Справа № 144/1441/20
Провадження № 2/144/362/21
У Х В А Л А

"27" квітня 2021 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді - Германа О.С.,

секретаря судового засідання Пігулі А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Ухвалою від 23.11.2020 відкрито провадження в зазначеній справі. Призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження 27.04.2021 без повідомленням сторін за наявними матеріалами у справі.

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яким відповідачу було направлено копію ухвали Теплицького районного суду Вінницької області від 23.11.2020 про відкриття провадження в цивільній справі повернулося на адресу суду 11.01.2021 з відміткою про вручення поштового повідомлення, проте без зазначення дати вручення, а відтак датою вручення суд вважає 11.01.2021.

Однак у визначений судом термін протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження по справі, відповідач не подав відзив на позовну заяву.

22.04.2021 року до суду від представника відповідача - адвоката Зубань О.О. надійшов відзив на позов, клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, клопотання про витребування доказів та клопотання про відкладення розгляду справи.

В обґрунтування клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та клопотання про витребування доказів, представник відповідача зазначає, що ним було зроблено адвокатські запити для підтвердження скрутного матеріального становища відповідача, проте відповіді на них отримано не було, а тому у нього виникли складнощі в отриманні доказів. І оскільки за правилами спрощеного позовного провадження неможливо подати клопотання про витребування доказів, просить розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Згідно ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду:

1) малозначних справ;

2) справ, що виникають з трудових відносин;

3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд;

4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

В свою чергу стаття 274 ЦПК України, конкретизує, що в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи:

1) малозначні справи;

2) що виникають з трудових відносин;

3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

2. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

3. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) ціну позову;

2) значення справи для сторін;

3) обраний позивачем спосіб захисту;

4) категорію та складність справи;

5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо;

6) кількість сторін та інших учасників справи;

7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

4. В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя;

2) щодо спадкування;

3) щодо приватизації державного житлового фонду;

4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу;

5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

З аналізу наведених норм, вбачається, що у разі відсутності імперативної вказівки законодавця про неможливість розгляду певної категорії цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд наділений широкими дискреційними повноваженням щодо визначення виду позовного провадження, за правилами якого доцільно розглянути справу. Про прийняте рішення суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі.

При прийняті рішення щодо розгляду вказаної цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд керувався насамперед пунктами, переліченими у ч. 3 ст. 274 ЦПК України при аналізі яких, не було встановлено будь-яких ймовірних складнощів для призначення справи до розгляду у спрощеному позовному провадженні.

У своїх клопотаннях представник відповідача зазначає, що ним було зроблено адвокатські запити, проте з копій даних запитів, долучених до поданих заяв, вбачається, що запити ним були зроблені одночасно з написанням даних заяв, що підтверджується відповідними датами зазначеними в заявах та запитах, а тому і відповіді на них отримано не було. Також відповідачем було пропущено строк подачі заяви про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, оскільки ухвалу про відкриття ним було отримано 11.01.2021, а вищевказана заява подана 19.04.2021. Заяви про поновлення пропущеного строку від відповідача та його представника не надходило. Також заява про витребування доказів подана з порушенням вимог ч. 2 ст. 84 ЦПК України.

Крім того, суд наголошує на тому, що розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження жодним чином не звужує принцип змагальності та не позбавляє сторони можливості ефективно користуватись правом подання доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне залишити заяву представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заяву про витребування доказів без задоволення.

Щодо відзиву на позов суд зазначає наступне.

Згідно ч.ч. 6, 7 ст. 178 ЦПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За своєю природою строк для подачі відзиву на позовну заяву є процесуальним, у зв`язку із чим питання про його поновлення повинен вирішуватись за правилами ст. 127 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 1-4 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Судом встановлено, що відповідачем було пропущено строк для подачі відзиву, проте даний строк пропущено оскільки не зібрано доказів, які мають важливе значення для розгляду справи. Представником відповідача клопотання про поновлення строку для подачі відзиву на позовну заяву заявлено не було, проте відповідно до ст. 127 ЦПК України суд вважає за можливе з власної ініціативи поновити відповідачу строк для подачі відзиву та надати можливість долучити до нього докази, які будуть надані на адвокатські запити направлені до Вінницької ОДПІ, Теплицького відділення КП «Гайсинське міжрайонне БТІ» та Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 127, 258-261 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк для подачі відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років та прийняти відзив до розгляду судом.

Встановити позивачу десятиденний строк для подачі до суду відповіді на відзив. Згідно з ч. 3 ст. 179 ЦПК України до відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами третьою - п`ятою статті 178 цього Кодексу.

Відповідач має право подати заперечення на відповідь на відзив протягом 5 днів з моменту отримання відповіді на відзив. Частиною 3 статті 180 ЦПК України до заперечення застосовуються правила, встановлені частинами третьою - п`ятою статті 178 цього Кодексу.

Судове засідання відкласти на 07.06.2021 о 14 год. 30 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя