Справа № 754/6218/21
У Х В А Л А

Іменем України

23 квітня 2021 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Гринчак О.І.

за участю секретаря судових засідань Чехун Ю.В.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 , в особі представника адвоката Губіна Олександра Тимофійовича, про вжиття заходів забезпечення доказів до подання позову до суду, інші особи, які можуть отримати статус учасників справи: відповідач - ОСОБА_3 , третя особа - Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація (як орган опіки та піклування),

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2 , в особі свого представника адвоката Губіна Олександра Тимофійовича, звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про вжиття заходів забезпечення доказів до подання позову до суду, в якій просить:

- вжити заходів забезпечення доказів шляхом витребування у ОСОБА_3 , громадянки Канади, паспорт № НОМЕР_1 від 11 березня 2016 року, виданий МІСІСОГА, оригіналу закордонного паспорту малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- вжити заходів забезпечення доказів шляхом витребування у ОСОБА_3 , громадянки Канади, паспорт № НОМЕР_1 від 11 березня 2016 року, виданий МІСІСОГА, оригіналу свідоцтва про народження малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У заява зазначається, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заявник вказує, що на даний момент ОСОБА_3 (далі - відповідач або мати), громадянка Канади, перебуває разом з їх спільною малолітньою дитиною, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України, у АДРЕСА_1 .

Заява про вжиття заходів забезпечення доказів до подання позову до суду мотивована тим, що маючи на меті повернення малолітньої доньки, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця її постійного проживання у Канаді з метою запобігання її подальшому неконтрольованому незаконному переміщенню Відповідачем, ОСОБА_3 , а також підтвердження обставин справи щодо незаконного переміщення дитини, позивач звертається до Деснянського районного суду міста Києва з заявою про забезпечення доказів з тим, щоб витребувати докази, зокрема, документи, що можуть підтвердити переміщення дитини із країни її постійного проживання та надають право матері перемістити дитину за кордон.

Заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення доказів може призвести до втрати вказаних доказів, або унеможливлення чи утруднення їх збирання в подальшому, оскільки мати може змінити країну місця перебування дитини як до початку розгляду справи судом першої інстанції, так і у ході розгляду справи та прийняття рішення, яке в подальшому буде унеможливлено виконати за умови виїзду дитини за кордон, при цьому документи дитини, відповідно перебуватимуть у відповідачки поза межами України, ймовірно без можливості встановлення точного місця знаходження матері і дитини.

У судовому засіданні 23 квітня 2021 року представник заявника ОСОБА_2 - адвокат Сібірцева Олена Сергіївна підтримала подану заяву про забезпечення доказів до подання позову та просила її задовольнити.

У судове засідання 23 квітня 2021 року інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, а саме відповідач - ОСОБА_3 , та третя особа - Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація (як орган опіки та піклування), не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином.

За правилами частини третьої статті 118 ЦПК України заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Згідно з частиною третьою статті 116 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Відповідно до положень частини першої статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

При цьому, частиною другою статті 116 ЦПК України визначено, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Положеннями частини першої статті 117 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення доказів зазначається між іншим докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні та обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 02 травня 2019 року у справі № Зд/9901/2/19, процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Як роз`яснено в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12.06.2009 № 5 під час попереднього судового засідання за заявою особи, яка бере участь у справі, суд може вирішити питання про забезпечення доказів, якщо для цієї особи подання потрібних доказів є неможливим або в неї є труднощі у поданні цих доказів. Закон не обмежує коло доказів, які можуть бути забезпечені судом, і здійснення процесуальних дій щодо забезпечення доказів.

У заяві про вжиття заходів забезпечення доказів до подання позову до суду зазначається, що ОСОБА_2 має намір звернутись до Деснянського районного суду міста Києва з позовною заявою про повернення малолітньої дитини до місця її постійного проживання відповідно до Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей від 25 жовтня 1980 року (далі - Конвенція 1980 року). Заявник стверджує, що є всі передумови обґрунтовано та аргументовано вважати, що відповідачка може виїхати з України до Мексики, де проживає її рідний брат. Крім того, за роки проживання відповідачки в Канаді будь-які зв`язки із Україною було нею втрачено, що, на думку заявника, також свідчить про великий ризик виїзду відповідачки разом з дитиною не тільки до Канади, а й до будь-якої країни світу, в тому числі тієї, яка не є учасником та/або підписантом Конвенції 1980.

Заявник просить витребувати оригінал закордонного паспорту та оригінал свідоцтва про народження малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказуючи, що метою такого витребування є запобігання подальшому неконтрольованому незаконному переміщенню малолітньої дитини відповідачкою, а також підтвердження обставин справи щодо незаконного переміщення дитини із країни її постійного проживання.

Розглянувши заяву про вжиття заходів про забезпечення доказів, суд дійшов висновку, що у вказаній заяві не наведено достатньо обґрунтованих підстав, які надавали б привід припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

При цьому, суд виходить з того, що доказом підтвердження обставин справи щодо переміщення дитини через кордон, є не лише оригінал закордонного паспорту; таким доказом може бути як належним чином засвідчена копія такого закордонного паспорту, так і інші докази, зокрема, інформація з прикордонної служби щодо перетину державного кордону певної особи у певний час. Крім того, у разі неможливості самостійно надати такі докази, позивач вправі порушувати перед судом питання про їх витребування, подавши відповідне клопотання у порядку ст. 84 ЦПК України.

Також суд зауважує, що така мета вжиття заходів забезпечення доказів як запобігання подальшому неконтрольованому незаконному переміщенню малолітньої дитини відповідачкою, за своєю суттю не пов`язана з тим, що існують побоювання припускати про те, що засіб доказування буде втрачений чи збирання або подання доказу буде неможливим чи утрудненим, тобто не пов`язана з тим, що докази з часом можуть бути безповоротно втрачені. Натомість, заява про забезпечення доказів містить в собі ознаки обґрунтування підстав для забезпечення позову, які спрямовані на забезпечення майбутнього виконання рішення у разі задоволення позову про повернення дитини до місця її постійного проживання, адже аргументи заявника пов`язані з його побоюваннями, що мати може змінити країну місця перебування дитини як до початку розгляду справи судом першої інстанції, так і у ході розгляду справи та прийняття рішення.

З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення доказів до подання позову до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 116-118 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 , в особі представника адвоката Губіна Олександра Тимофійовича, про вжиття заходів забезпечення доказів до подання позову до суду, інші особи, які можуть отримати статус учасників справи: відповідач - ОСОБА_3 , третя особа - Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація (як орган опіки та піклування) залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 29.04.2021.

Суддя О.І. Гринчак