Справа №442/1013/21
Провадження №2/442/514/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.

з участю секретаря судового засідання - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дрогобичі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

встановив :

05.02.2021 позивач звернувся з позовом до суду до відповідача, в якому просив стягнути з останнього 30000 (тридцять тисяч) доларів США, що еквівалентно 836400 гривень.

У обґрунтування позову вказує, що 01.12.2011 між ним та відповідачем було укладено договір позики, за яким позивач передав грошові кошти у сумі 30000 (тридцять тисяч) доларів США, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути суму позики не пізніше 01.12.2019. У випадку не повернення вказаної суми відповідач зобов`язався передати йому у власність квартиру, що розташована на АДРЕСА_1 . Кошти мають бути повернуті по місцю реєстрації кредитора, а саме за адресою його проживання: АДРЕСА_2 . Однак відповідач своїх зобов`язань не виконав, мотивуючи це тим, що не має такої фінансової можливості.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача - ОСОБА_3 подав заяву про підтримання позову та прохання слухати справу у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Щодо вирішення спору, покладається на думку суду.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

З розписки, долученої до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 30000 (тридцять тисяч) доларів США для купівлі квартири та зобов`язався повернути зазначену суму до 01.12.2019. У випаду не повернення вказаної суми відповідач зобов`язався передати йому у власність квартиру, що розташована на АДРЕСА_1 .

Згідно вимог ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст.524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до ч.2 ст.533 ЦК України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

З урахуванням обмеженої сфери використання іноземної валюти та установленого способу виконання зобов`язання (у національній валюті), сума боргу, яка виникла в іноземній валюті та підлягає стягненню з відповідача повинна визначатись за правилом ч.2 ст.533 ЦК України, тобто в іноземній валюті, але з виконанням в національній валюті.

Згідно п.12 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч.1 3 ст.533 ЦК України. Разом із тим як за пред`явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

У зв`язку з тим, що відповідач зобов`язання за договором не виконав, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу в розмірі визначеному позивачем - 30000 (тридцять тисяч) доларів США, в межах заявлених вимог підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позов задоволено, а судовий збір було відстрочено до вирішення справи по суті, то такий слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 заборгованість по зобов`язанню, яке виникло з розписки від 01.12.2011 в розмірі 30000 (тридцять тисяч) дол. США, що еквівалентно 836400 ( вісімсот тридцять шість тисяч чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 8364 (вісім тисяч триста шістдесят чотири) гривні судового збору в дохід держави.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05.05.2021.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_5 .

Суддя А.П. Хомик