ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року м. Херсон

справа № 664/2405/19

провадження № 22-ц/819/811/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Пузанової Л.В.,
суддів:Склярської І.В.,
Чорної Т.Г.,
секретарАвтонагова Ю.В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області у складі судді Яценка О.М. від 10 лютого 2021 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном,

встановив:

У серпні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначила, що їй на праві власності належать земельна ділянка № НОМЕР_1 і розташований на ній садовий будинок з господарчими та побутовими будівлями і спорудами в садовому товаристві «Експрес» на території Раденської сільської ради Олешківського району Херсонської області.

Користувачем суміжної земельної ділянки № НОМЕР_2 є відповідач ОСОБА_1 .

Доступ до належної їй земельної ділянки та садового будинку здійснюється через внутрішній проїзд, який проходить, зокрема і повз земельну ділянку, зайняту відповідачем.

Навесні 2019 року відповідач повідомив про намір перегородити зазначений проїзд з метою розширення меж земельної ділянки, якою він користується, а в подальшому ним виготовлені графічні матеріали із зображенням нових меж земельної ділянки АДРЕСА_1 , площа якої збільшена за рахунок спірного внутрішнього проїзду.

Посилаючись на те, що перекриття проїзду унеможливить повноцінне користування належним їй садовим будинком, зокрема гаражем, створить перешкоди у проїзді пожежного автомобіля чи швидкої допомоги, та свідчить про порушення відповідачем як членом СТ «Експрес» Раденської сільської ради пункту 9 Статуту вказаного товариства, яким забороняється змінювати розміри індивідуальних земельних ділянок за рахунок земель загального користування, до яких, зокрема, відносяться дороги, проїзди, позивач просила суд захистити її право власності шляхом заборони перекриття у будь-який спосіб внутрішніх проїздів, що ведуть до належного їй будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, розташованими на земельній ділянці АДРЕСА_2 .

Рішенням суду від 10 лютого 2021 року позов задоволено та постановлено:

Заборонити ОСОБА_1 перекривати у будь-який спосіб внутрішні проїзди, що ведуть до садового будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, розташованими на земельній ділянці АДРЕСА_2 , належному ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову, зазначаючи, що рішення ухвалено судом з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновки суду щодо порушення відповідачем права власності позивача не відповідають обставинам справи, зокрема щодо невчинення ним будь-яких дій, спрямованих на перекриття проїзду чи обмеження в доступі до її майна та зроблені без врахування положень статті 198 ЗК України щодо його права на звернення до суміжних землекористувачів для узгодження меж земельної ділянки.

Крім того зазначив, що суд не врахував пояснень свідків щодо наявності іншого проїзду (центрального) до ділянки позивача і який вона сама собі загородила парканом.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 її доводи не визнала, вважає рішення законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачка довела факт реальної можливості порушення її права власності відповідачем, тому правомірно звернулася до суду з вимогою про заборону вчинення ним дій, які можуть порушити право безперешкодно користуватися та володіти належним їй нерухомим майном.

В процесі розгляду справи суд встановив, що ОСОБА_3 є власником садового будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, який є об`єктом житлової нерухомості, і земельної ділянки площею 0,088га, кадастровий номер :03:001:0604, із цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

Право власності ОСОБА_3 на наведене нерухоме майно зареєстровано в установленому законом порядку.

ОСОБА_1 є власником садового будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, який не є об`єктом житлової нерухомості, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 .

Право власності ОСОБА_1 на наведений садовий будинок з господарчими та побутовими будівлями і спорудами зареєстровано в установленому законом порядку.

Земельна ділянка, на якій розташований садовий будинок АДРЕСА_1 , закріплена Садовим товариством «Експрес» за власником садового будинку для індивідуального користування та не є сформованою як об`єкт цивільних відносин в порядку, визначеному статтею 79-1 ЗК України, однак ОСОБА_1 має намір реалізувати своє право на приватизацію земельної ділянки, в тому числі, заявивши про збільшення її площі за рахунок земельної ділянки, що використовується позивачкою для проїзду до належного їй нерухомого майна.

Відповідно до наданих сторонами та досліджених судом письмових доказів (схематичного плану земельної ділянки № НОМЕР_1 в садовому товаристві «Експрес», який знаходиться на території Раденської сільської ради, плану фактичного землекористування, кадастрового плану земельної ділянки № НОМЕР_1 , фотознімків з програмного забезпечення GoogleEarth Pro ), проїзд до садового будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, розташованими на земельній ділянці АДРЕСА_2 , здійснюється проїздом повз земельну ділянку № НОМЕР_2 в садовому товаристві «Експрес», інший заїзд веде лише до межі земельної ділянки № НОМЕР_1 .

Статтею 316 ЦК України визначено поняття права власності, за яким право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За приписами статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Зміст права власності на землю регулює стаття 78 ЗК України, відповідно до положень якої право власності на землю- це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно зі статтею 79 ЗК України земельна ділянка- це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до положень статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Наданий позивачкою кадастровий план належної їй земельної ділянки із кадастровим номером :03:001:0604, який є додатком до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.05.2019 року, свідчить про те, що відповідно до визначених в установленому законом порядку меж цієї земельної ділянки в`їзд (вхід) до садового будинку АДРЕСА_2 здійснюється через проїзд, позначений від А до Б як землі СТ «Експрес», який розташований вздовж земельної ділянки № НОМЕР_2 , користувачем якої є відповідач.

Відповідно до частини четвертої статті 35 ЗК України до земель загального користування садівницького товариства належать земельні ділянки, зайняті захисними смугами, дорогами, проїздами, будівлями і спорудами загального користування. Землі загального користування садівницького товариства безоплатно передаються йому у власність за клопотанням вищого органу управління товариства до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування на підставі документації із землеустрою, за якою здійснювалося формування земельних ділянок або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Використання земельних ділянок садівницьких товариств здійснюється відповідно до закону та статутів цих товариств (частина шоста статті 35 ЗК України).

Згідно із Статутом Садового товариства «Експрес», затвердженим загальними зборами Садового товариства «Експрес» 09. 07.2011 року та зареєстрованим в установленому законом порядку 29.07.2011 року, земля загального користування товариства є його власністю. До земель загального користування відносяться земельні ділянки зайняті захисними лісосмугами, дорогами, проїздами, озерами, будівлями, спорудами й іншими об`єктами загального користування. Членам содового товариства забороняється змінювати розміри індивідуальних земельних ділянок за рахунок земель загального користування та обробляти зазначені землі (пункт 9 Статуту).

Відповідно до статті 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Статтею 391цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави зробити висновок про те, що застосовуючи положення статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння.

Отже, згідно із статтею 391 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності.

Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.

Враховуючи, що позивач підтвердила належними доказами, в тому числі показаннями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , наміри відповідача обмежити її право використовувати проїзд до належних їй на праві власності садового будинку та земельної ділянки , збір ним підписів для узгодження нових меж переданої йому у індивідуальне користування земельної ділянки за рахунок цього проїзду та зважаючи на його заперечення з приводу правомірності використання ОСОБА_3 саме цього, а не іншого існуючого проїзду до земельної ділянки і садового будинку АДРЕСА_2 , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для застосування до спірних правовідносин статті 386 ЦК України та здійснення захисту прав позивачки у обраний нею спосіб.

Обґрунтованим колегія суддів вважає також висновок суду про те, що саме спірний проїзд позивач вправі використовувати для реалізації прав власника щодо користування належним їй нерухомим майном, оскільки це визначено правовстановлюючими документами на земельну ділянку № НОМЕР_1 із цільовим призначенням для індивідуального садівництва, яка знаходиться на території Раденської сільської ради Олешківського району Херсонської області, Садове товариство «Експрес», та саме з врахуванням кадастрового плану цієї земельної ділянки відбулося її формування як об`єкта цивільних прав.

На час вирішення судом спору правомірність визначення площі та меж належної позивачці земельної ділянки, в тому числі проїзду до неї, ніким не оспорена та в судовому порядку не спростована, тому доводи апеляційної скарги в цій частині колегія суддів до уваги не приймає.

Разом з тим, обґрунтованими колегія суддів вважає доводи скаржника про те, що заборонивши відповідачеві перекривати у будь-який спосіб внутрішні проїзди, що ведуть до садового будинку позивачки, суд не навів мотивів та обґрунтування своїх висновків щодо наявності таких проїздів та законності їх використання позивачкою, що є незрозумілим та таким, що виходить за межі предмета та підстав позову.

З огляду на викладене та встановлений судом факт формування земельної ділянки позивачки відповідно до положень земельного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалене судом рішення підлягає зміні із зазначенням про те, що ОСОБА_1 заборонено перекривати проїзд до належної ОСОБА_3 земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0604, розташованої на території Раденської сільської ради Олешківського району Херсонської області, Садове товариство «Експрес», який позначений на кадастровому плані земельної ділянки з межами від А до Б як землі СТ «Експрес» (проїзд).

В решті частині рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову відсутні.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що звернення ОСОБА_3 з вимогою про заборону вчинення відповідачем дій, які можуть порушити її право власника, в порядку статті 386 ЦК України та ухвалення судом рішення в цій справі не перешкоджають відповідачеві реалізувати наявне в нього право щодо земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, в тому числі шляхом звернення до суміжних землекористувачів чи землевласників про погодження меж земельної ділянки як це передбачено нормами земельного права, тому доводи апеляційної скарги в цій частині колегія суддів вважає юридично неспроможними і такими, що висновків суду не спростовують та підлягають відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 375, 376 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , частково задовольнити.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 10 лютого 2021 року частково змінити та вважати, що ОСОБА_1 заборонено перекривати проїзд до належної ОСОБА_3 земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0604, розташованої на території Раденської сільської ради Олешківського району Херсонської області, Садове товариство «Експрес», який позначений на кадастровому плані земельної ділянки з межами від А до Б як землі СТ «Експрес» (проїзд).

В решті частині це ж рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л. В. Пузанова

Судді: І. В. Склярська

Т. Г. Чорна

Повний текст постанови складено 13 травня 2021 року

Суддя Л. В. Пузанова