Справа № 372/2781/19
Провадження 2-1010/21
ухвала

Іменем України

28 квітня 2021 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Потабенко Л.В.

за участі секретаря Буртової О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників житлового комплексу «Кантрі», третя особа ОСОБА_2 про визнання рішення недійсним,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Обухівського районного суду Київської області перебуває вищезазначена цивільна справа.

25.03.2021 року Обухівським районним судом Київської області постановлено ухвалу про скасування заочного рішення у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

28.04.2021 року представником третьої особи ОСОБА_3 подано до суду заяву про закриття провадження у справі. Подане клопотання обґрунтовано тим, що заявлені позовні вимоги не можуть розглядатись судом загальної юрисдикції в цивільному провадженні та за предметною юрисдикцією повинні бути розглянуті господарським судом, оскільки оскарження таких рішень об`єднання співвласників житлового комплексу підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Сторони в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про розгляд справи належним чином, про причини своєї неявки не повідомили.

Зі змісту статті 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу сторони у справі на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами щодо предмета спору (частина 3 статті 13 ЦПК України), а суд на засадах змагальності сторін, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, може лише сприяти учасникам судового процесу в реалізації таких прав, ураховуючи при цьому засади (принципи) верховенства права, рівності учасників процесу перед законом та судом.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду;

3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відповідно до частини другої статті 1 даного Закону об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Частиною другою статті 4 вказаного Закону встановлено, що об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України.

Згідно з частиною першою статті 85 Цивільного кодексу України непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками.

Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад (частина перша статті 98, частина перша статті 99 ЦК України).

Отже, зазначений Закон визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

В даному спорі фактично оспорюється право третьої особи на членство в об`єднанні співвласників житлового комплексу, яке зареєстровано у формі ОСББ, тобто спір є про можливість мати господарські права та обов`язки. Цей спір не є спором у сфері публічно-правових відносин; не є спором, що виникає із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин; не є спором, що виникає у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, а є спором про абстрактну можливість брати участь у конкретних правовідносинах.

При цьому процесуальне законодавство не визначає юрисдикційну належність такого спору.

Велика Палата Верховного Суду постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 813/6286/15, заповнюючи цю прогалину закону, зазначила, що подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи )пункт 3 частини першої статті 1 статті 20 ГПК), а тому повинні розглядатись за правилами господарського судочинства.

Отже, цей спір має вирішуватися за правилами ГПК незалежно від суб`єктного складу, за місцезнаходженням юридичної особи (частина шоста статті 30 ГПК).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17 (провадження № 12-1272апп18), від 02 жовтня 2019 року у справі № 501/1571/16-ц (провадження № 14-472цс19).

Враховуючи викладене вище, позовні вимоги про визнання недійсним рішення Зальних зборів Об`єднання співвласників житлового комплексу «Комплекс 3», оформленого протоколом № 19 від 04.10.20213 року яким вирішенно питання про прийняття у члени об`єднання співвласників житлового комплексу ОСОБА_2 , як власника домоволодінь (житлових приміщень) - не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинні розглядатися в порядку господарського судочинства, а тому провадження у справі за даним позовом підлягає до закриттю.

Таким чином, клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.4, 5, ст.255, 260, ст.353, ст.354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника третьої особи Братанова Б.В. про закриття провадження у справі, задовольнити.

Провадження у справі № 372/2781/19 ( провадження 2-1010/21) за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників житлового комплексу «Кантрі», третя особа ОСОБА_2 про визнання рішення недійсним, закрити.

Роз`яснити позивачу про право на звернення із цим позовом до суду в порядку господарського судочинства.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Потабенко Л.В.