Справа № 487/4545/17
Провадження № 6/487/187/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Гузан Є.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу №487/4545/17, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В :

16.04.2021 року до суду надійшла заява ТОВ «Українська факторингова компанія» про заміну стягувача ТОВ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «Українська факторингова компанія» у виконавчому листі по справі №487/4545/17. В обґрунтування зазначили, що 21.12.2020 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Українська факторингова компанія» було укладено Договір факторингу №180, за яким до них перейшло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №0 від 26.09.2007 року. Наведені обставини послугували підставою для звернення до суду з відповідною заявою.

Сторони в призначене судове засідання не з`явилися, про час та дату судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 3ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.04.2018 року позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 27.09.2007 року у розмірі 52271,52 дол. США (заборгованість по кредиту та відсоткам) та 352280,34 грн. пені. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір у розмірі 25335,08 грн.

В подальшому, за заявою стягувача Заводським районним судом м. Миколаєва було видано виконавчий лист.

21.12.2020 року між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Українська фінансова компанія» було укладено Договір факторингу №180. Розділом 2 даного договору визначено, що за цим договором клієнт відступає фактору, а фактор зобов`язаний прийняти права вимоги та в їй оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, що передбачені умовами первинних договорів, та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді. Порядок розрахунків між Клієнтом та Факторингом визначено в Акті Взаємозаліку, що є невід`ємною частиною до цього Договору.

Реєстром боржників до Договору Факторингу №180 від 21 грудня 2020 року визначено кредитний договір №0 від 26.09.2007 року, боржником за яким є ОСОБА_1 .

Згідно результату пошуку виконавчих проваджень в АСВП від 12.05.2021 року виконавче провадження з примусового виконання вищенаведеного рішення суду було завершено.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Тлумачення ч.1 ст. 512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (ч.3 ст.656 ЦК України); дарування (ч.2 ст.718 ЦК України); факторингу (гл.73 ЦК України).

Згідно із ч.5 ст.15 Закону «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №2-3897/10.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована сторона), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст.6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

Враховуючи наведене, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, судом встановлено наявність підстав для заміни стягувача у виконавчому листі.

Керуючись ст.442 ЦПК України,ст. 512 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «УкрСиббанк» на його правонаступника Товариство з обмежено відповідальністю «Українська факторингова компанія» () у виконавчому листі №487/4545/17 виданому Заводським районним судом м. Миколаєва.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.В. Щербина