Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Стегней К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 11.10.2008 року між ним та відповідачем - ОСОБА_2 було укладено шлюб, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що було зроблено актовий запис №596.

Від шлюбу у них народилася дитина, син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як зазначає позивач, позивач ОСОБА_1 проживає разом з відповідачем ОСОБА_2 , проте спільного бюджету та спільного господарства не ведуть. Стали чужими людьми, наміру зберегти сім`ю не мають. Подальше їх спільне життя, як подружжя не можливе, перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги один до одного, у зв`язку з чим позивач просить розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем 11.10.2008 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що було зроблено актовий запис №596.

Крім того, відповідачем - ОСОБА_2 подано до суду зустрічний позов у цивільній справі №308/11854/20.

За ухвалою від 27.04.2021 року судом було прийнято до спільного розгляду з первісною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 про встановлення місця проживання дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю - ОСОБА_2 .

Розгляд справи продовжено за правилами загального позовного провадження.

Зустрічний позов мотивує тим, що від шлюбу з позивачем за первісним позовом у них народилася дитина, син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, подальше спільне життя з позивачем за первісним позовом - ОСОБА_1 не можливе, оскільки вони мають різні характери, втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного.

У зв`язку з наведеним вище виникла необхідність вирішення питання проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю - ОСОБА_2 .

Позивач - ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи був судом належним чином повідомлений, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, згідно якої також слідує, що позивач позовні вимоги за первісним позовом підтримує, зустрічний позов просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи. Відзив у визначений судом строк відповідач не подала, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення первісного позову про розірвання шлюбу не заперечує, зустрічний позов просить задовольнити, а тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у її відсутності.

Судове засідання у справі було призначене на 27.04.2021 року на 16 год. 30 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як десять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, якою є 07.05.2021 року.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 11.10.2008 року між позивачем - ОСОБА_1 та відповідачем - ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що було зроблено актовий запис № 596.

Від шлюбу у них народилася дитина, син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що свідоцтвом про народження НОМЕР_1 .

Як зазначає позивач, позивач ОСОБА_1 проживає разом з відповідачем ОСОБА_2 , проте спільного бюджету та спільного господарства не ведуть. Стали чужими людьми, наміру зберегти сім`ю не мають. Подальше їх спільне життя, як подружжя не можливе, перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги один до одного.

Зустрічний позов позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним) мотивує тим, що від шлюбу з позивачем за первісним позовом у них народилася дитина, син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, подальше спільне життя з позивачем за первісним позовом - ОСОБА_1 не можливе, оскільки вони мають різні характери, втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. У зв`язку з наведеним вище виникла необхідність вирішення питання проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю - ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Враховуючи все вищенаведене, приймаючи до уваги той факт, що сторони визнали позовні вимоги як первісного так і зустрічного позовів у повному обсязі, просили їх задовольнити, з врахуванням імперативних приписів статтей 200 та 206 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість ухвалення судового рішення у підготовчому судовому засіданні, яким шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати.

Згідно ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що враховуючи інтереси малолітньої дитини, а також повне визнання позову позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) зустрічний позов слід задовольнити, визначити місце проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю - ОСОБА_2 .

Питання щодо витрат зі сплати судового збору суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст.ст. 56, 110, 112, 160, 161 Сімейного кодексу України та, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13, 17, 43, 49, 141, 200, 206, 258, 265, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений 11 жовтня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 596, згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 - розірвати.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , витрати із сплати судового збору за подання первісного позову до суду у розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , витрати із сплати судового збору за подання зустрічного позову до суду у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири грн. 00 копійок).

Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , 50% судового збору, сплаченого при поданні первісного позову до суду, а саме: у розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 копійок), у зв`язку з визнання позову відповідачем.

Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , 50% судового збору, сплаченого при поданні зустрічного позову до суду, а саме: у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири грн. 00 копійок), у зв`язку з визнання позову відповідачем.

Підставою для повернення є зазначене рішення скріплене гербовою печаткою суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику)учасників справи,зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст рішення складений 07.05.2021 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Дергачова