Справа №359/8211/20
Провадження №2/359/1031/2021
1 березня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого Борця Є.О.,
при секретарі судового засідання Шеремет А.І.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим будинком,
1. Зміст доводів пред`явленого позову.
1.1. В жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та посилається на те, що вона є власницею жилого будинку по АДРЕСА_1 . В цьому об`єкті нерухомого майна зареєстровано місце проживання її невістки ОСОБА_1 . Однак з 2014 року вона не проживає у вказаному жилому будинку. Тому ОСОБА_1 просить суд визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право на користування жилим будинком по АДРЕСА_1 .
2. Інформація про рух цивільної справи.
2.1. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 30 жовтня 2020 року (а.с.16-17) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.
2.2. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 22 січня 2021 року (а.с.26) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.
2.3. На підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду, занесеної до протоколу судового засідання від 1 березня 2021 року (а.с.30-31), був проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності відповідача.
3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.
3.1. У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.
3.2. ОСОБА_1 не з`явилась у судове засідання. Вона у встановленому порядку повідомлялась про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується поштовою кореспонденцією (а.с.22-23), оголошенням про виклик відповідача на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.29).
4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
4.1. Позивач є власником жилого будинку по АДРЕСА_2 . Ця обставина підтверджується копією договору дарування від 14 лютого 1992 року (а.с.5-6).
4.2. В подальшому АДРЕСА_2 було перейменовано на
4.3. Ця обставина свідчить про те, що спірні правовідносини регулюються главою 6 «Користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду» ЖК України та главою 32 «Право користування чужим майном» ЦК України.
5. Норми права та стала судова практика, якими керується суд при вирішенні спору.
5.1. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
5.2. Як роз`яснив Верховний Суд України, право члена сім`ї власника жилого будинку (квартири), який не є співвласником, на користування цим будинком (квартирою) відповідно до ст.156 ЖК України обумовлене наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у даному будинку (квартирі). Виходячи з цього особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням у належному власникові жилому будинку (квартирі), якщо вона вийшла зі складу сім`ї останнього і перейшла проживати в інше місце.
5.3. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.
6.1. З копії акту обстеження житлових і матеріально-побутових умов (а.с.8) вбачається, що ОСОБА_1 , яка є невісткою позивача, не проживає в спірному жилому будинку починаючи з 2014 року.
6.2. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження поважності причин відсутності відповідача у вказаному житлі протягом шести років поспіль.
6.3. З огляду на це суд вважає допустимим визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право користування жилим будинком по
АДРЕСА_4 . Розподіл судових витрат.
7.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
7.2. ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією №N0IEQ3680M від 19 жовтня 2020 року (а.с.13). Пред`явлений нею позов задоволений в повному обсязі.
7.3. З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок.
Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим будинком, задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право користування жилим будинком по АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок.
Повний текст заочного рішення складений 10 березня 2021 року.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання його повного тексту.
Відповідач має право подати заяву про перегляд заочного рішення до Бориспільського міськрайонного суду протягом 30 днів з дня складання його повного тексту. У разі відмови у задоволенні цієї заяви відповідач набуде право оскаржити заочне рішення до Київського апеляційного суду в загальному порядку.
Суддя
Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець