печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року суддя Печерського районного суду м. Києва Підпалий В.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Печерського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалою Печерського району м. Києва від 20.09.2018 року заяву залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків.

Як вбачається з супровідного листа наявного в матеріалах справи, судом вжито заходів щодо повідомлення заявника про залишення заяви без руху та направлено ОСОБА_1 копії ухвали суду від 20.09.2018 року про залишення заяви без руху.

23.06.2021 року на адресу суду повернувся конверт з копією ухвали суду про залишення заяви без руху.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі «Каракуця проти України», рішення Європейського Суду з прав людини «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року).

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвалою суду від 20.09.2018 року заяву залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків.

З матеріалів справи вбачається, що судом вживалися заходи щодо направлення заявнику копії ухвали суду від 20.09.2018 року на адресу вказану заявником, як адресу для листування.

Таким чином, у зв`язку з тим, що до повноваження суду не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому конверт з повідомленням про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуто органами поштового зв`язку, з урахуванням конкретних обставин справи означене може вважатися належними доказами виконання судом обов`язку щодо повідомлення позивача про вчинення судом належних заходів щодо повідомлення позивача про залишення позовної заяви без руху.

З огляду вищевикладеного, оскільки судом вжито належних заходів щодо повідомлення позивача про залишення заяви без руху, а також відсутність зацікавленості заявника провадженням за його заявою, суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення слід вважати неподаною та повернути заявнику.

Керуючись ст. ст. 12, 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу право на повторне звернення

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Київського апеляційного суду.

Суддя В.В. Підпалий