Справа № 686/822/21
Провадження № 2/686/2333/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Чевилюк З.А.,

за участі секретаря Перун А.М.

представника позивача: Ткачука О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), треті особи, які не заявляють самостійних вимог Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», ОСОБА_2 про скасування арешту на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), треті особи, які не заявляють самостійних вимог Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», ОСОБА_2 про зняття арешту та заборони відчуження нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_1 та був накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, постановленої заступником начальника Другого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції Загребельським О.П. від 12.02.2013 року у виконавчому провадженню №30557738. Зобов`язання ОСОБА_1 виникли з рішення Хмельницького міськрайонного суду від 13.04.2011 року по цивільній справі №2/2218/181/11, за яким стягнуто на користь ПАТ «УКРСИББАНК» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 7.08.2008 року в сумі 91 507,36 доларів США та судові витрати. На підставі чого, відповідачем було відкрито виконавче провадження №3055738. Відповідно до постанови від 12.02.2013 року по виконавчому провадженню №30557738, заступником начальника Другого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції Загребельським О.П. накладено арешт і заборону відчуження на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 на праві власності.

В подальшому внаслідок здійснених переуступок ПАТ «Укрсиббанк прав за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 7.08.2008 року, кінцевим набувачем стала ОСОБА_2 , зобов`язання перед якою у позивача відсутні. Не дивлячись на це, міститься запис в Реєстрі за №5004117 від 14.022013 року про обтяження у вигляді арешту всього нерухомого майна ОСОБА_1 , що накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 12.02.2013 року по виконавчому провадженню №3055738. Згідно Автоматизованої системи виконавчих проваджень щодо стягнення з ОСОБА_1 виконавчі провадження станом на 28.12.2020 року не виявлено. Виконавче провадження за №30557738 на даний час закрито, але арешт є чинним., що порушує права позивача та стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задоволити. Відповідач та треті особи просили розгляд справи здійснювати за їх відсутності, про що подали письмові заяви. Представник виконавчої служби повідомив суд про знищення матеріалів виконавчого провадження№30557738, яке було попередньо завершено та повторно до виконання не пред`являлось.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При цьому кредитор вправі обрати спосіб захисту, що наданий йому законом, на власний розсуд.

За змістом ст. 5 ЦПК України застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності, тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів особи.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.(ст.56 З.У. «Про виконавче провадження»).

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.Частину четверту статті 59 доповнено пунктом 9 згідно із Законом № 2618-VIII від 22.11.2018\

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.(ст.59 З.У.Про виконавче провадження).

За роз`ясненнями пункту другого постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

За Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13.04.2011 року по цивільній справі №2/2218/181/11 стягнуто на користь ПАТ «УКРСИББАНК» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 7.08.2008 року в сумі 91 507,36 доларів США та судові витрати. Відповідачем було відкрито виконавче провадження №3055738 за вказаним рішенням, яке завершено 25.06.2014 року, відповідно до інформації Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому, та повторно до виконання не пред`являлось. За постановою від 12.02.2013 року по виконавчому провадженню №30557738, заступником начальника Другого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції Загребельським О.П. накладено арешт і заборону відчуження на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 на праві власності. В Реєстрі за №5004117 від 14.02.2013 року є запис про обтяження у вигляді арешту всього нерухомого майна ОСОБА_1 , що накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 12.02.2013 року по виконавчому провадженню №3055738, видавник Другий міський відділ ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції, що накладався при примусовому виконанні рішення Хмельницького міськрайонного суду від 13 квітня 2011 року по цивільній справі №2/2218/181/11.

Матеріали виконавчого провадження знищені,у зв`язку із чим позивач позбавлена можливості у інший спосіб захистити порушене права, крім шляхом звернення до суду про зняття арешту та заборони відчуження нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_1 та був накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, постановленої заступником начальника Другого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції Загребельським О.П. від 12.02.2013 року у виконавчому провадженню №30557738.

Зважаючи на викладене, з метою захисту права власності позивача, у відповідності до ст.41 Конституції України, ст.ст.321,391 ЦК України, , суд приходить до висновку про підставність заявленого позову та необхідність його задоволення.

Судові витрати у вигляд судового збору підлягають стягненню з відповідача в порядку передбаченому ст.141 ЦПК.

Керуючись ст.ст. 19, 81, 82,141, 263,353 ЦПК України, ст.ст.16,321,391ЦК України,і З.У.Про виконавче провадження, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Зняти арешт та заборони відчуження нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_1 та був накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, постановленої заступником начальника Другого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції Загребельським О.П. від 12.02.2013 року у виконавчому провадженню №30557738.

Стягнути з Другого відділу ДВС у місті Хмельницькому на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 840,80 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції, шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлено 23 квітня 2021 року.

Суддя З.А.Чевилюк