Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2021 Справа №607/21392/20

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Киреньки Г. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, а саме житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 28 серпня 1983 року вона обмінялася із ОСОБА_4 своєю квартирою по АДРЕСА_2 на квартиру за адресою АДРЕСА_3 (що перейменована на АДРЕСА_1 ). Разом із позивачем у вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_5 син, ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_6 онука, ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_2 син, ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 онук, ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_7 син, ІНФОРМАЦІЯ_5 . Однак ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають в житловому приміщенні понад 10 років, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в квартирі не мають і взагалі квартирою не цікавляться. Перешкоди в користуванні жилим приміщенням ні позивач, ні інші члени сім`ї відповідачам не чинили.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 грудня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. Поставлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 березня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача, адвокат Гуцалюк А. Р. позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справ повідомлялися завчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не подали.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показала, що проживає за адресою АДРЕСА_4 з 1994 року по сусідству з позивачем в одному під`їзді. Сина позивачки ОСОБА_2 бачила останній раз близько 10 років, внука ОСОБА_3 не бачила щонайменше 5 років. Чи є речі відповідачів у квартирі та чи чиняться їм перешкоди у проживанні свідку невідомо.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показала, що проживає за адресою АДРЕСА_5 більше 30 років по сусідству з позивачкою. ОСОБА_10 не бачила багато років, а ОСОБА_11 близько 56 років. Особистих речей відповідачів у спірній квартирі не бачила, перешкод у проживанні їм ніхто не чинить.

Суд, заслухавши представника позивача, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне.

28 серпня 1983 року на ім`я ОСОБА_1 виконавчим комітетом Тернопільської міської ради народних депутатів був виданий обмінний ордер № 232, згідно якого позивачка, яка проживала в АДРЕСА_2 та особи, які з нею проживали мали право на вселення в порядку обміну з ОСОБА_12 на житлову площу в АДРЕСА_3 , площею 32,8 кв. м. Кількість членів сім`ї 5.

Відповідно до довідки № 1002, виданої 12 листопада 2020 року ДП «Фаворит1» ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . Разом з нею зареєстровані: ОСОБА_5 син, ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_6 онука, ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_2 син, ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 онук, ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_7 син, ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Як слідує із акту перевірки паспортного режиму по АДРЕСА_1 від 16 листопада 2020 року, комісія в складі паспортистів ДП «Фаворит1» та майстра дільниці шляхом опитування сусідів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 встановили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають по АДРЕСА_1 .

Згідно з архівним витягом з протоколу № 16 засідання виконкому Тернопільської міської ради народних депутатів від 11 червня 1991 року рішенням № 314 «Про перейменування вулиць міста і присвоєння номерів будинкам» перейменовано вулиці міста Тернополя та присвоєно номера житловим будинкам, закладам та установам міста згідно додатку № 1. Відповідно до даного додатку АДРЕСА_6 перейменовано та змінено номер будинку на АДРЕСА_7 .

Відтак, в судовому засіданні були підтверджені доводи позивача про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 не проживають більше шести місяців без поважних причин, оплату комунальних послуг та інших обов`язкових платежів не проводять. Будьяких перешкод, які б чинилися відповідачам у користуванні цим майном в судовому засіданні не встановлено.

З встановлених обставин, вбачається, що для врегулювання спірних правовідносин, які виникли між сторонами, не підлягають застосуванню приписи статей 391 та 405 ЦК України, оскільки ОСОБА_1 є орендарем квартири за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується обмінним ордером № 232, виданим 28 серпня 1983 року.

В силу встановлених судом обставин до виниклих між сторонами правовідносин підлягають застосуванню наступні норми права.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житловоексплуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців; якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.

Згідно з ст. 72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку.

У відповідності до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК УРСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Отже, згідно вимог статей 71, 72 ЖК УРСР є підстави вважати, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.

Вказане відповідає правовій позиції викладеній в постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 490/12384/16.

Як вбачається із матеріалів справи будьяких поважних причин тривалого, більше шести місяців не проживання відповідачів у квартирі за адресою АДРЕСА_1 не встановлено. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 втратили інтерес до житла, в якому зареєстроване їхнє місце проживання, а тому втратили право користування даним жилим приміщенням.

Відтак, виходячи із характеру спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову та визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням квартирою за адресою АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 7678, 258268, 273, 352355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такими, що втратили право на користування житловим приміщенням квартирою за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп. судового збору.

Відповідачам направити копію заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_8 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_8 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_8 .

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська