Провадження № 2/752/275/23
У Х В А Л А

Іменем України

28.01.2021 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.

з участю секретаря Оджубейської Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Управління економічного та інтеграційного розвитку виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до суду з позовом до до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Управління економічного та інтеграційного розвитку виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з травня 2011 року позивач працював на посаді заступника начальника управління економічного та інтеграційного розвитку виконавчого комітету міської ради м. Івано-Франківськ.

Розпорядженням міського голови № 187-с від 25.04.2014 року «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 » його було звільнено з займаної посади за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених Правилами внутрішнього трудового розпорядку, згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Звільнення з посади було проведено з грубим порушення вимог чинного законодавства, що встановлено рішеннями Голосіївського районного суду м.Києва та Київського апеляційного адміністративного суду.

Розпорядженням міського голови від 06.10.2016 року № 942-с «Про поновлення на посаді ОСОБА_1 » та на виконання Ухвали колегії суддів Київського апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2016 року позивача було поновлено на посаді заступника начальника управління економічного та інтеграційного розвитку виконавчого комітету міської ради м. Івано-Франківськ з 28.04.2014.

Крім того на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2016 року йому було виплачено відшкодування за завдану мені матеріальну шкоду середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 93 375,0 грн.

В Постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2016 року в частині виплати середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу було враховано завдану матеріальну шкоду станом на 30 квітня 2016 року. Проте, в зв`язку з подальшим продовженням судового процесу в апеляційному суді та розгляді апеляційної скарги відповідачів він приступив до роботи на посаді заступника начальника управління економічного та інтеграційного розвитку виконавчого комітету міської ради м. Івано-Франківськ 11 листопада 2016 року.

З огляду на викладене за період вимушеного безробіття з 01 травня 2016 року по 10 листопада 2016 року позивач просить відшкодувати йому матеріальну шкоду, виходячи з розміру середньомісячного заробітку за даний період.

Крім того позивач вказує, що з 28.04.2014 року по 10.11.2016 року заробітна плата посадовців, які займали посаду заступника начальника управління економічного та інтеграційного розвитку виконавчого комітету міської ради м. Івано-Франківськ значно зросла, в зв`язку з чим позивач вважає, що така шкода повинна бути відшкодована відповідачами.

Згідно проведеного позивачем розрахунку загальна сума матеріальної шкоди за невідшкодований період та додаткового відшкодування неотриманих доходів складає 62 076,00 грн. , з яких відшкодування матеріальної шкоди за невідшкодований період з 01 травня 2016 року по 10 листопада 2016 року вимушеного безробіття складає 45525,00 грн. та додаткове відшкодування матеріальної шкоди у зв`язку із значним підвищенням заробітної плати впродовж періоду вимушеного безробіття (з 28.04.2014 року по 30 квітня 2016 року) в розмірі 16551,00 грн.

Крім матеріальної шкоди позивач в обґрунтування позову посилається на завдання йому моральної шкоди незаконними діями відповідачів і незаконним звільненням, внаслідок чого він та його родина перебували у стресі, внаслідок чого у батька розвинулась тяжка хвороба, а також погіршилось здоров`я його матері.

Моральну шкоду позивач оцінює в 25000 гривень.

01.09.2017 р. на підставі ухвали судді Голосіївського районного суду м.Києва Хоменко О.Л. відкрито провадження у справі.

23.10.2018 р. справа прийнята в провадження судді Голосіївського районного суду м.Києва Колдіної О.О.

28.09.2020 р. та 06.11.2020 р. позивачем подані заяви, відповідно до яких останній відмовляється від позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі середнього заробітку за період з 28.04.2014 р. по 23.06.2016 р. та стягнення матеріальної шкоди, завданої неотриманням додаткових виплат.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 3 ст. 13 ЦКП України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України передбачено право позивача відмовитися від позову на будь-якій стадії судового процесу.

Підстав для відмови у прийнятті заяви про відмову від позовних вимог в частині суд не вбачає, оскільки це є правом сторони, яким він розпорядився на власний розсуд.

Суд роз`яснює, що у разі закриття провадження по справі з підстав передбачених п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Наслідки відмови від позову позивачу зрозумілі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.255, 256 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Управління економічного та інтеграційного розвитку виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в частині позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди в розмірі середнього заробітку за період з 28.04.2014 р. по 23.06.2016 р. та стягнення матеріальної шкоди, завданої неотриманням додаткових виплат закрити в зв`язку з відмовою позивача від позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя