Справа №760/3294/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Козленко Г.О., за участю секретаря - Король О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентованою виплатою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, через свого представника, звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача 3 330,77 грн шкоди, заподіяної внаслідок ДТП та судовий збір у розмірі 2 102 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав наступне. 23.09.2017, о 13.05 год,за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська (Велика Васильківська) 5 сталася ДТП за участю автомобіля Mazda (д.н.з. НОМЕР_1 ), яким керував водій ОСОБА_1 та автомобіля Subaru (д.н.з. НОМЕР_2 ), яким керував водій ОСОБА_2 (власник автомобіля - ОСОБА_2 ), внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Subaru (д.н.з. НОМЕР_2 ) та завдано шкоди власнику зазначеного транспортного засобу. Згідно Довідки № 263612 про ДТП та Постанови Печерського районного суду міста Києва від 24.01.2018 року (справа № 757/58483/17-п), ДТП сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 2.3(6), 13.1 ПДР України. В порушення умов Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільно-правову відповідальність ОСОБА_1 за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було. Завдана шкода винуватцем ДТП, потерпілому відшкодована не була та з метою отримання страхового відшкодування останній звернувся до МТСБУ. Відповідно до Наказу № 7165 від 25.07.2018 та вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір регламентної виплати склав 3 180,77 грн та був сплачений МТСБУ потерпілій особі згідно платіжного доручення № 910636 від 26.07.2018. МТСБУ було залучено експерта, відповідно до положень ст. 40 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з чим понесені витрати в розмірі 700 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1261400 від 09.11.2017.Таким чином у позивача виникло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2020 цивільну справу передано до провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Козленко Г.О.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07.02.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому підтримав позовну заяву у повному обсязі, просив розглядати справу без його участі та зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце судового розгляду, двічі поспіль до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив та своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

За змістом ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Керуючись статтями 223, 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів за відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає ухваленню заочного рішення та проти цього не заперечує представник позивача, з огляду на що суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з вимогами п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 23.09.2017 о 13 годині 05 хвилин, керуючи автомобілем «Мазда 6», державний номерний знак НОМЕР_3 на вул. В. Васильківська, 5 в м. Києві, не був уважним, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з припарковним автомобілем «Субару Форестер», державний номерний знак НОМЕР_4 , Водій ОСОБА_1 порушив п.2.3б та 13.1 Правил дорожнього руху України та внаслідок ДТП матеріальних збитків завдано обом транспортним засобам.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 24.01.2018 по справі № 757/58483/17-п ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що у результаті дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, був пошкоджений автомобіль марки «Субару Форестер», державний номерний знак НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_2 .

На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Розмір завданих збитків ОСОБА_2 , відповідно до Звіту № 1014 про оцінку автомобіля Subaru Foreste держномер НОМЕР_4 становить 3 180,77 грн.

У зв`язку з невідшкодуванням відповідачем завданих збитків власник пошкодженого автомобіля 11.05.2018 з метою отримання відшкодування, звернувся до МТСБУ з відповідною заявою.

Згідно платіжного доручення № 9100636 від 26.07.2018 підставі Наказу МТСБУ № 7165 від 25.07.2018 позивачем було перераховано на рахунок ОСОБА_2 3 180, 77 грн.

Вбачається, що МТСБУ було залучено експерта, відповідно до положень ст. 40 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з чим понесені витрати в розмірі 700 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1261400 від 09.11.2017.

Позивачем було направлено на адресу відповідача 17.10.2019 претензію про регресні вимоги, однак у добровільному порядку завдані позивачу збитки відшкодовано не було.

Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, вина ОСОБА_1 встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України та доказуванню не підлягає.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 39.1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Підпунктом 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Закону визначено, що основними завданнями МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.

За змістом пп. «а» п. 41.1. ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За змістом пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог по цій справі, оскільки відповідачем не було відшкодовану позивачу суму сплаченої позивачем потерпілій особі шкоди за збитки, спричинені ДТП, яка сталася внаслідок порушення відповідачем ПДР.

Відповідно до п. 40.3 ст. 40 Закону МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.

На підставі ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати позивача, пов`язані із залученням експерта в розмірі 700 грн та сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 102 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 12, 13, 81-82, 133, 141, 223, 264, 268, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентованою виплатою - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (місцезнаходження: Русанівський бульвар, буд. 8, м. Київ, 02002, 1) грошові кошти в розмірі 3 880,77 грн та суму сплаченого судового збору у розмірі 2 102 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Г.О. Козленко