Справа № 185/3204/20
Провадження № 2/185/263/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря Клипач А.А., представника позивача - адвоката Маньковського В.П., представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Мелешка І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПАТ «НАСК «Оранта», ОСОБА_1 в якому просила суд : стягнути з відповідача-1 на її користь в рахунок спричиненої майнової шкоди кошти в сумі 78 381,70 грн.; стягнути з відповідача-2 на її користь в рахунок спричиненої їй майнової шкоди кошти в сумі 81770,93 грн. та компенсацію суми франшизи в сумі 2000 грн.; стягнути з відповідачів судові витрати.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що 25.01.2020 року о 23.55 год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Рено Меган» д/н НОМЕР_1 по вул. Центральна, м. Павлограда та наближаючись до перехрестя вул. Соборна та Центральна, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 ПДР, не пропустив автобус марки «Івеко», д/н НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого автобус зіткнувся з автомобілем «Рено Меган». Транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Павлоградського міськрайонного суду від 24.02.2020 року відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП автобус, що належить позивачу отримав механічні пошкодження. Відповідно до звіту № 1220 про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ, складеного 05.02.2020 року вартість відновлювального ремонту автобусу без урахування коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає 219 115, 41 грн., матеріальний збиток, завданий власнику складає 181 770,93 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована ПАТ «НАСК «Оранта», ліміт страхової відповідальності на одного потерпілого за шкоду завдану майну складає 100 000 грн., франшиза 2000 грн. 29.01.2020 року нею до страхової компанії подана заява про виплату страхового відшкодування. 30.01.2020 року представнику відповідача-1 надано пошкоджений транспортний засіб для огляду, фотографування, складання акту огляду для подальшого визначення розміру спричиненого збитку. 28.01.2020 року вона звернулась до ФОП ОСОБА_3 для виконання автотоварознавчого дослідження. 16.03.2020 року позивачем надана відповідачу -1 заява про виплату страхового відшкодування на підставі звіту № 1220 складеного 05.02.2020 року. Однак 18.03.2020 року відповідачем-1 здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 19 618, 30 грн., та повідомлено, що даний розрахунок є остаточним і доплати згідно звіту № 1220 не буде. Отже, враховуючи ліміт відповідальності та сплачену відповідачем-1 суму відшкодування і 2000 грн. франшизи просила стягнути з ПАТ «НАСК «Орната» 78 381, 70 грн. (100 000 грн. - 19 618,30 грн. - 2000 грн.) З відповідача-2 стягнути 81 770,93 грн. та 2000 грн. франшизи.

Відповідачем ПАТ «НАСК «Оранта» надано до суду відзив на позов відповідно до змісту якого відповідач зазначив, що відповідальність водія ОСОБА_1 була застрахована полісом АО № 6588247 від 06.09.2019 року. Про ДТП яка сталася 25.01.2020 року за участю забезпеченого транспортного засобу, 27.01.2020 року отримано повідомлення від обох водіїв. ПАТ «НАСК «Оранта» направлено свого представника ФОП ОСОБА_3 до місцезнаходження транспортного засобу для визначення розміру збитків, в результаті чого складено Протокол огляду транспортного засобу. 29.01.2020 року позивач звернулася до ПАТ «НАСК «Оранта» з заявою де просила оцінити та відшкодувати шкоду завдані внаслідок ДТП, по калькуляції складеній у відповідності до вимог п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ» спеціалістом страховика. 28.02.2020 року прийнято рішення про визнання події страховим випадком і на підставі ремонтної калькуляції від 27.02.2020 року було складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт № ОЦВ-20-04-21169/1. Згідно розрахунку матеріальний збиток завданий власнику т/з «Івеко» склав 21618, 30 грн. за вирахуванням франшизи 2000 грн. сума 19 618, 30 грн. сплачена позивачу. Наданий позивачем на підтвердження розміру матеріального збитку звіт № 1220 вважають не належним доказом у справі. Так дата на початку звіту вказана 25.01.2020 року, в додатку № 2 вказано дату оцінки 05.02.2020 року. Крім того по тексту звіту є невідповідності, відсутні посилання на джерело інформації, перелік ремонтних робіт не відповідає Протоколу огляду транспортного засобу. Вартість ремонтних робіт необґрунтовано завищена в 10 разів. Звіт на замовлення позивача виконав ФОП ОСОБА_3 , який одночасно за договором № 0490-06-08/0490-37 від 02.01.2020 року про надання експертних послуг за завданням ПАТ «НАСК «Оранта» організовує та проводить огляди пошкоджених транспортних засобів. Саме ОСОБА_3 за завданням ПАТ «НАСК «Оранта» 28.01.2020 року проводив огляд пошкодженого транспортного засобу, що належить позивачеві. В той же самий день, 28.01.2020 року ОСОБА_3 проводив огляд того з самого транспортного засобу але вже за замовленням позивача. Вважають, що даний факт може свідчити про упередженість ОСОБА_3 і тому звіт не дає змогу достовірно встановити дійсний розмір матеріального збитку завданого позивачеві. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог до ПАТ «НАСК «Оранта».

Ухвалою від 18.05.2020 року провадження по даній цивільній справі було відкрито, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження на 16.06.2020 року.

Ухвалою суду від 16.06.2020 року замінено неналежного відповідача Приватне акціонерне товариство «НАСК «Оранта» на належного Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта».

Ухвалою суд від 26.06.2020 року за клопотанням представника позивача для встановлення вартості матеріального збитку спричиненого позивачу призначено судову автотоварознавчу експертизу, провадження зупинено.

У зв`язку з надходженням клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, ухвалою від 18.09.2020 року провадження по справі відновлено та призначено справу до розгляду.

Ухвалою суду від 05.10.2020 року направлено матеріали цивільної справи для проведення судової автотоварознавчої експертизи.

У зв`язку з поверненням даної цивільної справи з повідомленням експерта про неможливість надання висновку, провадження по справі відновлено, справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі посилаючись на доводи викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Мелешко І.В. в судовому засіданні позов визнав частково в частині стягнення франшизи в розмірі 2 000 грн., вважає позовні вимоги позивача не доведеними, оскільки в матеріалах справи є два звіти про розмір матеріального збитку спричинені позивачу, які суттєво відрізняються а саме 21 618,30 грн. та 181 770,93 грн. Враховуючи що транспортний засіб позивача відремонтовано, експертом повідомлено про неможливість проведення експертизи і встановити дійсний розмір збитку неможливо. Звіт наданий позивачем є неналежним доказом має суперечності, крім того ФОП ОСОБА_3 при визначенні розміру збитку не попереджався про кримінальну відповідальність. Огляд транспортного засобу проводився експертом не на місті ДТП, а за місцем розташування транспортного засобу та за відсутності водія автомобілю «Рено Меган» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

Представник відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» Бабіч Н.А. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі позовні вимоги не визнає на підставі доводів викладених у відзиві на позов.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача - 2, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст. 4).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 власником транспортного засобу автобуса «Iveco» Pegaso 5237 д/н НОМЕР_2 є ОСОБА_2 (а.с. 10)

25.01.2020 року о 23.55 год. водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Рено Меган», д/н НОМЕР_1 по вул. Соборна в м. Павлограді та наближаючись до перехрестя вул. Соборна та вул. Центральна, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Надати дорогу», не пропустив автобус марки «Івеко», д/н НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого автобус «Івеко» зіткнувся з автомобілем марки «Рено Меган», д/н НОМЕР_1 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с. 13)

ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Megane» на підставі посвідчення водія, власником даного транспортного засобу є ОСОБА_4 . (а.с. 94)

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Renault Megane» д/н НОМЕР_1 забезпечена ПАТ «НАСК «Оранта», поліс № АО/6588247. Даним полісом передбачена страхова сума на одного потерпілого за шкоду завдану майну 100 000 грн., розмір франшизи 2000 грн. (а.с. 91)

25.01.2020 року позивач звернулася до ПАТ «НАСК «Оранта» з заявою про страхове відшкодування, в якій просила оцінити та відшкодувати шкоду (збитки), завдані внаслідок ДТП, а саме «Iveco» Pegaso 5237 д/н НОМЕР_2 по калькуляції, складеній у відповідності до вимог п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ», спеціалістом (або уповноваженою особою) страховика з способом, розміром визначення страхового відшкодування згодна. (а.с. 74)

На підставі договору № 0490-06-08/0490-37 від 02.01.2020 року між ПАТ «НАСК «Оранта» та ФОП ОСОБА_3 , останній надавав експертні послуги і був направлений до місцезнаходження пошкодженого транспортного засобу для визначення розміру збитків. В результаті огляду транспортного засобу ФОП ОСОБА_3 складено Протокол (акт) огляду транспортного засобу № 21169 від 28.01.2020 року. (а.с. 77).

27.02.2020 року відповідачем-1 складена зведена калькуляція попереднього розрахунку розміру матеріального збитку дослідження № АЕ 9377 АА - 2, розмір збитку визначено 21 618, 30 грн. (а.с. 85)

28.02.2020 року відповідачем-1 складено розрахунок страхового відшкодування на суму 19 618, 30 грн. (21618,30 грн. - 2000,00 франшиза = 19618,30). 28.02.2020 року складено страховий акт № ОЦВ-20-04-21169/1 (а.с. 76)

16.03.2020 року позивач звернулась до відповідача-1 з заявою про відшкодування шкоди (збитку) завданої внаслідок ДТП від 25.01.2020 року у справі № 21169 за ТЗ «Iveco» Pegaso 5237 д/н НОМЕР_2 на підставі звіту № 1220 від 05.02.2020 року, та додала вказаний звіт. (а.с. 56)

18.03.2020 року платіжним дорученням № 14496 від 18.03.2020 року грошові кошти в розмірі 19 618, 30 грн. перераховані відповідачем - 1 на рахунок позивача. (а.с. 96)

Відповідно до звіту № 1220 про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ, встановлено матеріальний збиток, завданий власникові автобуса «Iveco» Pegaso 5237 д/н НОМЕР_2 в результаті його пошкодження складає 181 770, 93 грн. (а.с 14-67)

Як вбачається із вказаного звіту дата оцінки зазначена 25.01.2020 року, дата складання 05.02.2020 року. У вступній частині ФОП ОСОБА_3 зазначає, що 28.01.2020 року до нього надійшла заява від ОСОБА_2 . У абзаці 3 дослідження за п. 3.2 оцінювач зазначає, що ринкова вартість автобуса «Iveco» Pegaso 5237 д/н НОМЕР_2 (без урахувань пошкоджень зв`язаних з подією) на момент оцінки КТЗ (25.01.2020 року) складає 349 071,38 грн. Перелік ремонтних робіт та запасних частин не відповідає Протоколу огляду транспортного засобу (складеного також ФОП ОСОБА_3 ) Крім того, як вбачається з протоколу огляду транспортного засобу № 1220, огляд автобуса «Iveco» проведено без присутності водія ОСОБА_1 (а.с. 14-56)

Отже в судовому засіданні встановлено, що стосовно одного і того ж самого транспортного засобу існують два висновки щодо розміру матеріального збитку. Відповідачем-1 надано розрахунок на суму 21 618, 30 грн., позивачем надано звіт на суму 181 770, 93 грн. Враховуючи суттєві розбіжності в сумі, судом за клопотанням представника позивача була призначена судова автотоварознавча експертиза, з урахуванням того, що на момент розгляду справи транспортний засіб належний позивачу відремонтовано, експертизу вирішено проводити за матеріалами даної цивільної справи.

24.02.2021 року до Павлоградського міськрайонного суду надійшло повідомлення № 2989-20 про неможливість надати висновок судової автотоварознавчої експертизи за матеріалами справи № 185/3204/20. Експертом зазначено, що при ознайомленні з матеріалами справи (зі звітом № 1220 про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ, складений ФОП ОСОБА_3 від 05.02.2020 року) та калькуляцією попереднього розрахунку розміру матеріального збитку дослідження № АЕ 9377АА-2 ОСОБА_5 , встановлено, що вартість складових частин кардинально відрізняється (джерело їх ціноутворення відсутнє, дані вартості складових користувачем в програмі «AUDATEX» внесені в ручному режимі), по складовим частинам, які підлягають відновлювальному ремонту відсутні дані про характер та площі пошкодження. У зв`язку з тим, що даних які містяться в матеріалах справи № 185/3204/20 експерту автотоварознавцю недостатньо для виконання експертизи керуючись п. 2.1 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз», надано повідомлення про неможливість надати висновок автотоварознавчої експертизи № 2989-20. (а.с. 190-193)

Після отримання висновку експерта про неможливість проведення авто товарознавчої експертизи, сторони наполягали на ухваленні рішення за доказами наявними в матеріалах справи.

Відповідно до приписів ст. ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

18.03.2020 року відповідачем-1 матеріальна шкода в розмірі 19 681, 30 грн. відшкодована позивачу.

Згідно ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується.

За частиною 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Враховуючи що відповідач-2 визнаний винним у ДТП, а полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів визначений розмір франшизи 2000 грн., суд вважає що з відповідача - 2 на користь позивача підлягає стягненню вказана сума.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача -1 на користь позивача майнової шкоди в розмірі 78 381, 70 грн. та стягненню з відповідача -2 на користь позивача майнової шкоди в розмірі 81 770, 93 грн., суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст.81 ЦПК України).

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте, позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту спричинення їй матеріального збитку в розмірі 181 770, 93 грн. Суд вважає, що звіт № 1220 від 05.02.2020 року наданий позивачем не може бути належним доказом у справі через його суттєві недоліки. Встановити вартість матеріального збитку шляхом проведення автотоварознавчої експертизи не виявилося можливим. Отже суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення на користь позивача в рахунок відшкодування майнової шкоди з відповідача - 1 коштів в розмірі 78 381, 70 грн., з відповідача - 2 коштів в розмірі 81 770, 93 грн. є недоведеними та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму франшизи 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 20 (двадцять) гривень 00 копійок.

В іншій частині - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня її проголошення (складення).

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою:http://reyestr.court.gov.ua.

Учасники справи:Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 . Відповідачі

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», , місцезнаходження: 02081, м. Київ, вул.. Здолбунівська, 7-Д.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя С. Г. Юдіна