Справа № 634/1197/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
12.05.2021 року смт Сахновщина Харківська область
Сахновщинський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді - Зимовського О.С.,
за участю секретаря судового засідання - Лісняк С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сахновщина Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя, -
ОСОБА_1 звернулася до Сахновщинського районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 11 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів громадського стану Сахновщинського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 45, здійснити поділ спільного майна подружжя, а саме житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , визнати за нею 1/2 частину житлового будинку та стягнути з відповідача судові витрати.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначила, що з 11 вересня 2010 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діти проживають з позивачкою. Зазначений у позовній заяві житловий будинок було набуто нею і відповідачем під час шлюбу, однак право власності на зазначене майно зареєстровано за відповідачем. У досудовому порядку вони з відповідачем про поділ майна не домовились. Вищенаведені обставини стали підставою для звернення до суду із даною позовною заявою.
Позивачка та її представник у судове засідання надали заяву, в якій просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Після розірвання шлюбу позивачці просили залишити прізвище « ОСОБА_1 ». Не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, причин неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав.
Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, не подано відзиву на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, на підставі п. 4 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.
У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису.
Дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд знаходить за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстровано 11 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів громадського стану Сахновщинського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 45, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданим 11 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів громадського стану Сахновщинського районного управління юстиції Харківської області.
Від шлюбу вони мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).
Судом встановлено, що внаслідок різних поглядів на життя, непорозуміння та конфліктів між ними не склалися нормальні сімейні відносини, тому вони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільно не проживають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу.
Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу порушує принцип добровільності та права сторін, що має істотне значення.
Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Після розірвання шлюбу позивачці, згідно її заяви, залишити прізвище « ОСОБА_1 ».
Відповідно до витягу інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що у період шлюбу за ОСОБА_2 на підставі будівельного паспорту, серія та номер 6, виданого 10.11.2017 року Сахновщинською районною державною адміністрацією, зареєстровано право приватної власності на житловий будинок загальною площею 109, 7 кв.м за адресою АДРЕСА_1 .
Згідно звіту про оцінку майна ТОВ «Оціночна фірма «Фаватор» від 22 вересня 2020 року, ринкова вартість житлового будинку . загальною площею 109,7 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 становить 550 000 грн (п`ятсот п`ятдесят тисяч гривен).
Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України (далі СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Частиною 1 статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 СК України).
За змістом ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Згідно пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним і поділу спільного майна подружжя», вирішуючи суперечки між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
Таким чином, враховуючи, що спірний житловий будинок набутий сторонами за час шлюбу, тому є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, у зв`язку з чим суд доходить висновку про його поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, виділивши в власність за позивачем та відповідачем по 1/2 частини житлового будинку.
Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 12,13, 76, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 280, 284, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 24, 60, 61, 63, 69, 70, 105, 110, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 11 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів громадського стану Сахновщинського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 45 - розірвати.
Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити без змін.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 109, 7 кв.м за адресою АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 109, 7 кв.м за адресою АДРЕСА_1 .
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3590 (три тисяча п`ятсот дев`яносто) гривень 80 копійок.
Заочне рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Сахновщинський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: /підпис/
Копія вірна. Суддя: