Справа №:755/8446/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" травня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Чех Н.А.,

за участі секретаря судового засідання - Кузьменко А.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви,

установив:

В провадження Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви. Заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , та на транспортний засіб, право власності на які зареєстровано за ОСОБА_2 . Свою заяву обґрунтувала тим, що вони з ОСОБА_2 в 2014 році уклали шлюб, від якого мають спільну дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На протязі останнього року сімейне життя з ОСОБА_2 поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу вважає неможливим, оскільки чоловік веде спосіб життя несумісний з її уявленнями про спільне життя подружжя. Нещодавно вони припинили спільне проживання, вести спільне господарство, та майже не спілкуються. У зв`язку із чим вона прийняла рішення про звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя. Так, за час перебування в шлюбі ними придбано квартиру АДРЕСА_2 та транспортний засіб, право власності на які зареєстровано за ОСОБА_2 . Документи на дане майно знаходяться у ОСОБА_2 . Однак, їй стало відомо, що ОСОБА_2 здійснює пошук покупців, підшуковує нотаріуса, який оформить відчуження майна без її згоди. Один з приятелів чоловіка без пояснень мотивів прямо звернувся до неї з проханням не накладати арешт на спірне майно.

Перевіривши матеріали справи, вивчивши обґрунтування заяви про забезпечення позову, надані документи, суд дійшов до наступного.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Значення цього інституту полягає в тому, що ним захищаються права позивача у разі несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, продати чи знищити його та з метою попередження інших потенційних труднощів, що виникають під час реалізації рішення суду у конкретній справі.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 22.12.2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

По даній справі заявник просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , та на транспортний засіб, право власності на які зареєстровано за ОСОБА_2 .

Встановлено, що 31.05.2014 року зареєстровано шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , яка змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої 19.05.2021 року, 06.05.2015 року зареєстровано право власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , загальна площа 82,5 м2, житлова 47,1 м2.

Враховуючи, що право власності на квартиру зареєстрована в період перебування сторін в шлюбі, суд вважає за можливе накласти арешт на дану квартиру.

В частині накладення арешту на транспортний засіб суд відмовляє, оскільки заявником не надано жодного документу щодо його наявності, та навість не вказано його марку та державний номерний знак. Відсутність документів позбавляє суд перевірити обґрунтованість вимог заявника та прийняти відповідне рішення.

Таким, чином, враховуючи, що ОСОБА_1 має намір подати позовну заяву про поділ майна подружжя, та має побоювання щодо продажу спірного майна, суд вважає за можливе частково задовольнити заяву, наклавши арешт на квартиру.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 157, 258, 259, 260, 353, 354 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , загальна площа 82,5 м2, житлова 47,1 м2 (право власності зареєстровано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3 ).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: