ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5170/21 Справа № 199/6352/20 Суддя у 1-й інстанції - Спаї В. В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 лютого 2021 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття, мотивуючи тим, що вона є матір`ю, а ОСОБА_1 батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказувала, що син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.

Зазначала, що ОСОБА_1 надає матеріальну допомогу в розмірі, який є меншим ніж визначений законодавчо, а вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною та її власних грошових коштів не достатньо для належного забезпечення потреб дитини.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 має змогу матеріально допомагати сину, є засновником та керівником ТОВ "Айброк", має майно та виїжджає за межі України, а тому просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2 500 грн. на місяць, починаючи стягнення з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 лютого 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено. Вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норма матеріального та процесуального права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати рішення та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивачем на надано належних та допустимих доказів достатності заробітку (доходу) платника аліментів, а тому суд мав би відмовити у задоволенні позовних вимог за їх недоведеністю. Суд не врахував того, що обов`язок по утриманню дитини покладений на обох батьків, а дане рішення поклало цей обов`язок лише на нього. Зазначав, що на його утриманні перебуває донька, а позивачем не доведено, що його виїзди за межі України були здійснені з особистою метою.

23 квітня 2021 року позивач надала відзив на апеляційну скаргу, в якому, зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просила залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначала, що відповідач має змогу сплачувати аліменти саме у розмірі присудженому до стягнення даним рішенням.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилами п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи. Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення змінити в частині розміру аліментів, виходячи з наступного.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони у цій справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Дитина проживає разом із позивачем ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою №8260 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку від 12 вересня 2020 року (а.с.12) та не заперечується сторонами.

Відповідач ОСОБА_1 мешкає окремо від дитини та надає матеріальну допомоги на її утримання у розмірі 1 000 грн., що визнано сторонами.

ОСОБА_1 перебуває у шлюбі із ОСОБА_5 з 10 лютого 2017 року (а.с.58), також є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.59).

Відповідач ОСОБА_1 є засновником та керівником ТОВ «Айброк».

Дохід за період з 01 жовтня 2017 року по 30 листопада 2020 року склав 87 950 грн. (а.с.43).

12 лютого 2019 року за відповідачем був зареєстрований транспортний засіб марки «Toyota avensis», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску (а.с.68), який 19 лютого 2019 року перереєстрований на ОСОБА_7 .

З 20 травня 2020 року відповідач є власником транспортного засобу марки «Toyota camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2014 року випуску (а.с.68).

За період з 01 січня 2017 року по 15 лютого 2021 року відповідач перетинав кордон України тричі, що підтверджується довідкою від 28 січня 2021 року Державної прикордонної служби України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що аналіз фактичних обставин справи і зібраних у справі доказів свідчить про те, що відповідач, з врахуванням його матеріального стану та того, факту, що витрати на утримання майна значно перевищують його офіційний доход, має змогу сплачувати аліменти на тримання сина у розмірі 2 500 грн.

Колегія суддів не може погодитися з висновком суду в частині розміру аліментів, які підлягають до стягнення , виходячи з наступного.

Відповідно до частин другої, восьмої-десятої статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною першою статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України

від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частинами першою, третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в частині того, що позов є повністю недоведеним та в частині того, що даним рішенням суд зняв обов`язок щодо утримання дитини з позивача та звертає увагу на те. Що відповідно до сімейного законодавства, кожен із батьків зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині того, що він не ухиляється від обов`язку щодо утримання дитини та сплачує добровільно 1 000 грн. приймаються до уваги, втім даний факт не дає підстав для скасування рішення суду та відмови у задоволенні позовних вимог .

Разом з тим, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів у розмірі 2 500 грн., суд залишив поза увагою факт того, що відповідач має на утриманні доньку, а тому, з врахуванням обставин даної справи, колегія суддів вважає за необхідне змінити розмір аліментів, що підлягає до стягнення в 2 500 грн. до 1 500 грн.

Вказаний розмір аліментів, з врахуванням обставин даної справи, є доцільним, відповідає інтересам обох сторін та інтересам дитини, а також чинному законодавству.

Інші доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновків про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та зміни оскаржуваного рішення суду в частині розміру аліментів, які підлягають до стягнення з 2 500 грн. до 1 500 грн., в іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 лютого 2021 року змінити в частині розміру аліментів, зменшивши їх розмір з 2 500 грн. до 1 500 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В іншій частині рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 06 травня 2021 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.