Справа №524/9203/19
Провадження №2/524/1125/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Кулинич М.М., позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - ОСОБА_2 , відповідача - ОСОБА_3 , представника відповідача - ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, сплачених за житлово-комунальні послуги в сумі 7590,27 грн, ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої вимоги позивач мотивував тим, що він є співвласником квартири АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками квартири є його доньки: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. В квартирі, окрім співвласників зареєстрована також його колишня дружина - ОСОБА_3 , яка з травня 2019 року не проживає в квартирі. За період з травня 2018 року по травень 2019 року відповідач проживала в квартирі, але не брала жодної участі у сплаті за користування житловим приміщенням за себе та спільних дітей, що фактично складало Ѕ частину вартості всіх комунальних послуг. З червня 2019 року відповідач із доньками не проживає в квартирі, однак вартість комунальних послуг нараховується з урахуванням їх реєстрації. Вважає, що з відповідача підлягає стягненню вартість комунальних послуг, наданих за адресою: АДРЕСА_2 за період з травня 2018 року по листопад 2019 року в сумі 7590,27 грн.

В судовому засіданні представник позивача просила врахувати, що в позовній заяві про розірвання шлюбу ОСОБА_3 вказувала період з якого у них з позивачем припинені сімейні відносини. Звертала увагу суду, що до серпня 2019 відповідач була зареєстрована в спірній квартирі.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач відзив суду не подала. В судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник проти задоволення позову заперечували. Представник позивача зазначила, що акти ТОВ «Житлорембудсервіс» про не проживання відповідача є штучно створеними доказами. Відповідач зазначила, що за час спільного проживання комунальні послуги сплачувались за спільні кошти.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ПО СПРАВІ

24.04.2020 судом ухвалено заочне рішення.

Ухвалою суду від 08.12.2020 скасовано заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24 квітня 2020 року по справі №524/9203/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів.Справу призначити до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

25.04.2014 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським А.Г. посвідчено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , серія та номер ВТТ 740086 за р.№1312, на підставі якого ОСОБА_1 та ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , від імені яких діяла ОСОБА_3 , набули право власності на вказане нерухоме майно в рівних частках(а.с.10)

05.03.2019 Автозаводським районним судом м.Кременчука було ухвалено заочне рішення по справі 524/7816/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , яким шлюб між сторонами було розірвано та з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_6 і ОСОБА_5 .

НОРМИ ПРАВА

В ч.1 ст.322 Цивільного кодексу України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу(ст.141 Сімейного кодексу України)

Згідно ст.177 Сімейного кодексу України батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов`язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах. Якщо малолітня дитина може самостійно визначити свої потреби та інтереси, батьки здійснюють управління її майном, враховуючи такі потреби та інтереси. Батьки вирішують питання про управління майном дитини спільно, якщо інше не передбачено договором між ними. Спори, які виникають між батьками щодо управління майном дитини, можуть вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ст.156 Житлового кодексу члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

В ст.17 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» зазначено, що комерційний облік комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання здійснюється вузлами обліку відповідних комунальних послуг, що забезпечують загальний облік їх споживання в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії, гарячої та холодної води між споживачами здійснюється відповідно до законодавства. Внески за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання включаються до плати виконавцю відповідної комунальної послуги і в рахунку відображаються окремо. Комерційний облік комунальних послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії у багатоквартирному будинку здійснюється встановленими в житлових і нежитлових приміщеннях споживачів вузлами обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в квартирах (приміщеннях) багатоквартирного будинку. Обсяг наданих споживачу послуг з централізованого водовідведення визначається на рівні обсягів спожитих ним послуг з централізованого водопостачання та постачання гарячої води, крім випадків, встановлених законодавством.

Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОЦІНКА СУДУ

Аналіз норм цивільного законодавства, яке регулює питання виконання обов`язку власником по утриманню майна дає підстави вважати, що кожен повнолітній власник майна зобов`язаний утримувати свою власність. У разі, якщо власником майна є дитина, обов`язок щодо утримання власності несуть його батьки. Виходячи із загальних положень сімейного законодавства такий обов`язок батьків є рівним.

Крім того, повнолітня особа, яка зареєстрована та проживає в житловому приміщені нарівні із власником майна, несе обов`язок по утриманню майна, в тому числі щодо оплати вартості послуг.

Так, заперечуючи проти задоволення позову відповідач та її представник посилались на те, що у 2018-2019 роках ОСОБА_3 проживала в квартирі, а вартість комунальних послуг сплачувалась із спільного бюджету.

На підтвердження своїх доводів, відповідачем було заявлено клопотання про допит свідків. Суд відзначає, що в судовому засіданні допитані судом свідки точного періоду проживання відповідача в спірній квартирі не повідомили.

Однак, суд приймає до уваги те, що свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 повідомили про те, що з літа 2019 року ОСОБА_3 припинила проживати в спірній квартирі. Вказані пояснення співпадають з інформацією, яка міститься в актах ТОВ «Житлорембудсервіс» від 19.08.2019 №398, 09.10.2019 №458, відповідно до яких свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтвердили, що з 01.06.2019 ОСОБА_3 та доньки сторін, ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , не проживають за адресою: АДРЕСА_2 .

Із матеріалів справи вбачається, що в період до 01.06.2019 відповідач разом із доньками проживали в квартирі АДРЕСА_1 .

На думку суду, факт проживання відповідача в квартирі АДРЕСА_1 підтверджує сам факт користування послугами за вказаний період, а тому приймаючи до уваги положення Цивільного, Житлового, Сімейного кодексів України відповідач, як член сім`ї власника та мати неповнолітніх власників, до 01.06.2019 була зобов`язана приймати участь в сплаті комунальних послуг в рівних з позивачем частках, тобто Ѕ. Разом із тим, починаючи з 01.06.2019 - з моменту припинення проживання, у відповідача існує обов`язок щодо утримання майна, яке належить її донькам. Вказаний обов`язок, на переконання суду, у позивача та відповідача є рівним, зокрема, кожен із батьків повинен в рівній частці утримувати майно, що належить їх дітям, за відсутності домовленості про інший порядок утримання майна.

Суд вважає, що сплата позивачем аліментів на користь відповідача не впливає на їх спільний обов`язок щодо утримання майна дітей, оскільки суть аліментів полягає у направленні вказаних коштів на утримання та розвиток дітей.

Із поданих ОСОБА_1 квитанцій про сплату вартості комунальних послуг вбачається, що квартира АДРЕСА_1 обладнана засобами обліку комунальних послуг з централізованого водопостачання гарячої та холодної води, газу. Тобто, вказані послуги нараховані виключно із розміру їх фактичного використання. У зв`язку із цим, на думку суду, вартість вказаних послугу за період з 01.06.2019 по листопад 2019 року включно відшкодуванню не підлягає, оскільки надані позивачем докази підтверджують те, що інші співвласники та члени їх сім`ї, окрім позивача, ними не користувались.

Щодо стягнення вартості послуги з вивезення сміття, нарахованої за період з 01.06.2019 по листопад 2019 року включно, суд приймає до уваги, що вказана послуга нараховується з урахуванням реєстрації відповідача та її доньок, а тому вважає, що витрати на оплату вказаної послуги повинні бути відшкодовані в розмірі Ѕ частини, що становить частку відповідача ј та половину від частки їх з позивачем неповнолітніх доньок - ј.

Щодо стягнення вартості послуг з опалення та управління будинком за період до 01.06.2019.

Так, суд враховує посилання представника позивача на те, що в позовній заяві про розірвання шлюбу ОСОБА_3 зазначила про те, що сімейні відносини припинені з травня 2018 року. Однак, суд наголошує на тому, що вказана обставина не є такою, що встановлена судом, оскільки міститься в описовій частині заочного рішення суду від 05.03.2019.

Допитані в судовому засіданні свідки вказали, що після розлучення сторони проживали разом.

У зв`язку із наведеним, враховуючи те, що подані позивачем квитанції про сплату вартості комунальних послуг в графі «підпис платника» не містять підпису відповідної особи, а також у вказаних квитанціях відсутні відомості про платника, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення частини вартості комунальних послуг з відповідача до 01.06.2019 задоволенню не підлягають.

За таких обставин, за період з червня 2019 року до листопада 2019 року включно з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1241,55 грн, що складає Ѕ частину від вартості послуг з вивезення сміття та 1/3 частину вартості послуг з опалення та управління будинком.

Відтак, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 125,71 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог(16,36%)

Керуючись ст. 10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 кошти в сумі 1241,55 грн.

В іншій частині вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 судові витрати в сумі 125,71 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28.04.2021

Суддя Д.Д.Андрієць