазначено, що земельні ділянки, на яких розташовані домоволодіння позивача та відповідача, знаходяться у комунальній власності міста. (т.6 а.с.195)

Наведені вище норми матеріального права, фактичні обставини справи з урахуванням висновків Верховного Суду по даній справі свідчать про те, що позивачкою не доведено факт порушення відповідачем її прав, тому позовні вимоги, які підлягають перегляду згідно постанови Верховного Суду від 09.12.2020 року, не підлягають задоволенню за неджолведеністю.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 арівни, яка діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2018 року змінити в частині обгрунтування відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа - Виконавчий комітет Саксаганської у місті Кривому Розі ради про зобов`язання звільнити незаконно захоплену землю садиби, поновлення межі, зобов`язання перенести паркан, зобов`язання прибрати на відстань 12 м від поновленої межі з її садибою дрова і дровники, навіси, смітники, сараї, клітки та кліті для гусей, качок та курей, а також самих курей, качок та гусей, курені, конюшні, бочки, ящики, коптильню, зобов`язання прибрати кущі смородини і аґрусу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: Н.М.Деркач

Е.Л. Демченко

М.М. Пищида