Справа № 337/2093/21
Провадження № 4-с/337/9/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2021 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

за участю секретаря Побережної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Запоріжжі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просить: визнати неправомірною відмову, винесену 07.04.2021 року начальником Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) у знятті арешту, який накладено постановою АА № 759981 від 17.10.2006 року державним виконавцем державної виконавчої служби у Хортицькому районі Стеценко С.Г. (запис про обтяження:41186270 від 25.11.2006 року, запис про обтяження: 41186207 від 31.10.2006 року); зобов`язати Хортицький відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) зняти арешт з майна, яке належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 759981 від 17.10.2006 року державним виконавцем державної виконавчої служби у Хортицькому районі Стеценко С.Г.

Скарга обґрунтована тим, що у березні 2021 року скаржник вирішив розпорядитися належною йому 1/3 частиною квартири АДРЕСА_1 . З інформації, яка міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, встановлено, що на частину квартири АДРЕСА_1 , накладено два арешти, відповідно до постанови № АА №759981, виданої 17.10.2006 року державним виконавцем Державної виконавчої служби у Хортицькому районі Стеценко С.Г. (перший номер запису про обтяження: 41186270, дата державної реєстрації: 25.11.2006 року; другий номер запису про обтяження: 41186207, дата державної реєстрації: 31.10.2006 року). Дійсно, на виконанні Хортицького ВДВС у м.Запоріжжі заходився виконавчий лист №2-1093/2005 від 07.12.2005 року, виданий Хортицьким районним судом м. Запоріжжя на виконання рішення суду від 17.08.2005 року, справа №2-1093/2005 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 5000 грн. Рішення суду було виконано в повному обсязі, про що свідчить розписка, власноруч написана ОСОБА_2 22.12.2008 року, про що було повідомлено Хортицький ВДВС в грудні 2008 року. Також на виконанні Хортицького ВДВС у м.Запоріжжі заходився виконавчий лист 2-1545/2006 року від 15.08.2006 року, виданий Хортицьким районним судом м. Запоріжжя на виконання рішення суду від 15.08.2006 року по справі 2-1545/2006 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 4102,95 грн. Рішення суду було виконано в повному обсязі, про що свідчить розписка власноруч підписана ОСОБА_3 , про що було повідомлено Хортицький ВДВС в січні 2009 року. Виконавчі проваджені були завершені.

Відповідно до ст.38 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на день завершення виконавчих проваджень), у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Хортицьким ВДВС йому було відмовлено у знятті арешту з майна з тих підстав, що обтяження за реєстраційним №41186270 та обтяження за реєстраційним № 41186207 неможливо ідентифікувати, оскільки інформація, яка міститься у АСВП (спецрозділ), не містить запитуваної інформації. Надати копії постанови про арешт майна боржника № АА № 759981, виданої 17.10.2006 року державним виконавцем Державної виконавчої служби у Хортицькому районі Стеценко С.Г., немає можливості, оскільки неможливо однозначно ідентифікувати виконавче провадження, в межах якого було накладено обтяження за реєстраційним № 41186270 та обтяження за реєстраційним №41186207. У зв`язку з тим, що відсутні будь-які виконавчі провадження, по яким він є боржником, вважає що арешт належного йому майна повинен бути знятий.

В судове засідання заявник та його представник не з`явились, представник заявника- адвокат Мєдвєдєва А.В. надала суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, на вимогах скарги наполягає.

В судове засідання стягувачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , представник Хортицького відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не з`явилися, жодних заяв від зацікавлених осіб до суду не надходило, причини неявки суду не повідомлені.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 17.08.2005 року (справа №2-1093/2005) стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5000 грн. в рахунок відшкодування боргу. Рішення суду набрало законної сили 07.12.2005 року.

Відповідно до розписки ОСОБА_2 від 22.12.2008 року, він не має претензій до ОСОБА_1 за рішенням Хортицького райсуду від 07.12.2005 року, матеріальну шкоду в розмірі 5000 грн. отримав, розписка посвідчена печаткою ПП ОСОБА_2 .

Також рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.08.2006 року (справа 2-1545/2006 року) стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди заподіяної ДТП 4021 грн. 95 коп., сплачений судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн., а всього 4102 грн. 95 коп. Рішення суду набрало законної сили 26.08.2006 року.

Згідно розписки ОСОБА_3 від 21.01.2009 року матеріальна шкода заподіяна ДТП йому повністю відшкодована, розписка посвідчена печаткою ПП ОСОБА_3 .

Згідно з інформацією, яка міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, встановлено, що на частину квартири АДРЕСА_1 , накладено два арешти, відповідно до постанови № АА №759981, виданої 17.10.2006 року державним виконавцем Державної виконавчої служби у Хортицькому районі Стеценко С.Г. (перший номер запису про обтяження: 41186270, дата державної реєстрації: 25.11.2006 року; другий номер запису про обтяження: 41186207, дата державної реєстрації: 31.10.2006 року).

На заяву ОСОБА_1 про зняття арешту, 07.04.2021 року Хортицький відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надав відповідь з якої вбачається, що обтяження за реєстраційним №41186270 та обтяження за реєстраційним № 41186207 неможливо ідентифікувати, оскільки інформація, яка міститься у АСВП (спецрозділ), не містить запитуваної інформації.

Надати копію постанови про арешт майна боржника № АА № 759981, виданої 17.10.2006 року державним виконавцем Державної виконавчої служби у Хортицькому районі Стеценко С.Г., немає можливості, оскільки неможливо однозначно ідентифікувати виконавче провадження, в межах якого було накладено обтяження за реєстраційним № 41186270 та обтяження за реєстраційним №41186207.

Згідно інформації, яка міститься у АСВП, відсутні будь-які виконавчі провадження, по яким ОСОБА_1 є боржником.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Однак, на даний час, будь-які майнові вимоги стягувачів до скаржника відсутні, тому накладення арешту на належне заявнику майно, безпідставно порушує права ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.38 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на момент вчинення процесуальної дії), у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження.

Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» ( в новій редакції) визначені підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні:

1)отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2)надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3)отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4)наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5)відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6)отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7)погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8)отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Відповідно до ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», виходячи зі змісту ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Отже, наявність арешту накладеного на майно, яке належить ОСОБА_1 , без необхідної правової підстави, оскільки необхідність забезпечення виконання рішення суду шляхом накладення арештів та заборон відпала, фактично порушує право скаржника на володіння, користування, розпорядження своїм майном.

За таких обставин скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 447-451 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії (рішення) державного виконавця - задовольнити.

Визнати дії начальника відділу Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) про відмову у знятті арешту, який накладено постановою АА № 759981 від 17.10.2006 року державним виконавцем державної виконавчої служби у Хортицькому районі Стеценко С.Г., запис про обтяження:41186270 від 25.11.2006 року, запис про обтяження: 41186207 від 31.10.2006 року неправомірними.

Зобов`язати Хортицький відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління (м. Дніпро) скасувати арешт з майна, яке належить ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), накладений відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 759981 від 17.10.2006 року державним виконавцем Державної виконавчої служби у Хортицькому районі Стеценко С.Г., запис про обтяження:41186270 від 25.11.2006 року, запис про обтяження: 41186207 від 31.10.2006 року.

Повний текст ухвали виготовлено судом 20.05.2021 року.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів з моменту її постановлення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Г.Є.Гнатик