Справа № 681/15/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року м.Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Горгулько Н.А.,

за участю секретаря судових засідань Олійник Л.А.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в місті Полонне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення,

в с т а н о в и в:

05 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 29 квітня 2015 року на утримання сина ОСОБА_3 , 2011 року народження в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, до розміру 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

22 березня 2021 року ОСОБА_1 змінив позовні вимоги, просив змінити спосіб стягнення аліментів та розмір аліментів до 2000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення повноліття, а також просив відкликати з Шевченківського відділу державної виконавчої служби виконавчий лист про стягнення з нього аліментів в розмірі ј частини на утримання сина ОСОБА_4 .

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що розмір аліментів, які він сплачує, відповідно до вказаного рішення суду, значно перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Оскільки він має статус учасника бойових дій, його син має можливість користуватися пільгами та допомогою, які надаються членам сімей учасників бойових дій. Отже, він здійснює значний фінансовий вклад для утримання сина. Крім того, в 2016 році він зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , з якою проживають разом, ведуть спільне господарство, мають спільну доньку ОСОБА_6 , 2018 року народження, на утримання якої, відповідно до судового наказу Шевченківського районного суду м.Львова, він сплачує аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дружина не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Також він надає матеріальну допомогу для своєї матері ОСОБА_7 , 1958 року народження, оскільки, у зв`язку з гіпертонічною хворобою, вона потребує постійного лікування, а її пенсії недостатньо. Він сам є особою з інвалідністю 3-ї групи та потребує лікування. Крім того, вказує, що його матеріальний стан погіршився, оскільки після звільнення розмір його пенсії значно менший порівняно з розміром заробітної плати, яку він отримував на час присудження аліментів; ніякого нерухомого майна не має.

Вважає, що зменшення розміру аліментів на утримання сина істотно не вплине на інтереси дитини, з огляду на те, що відповідач, як мати дитини, теж має обов`язок по її утриманню.

06 січня 2021 року позовну заяву було залишено без руху.

08 лютого 2021 року позивач усунув недоліки позовної заяви.

24 лютого 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та постановлено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін.

11 березня 2021 року відповідач ОСОБА_2 надала відзив на позов, в якому вказала, що вважає позовні вимоги безпідставними. Зазначає, що крім гімназії, син навчається в художній школі, займається спортом, вивчає іноземну мову, тому вона витрачає значні кошти на приладдя, інвентар, підручники і т. д. Просила в позові відмовити, оскільки відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, а не платника аліментів.

22 березня 2021 року позивач надав заяву про зміну позовних вимог, в якому просив змінити спосіб стягнення та розмір стягуваних з нього аліментів до 2000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення повноліття мотивуючи тим, що не має постійного заробітку, має проблеми зі здоров`ям, тому може виникнути заборгованість зі сплати аліментів, що, в свою чергу, негативно впливатиме на належний та гармонійний розвиток сина.

Крім того, 22 березня 2021 року позивач надав відповідь на відзив, в якій вказував, що на сина, як дитину учасника АТО/ООС, поширюються пільги щодо оплати за харчування (що підтверджено наданою позивачкою ж довідкою Полонської гімназії), навчання у дитячій художній школі; жодних належних доказів на підтвердження витрат, яких відповідач, ніби, зазнає у зв`язку з додатковими заняттями сина не надано. Натомість, матеріальний і фінансовий стан відповідача значно покращився, оскільки вона отримує дохід від праці в компанії «Юнайс мультибренд», відомості про що регулярно оприлюднює в соціальній мережі, володіє значним нерухомим майном - у 2018 році придбала житловий будинок, крім того має у власності ще два будинки, земельну ділянку. У зв`язку з наведеним, просив задовольнити позов.

29 березня 2021 року відповідач надала відзив на уточнену позовну заяву, в якому вказує, що дійсно несе додаткові витрати на фізичний та інтелектуальний розвиток дитини, на підтвердження чого надає письмові докази; мати позивача працює за кордоном в Італії, отримує пенсію за віком, не є особою з інвалідністю, додаткового догляду не потребує; наявність в позивача іншої сім`ї та другої дитини на утриманні, як і наявність в неї нерухомого майна, не є підставою для зміни розміру аліментів. Заперечує проти встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки сам позивач вказав в позовній заяві, що не має постійного заробітку, має проблеми зі здоров`ям, тому може виникнути заборгованість зі сплати аліментів. Крім того, стверджує, що позивач замовчує, що має постійне місце роботи. У зв`язку з наведеним, вважає доводи позивача необґрунтованими, просить відмовити в задоволенні позову.

13 квітня 2021 року позивач ОСОБА_1 надав доповнення до відповіді на відзив, де вказує, що його мати на даний час за кордоном не працює, потребує постійного лікування, розмір аліментів, які він сплачує на утриманні своєї доньки від другого шлюбу становить 960,50 грн., що є значно меншим, порівняно з тим, який сплачується на утримання сина, що є соціально несправедливим та непропорційним, тому наполягає на задоволенні позову.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини третьої статті 12, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Судом встановлено, що відповідно до даних рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 29 квітня 2015 року (а.с.14) вирішено стягувати з ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , 2011 року народження, аліменти в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до інформації Шевченківського відділу ДВС у м.Львів №85395 від 23.11.2020/В-7 (а.с.15), у відділі перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання свого сина ОСОБА_8 , заборгованість за період часу з 29.05.2015 р. по 30.11.2020 р. відсутня, що підтверджено даними розрахунку (а.с.16-18).

Відповідно до даних посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с.19).

Даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 підтверджено факт укладення 26.11.2016 р. шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_5 , яка після реєстрації шлюбу отримала прізвище « ОСОБА_9 » (а.с.20).

З даних свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_10 є батьками ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.21).

Згідно з даними довідок про реєстрацію місця проживання особи (а.с.22, 23) та акта Львівського КП «Балатон-409» (а.с.24) ОСОБА_11 , ОСОБА_12 зареєстровані, а ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до судового наказу Шевченківського районного суду м.Львова від 04.12.2020 р. з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_12 аліменти на утримання доньки ОСОБА_13 в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 30.11.2020р. і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.20).

Відповідно до даних довідки про доходи, сформованої засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Львівській області і отримує пенсію по інвалідності в розмірі 12498 грн. (а.с.36).

З даних інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої станом на 19.11.2020 р., в Державному реєстрі речових прав відсутні відомості на нерухоме майно ОСОБА_1 (а.с.37).

Відповідно до даних пенсійного посвідчення, для ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності 3-ї групи, інвалідність внаслідок війни (а.с.38).

За даними довідки обласної МСЕК №2 Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи серії 12 ААБ №347325, виданої 05.05.2020 р., ОСОБА_1 встановлено 3-тю групу інвалідності, рекомендовано лікування у кардіолога, невропатолога (а.с.39).

З даних довідки №546 від 09.12.2020 р., виданої начальником клініки АПД ВМКЦЗР, ОСОБА_1 дійсно неодноразово перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні (а.с.40).

Відповідно до даних довідки №4, виданої директором Полонської дитячої художньої школи ОСОБА_14 навчається в даному закладі, приладдя для навчання дітей купують батьки (а.с.63).

Відповідно до даних довідки №2 від 10.03.2021 р., виданої ПП ОСОБА_15 , ОСОБА_2 з метою забезпечення своєї дитини навчальними матеріалами за програмою науково-педагогічного проекту «Інтелект України» сплатила з червня 2018 року по березень 2021 року 6480 грн., ціна одного комплекту навчальних посібників на місяць становить 240 грн. (а.с.66).

Відповідно до даних інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, для ОСОБА_2 на праві власності належить житловий будинок площею 48, 9 м2 по АДРЕСА_2 , який отримано у спадщину 30.07.2020 р., житловий будинок площею 76,9 м2 по АДРЕСА_3 , набутий 14.03.20218 р. відповідно до договору купівлі-продажу, та 23/150 житлового будинку площею 143, 4 м2 по АДРЕСА_4 , що 10.06.2015 р. отримано у спадщину (а.с.87-91).

Відповідно до даних довідки регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській області №31/13-4641 від 05.02.2021 за ОСОБА_1 не зареєстровано жодного транспортного засобу (а.с.93).

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Отже, законом передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (постанови Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі № 466/4009/18, від 05 лютого 2020 року у справі № 664/252/19-ц, від 22 січня 2020 року у справі № 691/1497/18).

При цьому зміна сімейного стану позивача, а саме народження у нього іншої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів (постанова ВС у справі № 565/2071/19 від 16 вересня 2020 р.)

З матеріалів справи вбачається, що як матеріальний, так і сімейний стан позивача ОСОБА_1 змінилися, проте, оскільки рішенням суду присуджено стягувати з нього аліменти в частці від заробітку, то, відповідно, зважаючи на те, що його доходи зменшились, ј частина доходу, з якого вираховується розмір аліментів, що підлягають сплаті на утримання сина, також зменшиться.

Крім того, аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що за позовом платника аліментів може бути зменшено раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, зокрема, зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я, тоді як право вимагати зміни способу присудження аліментів має лише одержувач аліментів.

Відповідач ОСОБА_2 , як одержувач аліментів, не погоджується на зміну способу їх стягнення. Отже, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_7 .

Суддя Н.А.Горгулько