ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1596/20
Провадження №2-з/477/25/21
УХВАЛА

про забезпечення позову

28 квітня 2021 року місто Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі головуючого у справі судді Глубоченка С.М., розглянувши заяву представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката Сафронова Юрія Івановича про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

про визнання права довічного успадковуваного володіння земельної ділянки

в порядку спадкування за законом, витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння та скасування наказу та реєстрації земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2020 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в якому просять:

визнати за ними в рівних частках по 1/3 частині в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право довічного успадковуваного володіння на земельну ділянку, площею 25,3 га, для ведення селянського (фермерського) господарства, розташовану в межах території Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, згідно державного акта на право довічного успадковуваного володіння землею без серії та номеру, зареєстрованого за №409;

скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 10 грудня 2018 року №8772/0/14-18-СГ «Про припинення права довічного успадкованого володіння землею земельною ділянкою»;

скасувати реєстрацію земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства в межах території Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, зокрема: площею 2,00 га з кадастровим номером :03:000:0581, що належить на праві власності ОСОБА_5 ; площею 2,00 га з кадастровим номером :03:000:0612, що належить на праві власності ОСОБА_4 ; площею 4,00 га з кадастровим номером :03:000:0611, що належить на праві власності ОСОБА_4 ; площею 2,00 га з кадастровим номером :03:000:0577, що належить на праві власності ОСОБА_6 ; площею 6,00 га з кадастровим номером :03:000:0613, що належить на праві власності ОСОБА_4 ; площею 16,00 га з кадастровим номером :03:000:0614, що належить на праві власності ОСОБА_4 ;

витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 спірну земельну ділянку площею 25,3 га для ведення селянського (фермерського) господарства, розташовану в межах території Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, згідно державного акта на право довічного успадковуваного володіння землею без серії та номеру, зареєстрованого за №409.

Ухвалою суду від 21 грудня 2020 року відмовлено у відкритті провадження по справі в частині вимоги про визнання за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в рівних частках по 1/3 частині в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право довічного успадковуваного володіння на земельну ділянку, площею 25,3 га для ведення селянського (фермерського) господарства, розташовану в межах території Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, згідно державного акта на право довічного успадковуваного володіння землею без серії та номеру, зареєстрованого за №409.

Провадження у справі за позовними вимогами про скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 10 грудня 2018 року №8772/0/14-18-СГ «Про припинення права довічного успадкованого володіння землею земельною ділянкою», скасування реєстрації земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства в межах території Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області та витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 спірної земельної ділянки площею 25,3 га для ведення селянського (фермерського) господарства відкрито, розпочато підготовче провадження у справі, призначено підготовче судове засідання у справі в порядку загального позовного провадження.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 17 березня 2021 року скасовано ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 грудня 2020 року в частині відмови у відкритті провадження у справі щодо позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання в порядку спадкування за законом за кожним права довічного успадкованого володіння на 1/3 частку земельної ділянки, справу направлено до Жовтневого районного суду Миколаївської області для вирішення питання про відкриття провадження у справі в частині вказаних вимог.

Ухвалою суду від 30 березня 2021 року відкрито провадження по справі в частині позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в рівних частках по 1/3 частині в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право довічного успадковуваного володіння на земельну ділянку, площею 25,3 га для ведення селянського (фермерського) господарства, розташовану в межах території Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, згідно державного акта на право довічного успадковуваного володіння землею без серії та номеру, зареєстрованого за №409 та постановлено про здійснення їх розгляду разом із позовними вимогами, по яким ухвалою суду від 21 грудня 2020 року провадження відкрито, розпочато підготовче провадження у справі, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 22 квітня 2021 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено фермерське господарство «Аргумент».

26 квітня 2021 року від представника позивачів адвоката Сафронова Юрія Івановича надійшла заява про забезпечення позову, в якій представник просить накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:000:0581, :03:000:0612, :03:000:0611, :03:000:0577, :03:000:0640 та :03:000:0614; заборонити власникам, Головному управлінню Держгеокадастру у Миколаївській області, органам державної реєстрації речових прав, органам державного архітектурно-будівельного контролю здійснювати дії щодо відчуження на підставі цивільно-правових угод, реєстрації оренди, суборенди, зміни конфігурації шляхом поділу та об`єднання, видачі та реєстрації документів дозвільного характеру на будівництво, державної реєстрації речових прав щодо цих земельних ділянок.

Заява обґрунтована тим, що з часу припинення права довічного успадкованого володіння спірної земельної ділянки відповідач Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області передало у власність іншим відповідачам спірну земельну ділянку, яку було поділено на декілька земельних ділянок по 2,00 га кожна та які на сьогодні сформовані та мають відповідні кадастрові номери. Після чого, більша частина наданих у власність земельних ділянок була відчужена новими власниками (продана або подарована), які у подальшому об`єднали ці земельні ділянки у декілька нових масивів з новими кадастровими номерами. На час подання позову до суду на місці земельних ділянок які належали померлому ОСОБА_7 існувало шість земельних ділянок, однак, після подачі позову до суду відповідач ОСОБА_4 04 вересня 2020 року на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:000:0611, :03:000:0612 та :03:000:0614 зареєстрував право оренди фермерського господарства «Аргумент» та під час розгляду справи, продовжив маніпуляції із земельними ділянками об`єднавши земельну ділянку площею 6,0000 га, кадастровий номер :03:000:0613, із земельною ділянкою площею 2,0000 га, кадастровий номер :03:000:0606, в результаті чого утворилась нова земельна ділянка площею 8,0000 га з кадастровим номером :03:000:0640. Вказане свідчить про те, що відповідачі навмисно вчиняють спрямовані дії для приховання розмірів та ідентифікаційних ознак земельних ділянок, а також, за час розгляду справи судом вони можуть бути знову об`єднані, поділені або перереєстровані на інших осіб, що є підставою для забезпечення позову.

Згідно частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З урахуванням частини першої статті 153 ЦПК України сторони та інші учасники справи в судове засідання не викликались.

Дослідивши матеріали справи в межах заяви про забезпечення позову, суд установив наступне.

Приписами статті 151 ЦПК України визначений зміст і форма заяви про забезпечення позову, які заявником дотримані.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Частиною другою статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як зазначено в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

У пункті 4 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Верховний Суд у постановах від 08 жовтня 2018 року у справі №913/257/18, від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц, від 21 листопада 2018 року у справі №752/6255/18 при розгляді скарг на ухвали про застосування заходів забезпечення позову неодноразово викладав наступні висновки.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 вказала, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

З висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеної в постанові від 07 жовтня 2019 року в справі № 752/20385/18 убачається, що цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

На думку суду необхідність застосування заходів забезпечення випливає із фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що їх незастосування призведе до ускладнення ефективного поновлення порушених прав та інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулися.

Так, на підставі оскаржуваного наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївські області від 10 грудня 2018 року за №8772/0/14-18-СГ припинено право довічного успадковуваного володіння земельною ділянкою площею 23,3 га, що належало ОСОБА_7 .

Згідно інформації з реєстрів речових прав на нерухоме майно вбачається зміна кадастрових номерів та площ спірних земельних ділянок, а також зміна речових прав на них, у тому числі протягом перебування цієї цивільної справи в провадженні суду.

Обраний позивачами вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження прав відповідача, оскільки судом право користування та володіння не обмежується.

Види забезпечення позову визначені в статті 150 ЦПК України, серед яких є накладення арешту на майно (пункт 1 частини першої статті 150 ЦПК України), заборона вчиняти пенні дії (пункт 2 частини першої статті 150 ЦПК України) та інші заходи у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (пункт 10 частини першої статті 150 ЦПК України).

Підстав, щодо обов`язкового застосування зустрічного забезпечення, передбачених частиною третьою статті 154 ЦПК України, судом не встановлено.

Ураховуючи викладене, заява про забезпечення позову є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 151, 153, 208-210 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити повністю.

Накласти арешт на земельні ділянки:

з кадастровим номером :03:000:0581 площею 2,0000 га, яка зареєстрована 30 січня 2019 року як землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства в межах території Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області;

з кадастровим номером :03:000:0612 площею 2,0000 га, яка зареєстрована 25 липня 2019 року як землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства в межах території Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області;

з кадастровим номером :03:000:0611 площею 4,0000 га, яка зареєстрована 25 липня 2019 року як землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства в межах території Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області;

з кадастровим номером :03:000:0577, площею 2,0000 га, яка зареєстрована 30 січня 2019 року як землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства в межах території Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області;

з кадастровим номером :03:000:0640 площею в 8,0000 га, яка зареєстрована як землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства в межах території Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області;

з кадастровим номером :03:000:0614 площею в 16,0000 га, яка зареєстрована 25 липня 2019 року як землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства в межах території Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області.

Заборонити ОСОБА_5 , Головному управлінню Держгеокадастру у Миколаївській області, органам державної реєстрації речових прав, органам державного архітектурно-будівельного контролю здійснювати дії щодо відчуження на підставі цивільно-правових угод, реєстрації оренди, суборенди, зміни конфігурації шляхом поділу та об`єднання, видачі та реєстрації документів дозвільного характеру на будівництво, державної реєстрації речових прав щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0581 площею в 2,0000 га, яка зареєстрована 30 січня 2019 року як землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства в межах території Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області.

Заборонити ОСОБА_4 , Головному управлінню Держгеокадастру у Миколаївській області, органам державної реєстрації речових прав, органам державного архітектурно-будівельного контролю здійснювати дії щодо відчуження на підставі цивільно-правових угод, реєстрації оренди, суборенди, зміни конфігурації шляхом поділу та об`єднання, видачі та реєстрації документів дозвільного характеру на будівництво, державної реєстрації речових прав щодо земельних ділянок з кадастровим номером :03:000:0612 площею 2,0000 га, яка зареєстрована 25 липня 2019 року як землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства в межах території Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, кадастровим номером :03:000:0611 площею 4,0000 га, яка зареєстрована 25 липня 2019 року як землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства в межах території Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, кадастровим номером :03:000:0640 площею в 8,0000 га, яка зареєстрована як землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства в межах території Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, кадастровим номером :03:000:0614площею в 16,0000 га, яка зареєстрована 25 липня 2019 року як землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства в межах території Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області.

Заборонити ОСОБА_6 , Головному управлінню Держгеокадастру у Миколаївській області, органам державної реєстрації речових прав, органам державного архітектурно-будівельного контролю здійснювати дії щодо відчуження на підставі цивільно-правових угод, реєстрації оренди, суборенди, зміни конфігурації шляхом поділу та об`єднання, видачі та реєстрації документів дозвільного характеру на будівництво, державної реєстрації речових прав щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0577 площею 2,0000 га, яка зареєстрована 30 січня 2019 року як землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства в межах території Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивачі (заявники):

ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

відповідачі:

Новомиколаївська сільська рада Вітовського району Миколаївської області, 57250, с.Новомиколаївка Вітовського району Миколаївської області, вул. Жовтнева, 32, ;

Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, 54034, м. Миколаїв, пр.Миру, 34, ;

ОСОБА_4 , АДРЕСА_4 ;

ОСОБА_5 , АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

ОСОБА_6 , АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО