Провадження № 2/522/2539/21
26 квітня 2021 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - Донцова Д.Ю.
за участі секретаря судового засідання - Смокової А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сі Дорз», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ярмолинці-Агро», Виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеської області в особі Управління державної реєстрації та правового забезпечення виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області про визнання припиненими трудових відносин,
До суду 16.09.2020 року надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сі Дорз», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ярмолинці-Агро», Виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеської області в особі Управління державної реєстрації та правового забезпечення виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області, відповідно якого просив визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 та ТОВ «СІ ДОРЗ», зобов`язати державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внести зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про звільнення з посади директора ТОВ «СІ ДОРЗ», шляхом виключення відомостей про ОСОБА_1 , як директора (керівника) ТОВ «СІ ДОРЗ».
В обґрунтування позову посилався на те, що ОСОБА_1 прийнятий на посаду директора ТОВ «СІ ДОРЗ». Єдиним учасником ТОВ «СІ ДОРЗ», що володіє 100% статутного капіталу товариства, є ТОВ «Ярмолинці-Агро». 10.08.2020 року ОСОБА_1 , керуючись п. 4 ст. 36, ст. 38 Кодексу законів про працю України, звернувся до ТОВ «Ярмолинці-Агро» за його офіційною адресою з заявою про звільнення із займаної посади з 10.09.2020 року за власним бажанням та просив вважати 10 вересня 2020 року останнім робочим днем директора ТОВ «СІ ДОРЗ». Враховуючи, що станом на 31.08.2020 року ТОВ «Ярмолинці-Агро» не надано жодної відповіді на заяву від 10.08.2020 року, не повідомлено про намір проведення загальних зборів учасників ТОВ «СІ ДОРЗ», ОСОБА_1 повторно направлено звернення з метою з`ясування обставин скликання загальних зборів для вирішення питання про звільнення директора товариства від 31.08.2020 року. Бездіяльність відповідача призвела до порушення трудових прав позивача, оскільки внаслідок чого, позивач позбавлений вільно обирати працю, у зв`язку з чим звернувся до суду із відповідним позовом.
Ухвалою суду від 18.09.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі, цивільну справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.
09.12.2020 року представником позивача подано заяву, відповідно якої просив розглядати справу без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.
Ухвалою суду від 09.12.2020 року по справі було закрито підготовче засідання та справу призначено до розгляду по суті на 27.01.2021 року.
В судове засідання 27.01.2021 року сторони по справі не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Розгляд справи було відкладено на 20.04.2021 року.
В судове засідання 20.04.2021 року сторони по справі не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, представником позивача надано клопотання про розгляд справи без його участі.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.
У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 26.04.2021 року.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до Наказу №1 від 09.02.2017 року, відповідно до протоколу ТОВ «СІ ДОРЗ» №1 від 03.02.2017 року ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків директора ТОВ «СІ ДОРЗ» з 10.02.2017 року.
Зазначене також підтверджуються витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно якого станом на 11.09.2020 року керівником є ОСОБА_1 . З цього ж витягу вбачається, що розмір статутного капіталу є 10500000,00 гривень та 100% було внесено ТОВ «Ярмолинці-Агро».
Вирішуючи спір суд виходить з наступного.
Трудові спори розглядаються комісіями по трудових спорах, та/або районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами. Такий порядок розгляду трудових спорів, що виникають між працівником і власником або уповноваженим ним органом, застосовується незалежно від форми трудового договору (ст. 221 Кодексу законів про працю).
Відповідно до ч.1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
За змістом статті 24 КЗпП України визначено, що укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи.
Пунктом 1 ч.1 ст.23 КЗпП України визначено, що трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк.
Таким чином, суд вважає доведеним перебування позивача у трудових відносинах із ТОВ «СІ ДОРЗ» з 10.02.2017 року.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору також є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).
Відповідно до ст. 38 Кодексу законів про працю - працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.
За змістом положень ст. 38 КзПП, ст. 145 Цивільного кодексу України, ст. 58, 60, 62 Закону України «Про господарські товариства» праву директора на звільнення за власним бажанням кореспондує обов`язок учасників товариства розглянути заяву директора про звільнення, створити новий виконавчим орган та внести дані зміни в Єдиний державний реєстр.
У відповідності до ст.ст.97, 98 ЦК України органами управління товариства є загальні збори його учасників, які мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу.
Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.
Розглядаючи справи, пов`язані із застосуванням даною норми, Конституційний суд України у рішеннях від 07.07.2004 р. № 14-рп/2004, від 16.10.2007 р. № 8-рп/2007, та від 29.01.2008 р. № 2-рп/2008 зазначав, що визначене ст. 43 Конституції України право на працю Конституційний суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації.
Між тим, як встановлено за розглядом справи, рішення ТОВ «Ярмолинці-Агро», яке володіє 100% статутним капіталом ТОВ «СІ ДОРЗ», тобто уповноваженого товариства на звільнення керівника ТОВ «СІ ДОРЗ» відсутнє, було проігнорувано повідомлення Позивача про його звільнення і не розглянуто по суті заяву Позивача про звільнення протягом передбачених законодавством строків, не виконав покладених на нього Статутом обов`язків по створенню нового виконавчого органу.
Окрім цього, не внесення Відповідачем відповідних змін про звільнення з посади керівника ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру свідчить про те, що Відповідач не визнавав припинення трудових відносин з Позивачем та продовжує вважати його керівником товариства.
З огляду на викладене, суд розцінює бездіяльність щодо припинення трудових відносин як протиправною, такою, що порушує трудові права позивача як працівника, зокрема його право бути звільненим із займаної посади за власним бажанням, та право на вільне обрання місця роботи на власний розсуд.
Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 6 ст. 13 ЦК України).
Таким чином, з урахуванням викладеного, суд вважає, що вимоги позивача про припинення трудових правовідносин з ТОВ «СІ ДОРЗ» є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження за розглядом справи.
З приводу вимоги зобов`язання державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внести зміни до відомостей про юридичну особу, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про звільнення з посади директора ТОВ «СІ ДОРЗ» ОСОБА_1 , шляхом виключення відомостей про ОСОБА_1 як директора (керівника) ТОВ «СІ ДОРЗ», суд зазначає, що дана вимога є передчасна, оскільки задоволення вимог про припинення трудових відносин вже є підставою для внесення відповідних змін до реєстру, та дана вимога не стосується відповідача, оскільки відповідачем визначено лише ТОВ «СІ ДОРЗ», яка не має відповідних повноважень для внесення змін до реєстру, а тому суд відмовляє у задоволенні цієї вимоги.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до змісту ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що внаслідок порушення трудових прав, Позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1681,60 гривень, що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією №СВ03882691/1, на зазначену суму. Враховуючи часткове задоволення позовних, суд стягує з відповідача на користь позивача 840,80 гривень.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.43 Конституції України, ст. 21, 23, 24, 36, 38, 48, 49 КЗпП України, ст. 97, 98 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 3, 13, 19, 42, 43, 48, 49, 59, 76-81, 82, 89, 95, 141, 206, 223, ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сі Дорз», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ярмолинці-Агро», Виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеської області в особі Управління державної реєстрації та правового забезпечення виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області про визнання припиненими трудових відносин - задовольнити частково.
В задоволенні інших вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 26.04.2021 року.
Суддя Д.Ю. Донцов