Справа № 150/148/21
Провадження по справі № 2/150/62/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2021 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого: судді Суперсона С.П.,

за участі секретаря Дудки А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача за довіреністю 24.11.2020 № 5579-К-Н-О звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 10.10.2018 між сторонами було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідачу було надано кредитв розмірі 15 000,00 грн. зі сплатою відсотків на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 25.02.2021 кредитне зобов`язання відповідачем не виконується. Тому АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду для захисту своїх прав та інтересів.

Представник позивача за довіреністю подав до суду заяву, в якій просив суд слухати справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити.

Відповідач в судове засідання також не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Також відповідачем подано заяву про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на те, що на даний час відповідач не працевлаштована, чоловік відповідача також не працює, на її утриманні знаходиться малолітній син та її дохід не дає можливості сплатити судові витрати, понесені АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у зв`язку зі сплатою судового збору при зверненні до суду з даним позовом, що становлять 2 270,00 грн. Крім того, відповідач посилається на те, що згідно практики Верховного Суду, позивачі у справах про захист їхніх прав як споживачів звільнені від сплати судового збору в судах усіх інстанцій.

Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності та співставленні, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

10.10.2018 ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку підтвердивши свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», складає між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» договір про надання банківських послуг.

Відповідно до зазначеної заяви відповідача, їй було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт в розмірі 15 000,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 .

Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитну картку № НОМЕР_1 з терміном дії до липня 2022 року, що підтверджується наданою суду довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 20 000,00 грн., що також підтверджено довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 .

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту позивач керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору надала свою згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою позивача.

Відповідно до п. 1.1.3.2.4 Договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. При цьому у сторін договору виникають обов`язки:

-у кредитора (позивача) : інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 договору;

-у позичальника (відповідача): отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках ( п. 1.1.2.1.5 Договору).

На підставі п. 1.1.5.2. Договору, неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання його зобов`язань за Договором.

Відповідно до п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 Договору, зміни до «Умов та правил надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв`язку.

У разі незгоди зі змінами до «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів» клієнт має право надати банку заяву про розірвання Договору, виконавши умови п. 2.1.1.5.4 Договору (погасивши заборгованість за Договором).

Позивач свої зобов`язання за договором виконав, а саме надав відповідачеві у розпорядження грошові кошти згідно обумовлено розміру кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до п. 2.1.1.12.3 Договору.

Погашення кредиту - поповнення картрахунку держателя, здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі Договору.

Відтак, відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та відсотків шляхом внесення коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу.

Згідно п. 1.1.160 Договору, мінімальний обов`язків платіж - розмір боргових зобов`язань відповідача, які щомісяця повинен сплачувати відповідач протягом терміну дії картки. Мінімальний обов`язковий платіж розраховується у відсотковому співвідношенні від загальної суми заборгованості клієнта.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Договору, відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.7 Договору відповідач зобов`язався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, а у разі невиконання зобов`язань за Договором, у відповідності до п. 2.1.1.5.6 Договору, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.

Відповідно до п. 2.1.1.3.3 Договору відповідач доручив банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов`язань, згідно з п. 2.1.1.12.9 Договору, списувати з будь-якого рахунку, відкритого в банку ( у тому числі й карткового рахунку) грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань в тому числі й мінімального обов`язкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку.

Згідно з п. 2.1.1.12.7.1.1 Договору, в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору.

У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.6.1 Договору, клієнт сплачує банку пеню в розмірі зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування.

Відповідно до п. 2.1.1.12.10 Договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших зобов`язань за Договором.

Відповідно до п. 2.1.1.2.12 Договору, сторони дійшли згоди про те, що починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які встановлюються за домовленістю сторін у відсотковому співвідношенні від простроченої суми заборгованості в розмірі :

- 86,4% - для картки «Універсальна»;

- 84,0% - для картки «Універсальна голд».

З огляду на порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором, станом на 25.02.2021, заборгованість ОСОБА_1 перед банком становить 15 754,50 грн., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається в письмовій формі (ст.1055 ЦК України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України).

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ст.1049 ЦК України).

За приписами ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України.

Відповідно до статті 509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Згідно з ч.2 ст.509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, в тому числі, з договорів.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України).

За змістом статей626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

За приписами ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору, ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Аналіз досліджених та оцінених судом доказів, що надано позивачем свідчить про те, що між відповідачем та Банком склалися кредитні правовідносини, в яких банк є кредитором, а відповідач боржником. Позивач АТ «ПРИВАТБАНК» умови договору виконав, відповідач ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за кредитним договором б/н від 10.10.2018 щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом не виконує, в результаті чого у неї утворилась заборгованість по кредиту, яка станом на 25.02.2021 становить 15 754,50 грн. та складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту.

За наведених обставин, суд вбачає підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 15 754,50 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Питання щодо порядку сплати судового збору, його ставок та коло суб`єктів, якими повинен сплачуватися судовий збір регулюються Законом України «Про судовий збір», зокрема статтею 5 зазначеного Закону.

Аналізуючи положення ст. 5 Закону суд зауважує на тому, що вони не передбачають звільнення відповідачів у справах від відшкодування позивачеві судових витрат пов`язаних зі сплатою судового збору, що сплачується при зверненні до суду з відповідним позовом.

В свою чергу, порядок розподілу судових витрат регулюється нормами Цивільного процесуального законодавства, а саме статтями 141-142 ЦПК України.

Так, відповідно до 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішення у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на те, що при матеріалах судової справи міститься заява відповідача, подана нею до початку розгляду справи по суті, зі змісту якої слідує, що ОСОБА_1 визнає позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні даного позову. При цьому, з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого АТ КБ «ПРИВАТБАНК» при зверненні до суду з даним позовом про стягнення заборгованості, що становить суму 1 135,00 грн.

Керуючись ст.10, 11, 81, 141, 259, 263 - 265, 274, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Чернівецьким РВ УМВС України в Вінницькій області 26.09.2000, зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , рах. № НОМЕР_4 , МФО №305299) заборгованість за кредитним догоровом від 10.10.2018 №б/н в розмірі 15 754 (п`ятнадцять тисяч сімсот п`ятдесят чотири) гривні 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Чернівецьким РВ УМВС України в Вінницькій області 26.09.2000, зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь АТ КБ «ПриватБанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , рах. № НОМЕР_4 , МФО №305299) судовий збір в розмірі 1 135,00 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень 00 копійок.

Повернути АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову про стягнення заборгованості, що становить суму 1 135,00 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги на протязі тридцяти днів від дня його винесення до Вінницького апеляційного суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України, тобто, у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Головуючий суддя С.П. СУПЕРСОН