справа № 209/1391/20
№ провадження 2/208/1764/20
РІШЕННЯ

Іменем України

13 квітня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання Грищенко О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначає, що він перебував у шлюбі з відповідачем, від шлюбу у них народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У них не склались відносини, тому шлюб було в 2010 році розірвано. За рішенням Довгинецького районного суду м. Кривого Рогу по справі № 2-1908/10 від 20 липня 2010 року стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки він офіційного працевлаштування не має, аліменти нараховуються, згідно середнього заробітку по регіону, отже борг по аліментах становить станом на 01.02.2020 р. 50 969, 64 грн. Офіційно працевлаштуватись він не має змоги в зв`язку з карантином, також ростуть борг за комунальні послуги, за які потрібно йому сплачувати, матеріальне становище є скрутним.

Тому просить суд зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за рішенням Довгинецького районного суду м. Кривого Рогу від 20 липня 2010 року, на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник надав заяву про розгляд справи за його відсутністю та відсутністю позивача, позовні вимоги підтримує.

В судове засідання відповідач не з`явилась, надала відзив на позов, в якому просить відмовити в позові, та посилається на те, що позивачем не надано доказів на які він посилається, а саме те, що змінився матеріальний або сімейний стан, погіршилось або поліпшилось здоров`я, також аліменти позивачем сплачуються не в повному обсязі, та надала заяву про розгляд справи за її відсутністю.

23 липня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження по справі.

Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі (а.с.10), від шлюбних відносин у позивача та відповідача народилась дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно до рішення Довгинецького районного суду м. Кривого Рогу по справі 3 2-1908/10 від 20 липня 2010 року з позивача ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини доходу, ,але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.11,12).

Згідно до довідки розрахунку № 20196/11 від 04.02.2020 р. у відповідача за період з 17.11.2016 по 01.02.2020 року наявна заборгованість по аліментам у розмірі 50 969, 64 грн. (а.с.13).

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, - вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи докази у справі та вимоги закону і роз`яснення постанови Пленуму ВСУ, суд приходить до висновку, що позивачем ОСОБА_1 не надано будь яких доказів того, що на тепер у нього змінився матеріальний стан або стан здоров`я, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається - у разі відмови в позові - на позивача, а тому необхідно стягнути 908 грн. з позивача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 182,192 СК України, ст.ст. 7, 19, 141, 174, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позовних вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 908 грн. сума судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.

Згідно до п.п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя Похваліта С. М.