Провадження № 6/754/193/21
Справа № 2-1397/12
У Х В А Л А

Іменем України

22 квітня 2021 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду м. Києва Клочко І.В.

за участю:

секретаря судового засідання Оверченко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із заявою, в якій просить визнати виконавчий лист № 2-1397/12, виданий Деснянським районним судом м. Києва 05.03.2012 року, про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини таким, що не підлягає виконанню.

Обґрунтовуючи свої вимоги, заявник посилається на те, що 19.06.2012 р. Деснянським районним відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відкрито виконавче провадження 33082787 на підставі виконавчого листа № 2-1397/12 про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

01.08.2017 р. Деснянський районний суд м. Києва ухвалив рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задоволено. Після позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, дитина проживає разом з бабусею ОСОБА_3 . У вихованні та утриманні дитини ОСОБА_2 не приймає участі, але тим не менш продовжує отримувати аліменти, які витрачає на свої власні потреби.

Посилаючись на викладені обставини, а також на відсутність підстав для стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 , заявник просить задовольнити дану заяву.

Сторони по справі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Від представника заявника ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи без участі заявника та його представника.

Відповідно до ч.3 ст. 443 ЦПК України, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви, а тому суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутність учасників справи та інших осіб.

У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ч. 3 ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 21.02.2012 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.01.2012 року і до повноліття дитини.

На виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист.

19.06.2012 р. Деснянським районним відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відкрито виконавче провадження 33082787 на підставі виконавчого листа № 2-1397/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Також, судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 01.08.2017 року ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаним рішенням встановлено, що протягом тривалого часу малолітня дитина проживає разом з бабусею ОСОБА_3 та перебуває на повному її утриманні та піклуванні. Відповідач тривалий час не виконує батьківські обов`язки, не цікавиться її життям, не приймає участь у вихованні та забезпеченні дитини.

Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" є закінчення виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав:

1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання;

2) перестає бути законним представником дитини;

3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми;

4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником;

5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування);

6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Аналізуючи зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку про те, що наявні матеріально-правові підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки стягувач аліментів ОСОБА_2 втратила право на отримання аліментів в зв`язку з позбавленням її батьківських прав відносно малолітньої дитини на підставі рішення Деснянського районного суду м.Києва від 01.08.2017 року у справі № 754/13759/16-ц.

За наведених обставин та наданих документів вимоги заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 80, 259, 353-355, 431, 432 ЦПК України, ст.ст.34, 39 Закону України "Про виконавче провадження" суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий лист № 2-1397/12, виданий Деснянським районним судом м. Києва 05.03.2012 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини таким, що не підлягає виконанню, з моменту набрання законної сили рішення Деснянського районного суду м. Києва від 01.08.2017 р. по справі № 754/13759/16-ц.

Копію ухвали до відома та для виконання направити до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Денснянський районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя