Постанова

Іменем України

17 травня 2021 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/7187/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О.В., Кравець В.А.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк", в інтересах якого діє Трутнєв Сергій Валерійович,

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва

в складі судді Гончарука В.П.

від 02 лютого 2021 року про зупинення провадження

у справі №755/194/20 Дніпровського районного суду м. Києва

за позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк"

до ОСОБА_1

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2019 року Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" (далі - АТ "Ощадбанк") звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1325 від 27.02.2008 у розмірі 68 058,17 доларів США просив звернути стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру, загальною площею 65,30 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності відповідачу.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 лютого 2021 року поновлено судовий розгляд у даній справі та зупинено провадження до набрання законної сили судовим рішенням у справі №754/7675/17 за позовом АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1325 від 27.02.2008.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилався на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права та перешкоджає подальшому провадженню у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що суд першої інстанції грубо порушив положення ст. 244 ЦПК України, оскільки видалився до нарадчої кімнати для ухвалення рішення по суті справи, після виходу з якої проголосив ухвалу про зупинення провадження.

При цьому, в порушення ст. 244 ЦПК України суд не постановив ухвалу про поновлення судового розгляду, не проводив судових дебатів з приводу додатково досліджених обставин.

Вважав, що зупинення провадження у відповідності до вимог ч. 6 ст. 251 ЦПК України, за результатами виходу суду з нарадчої кімнати, з огляду на приписи ст. 244 ЦПК України унеможливлює вчинення такої процесуальної дії "з`ясування обставин справи", адже стадія судового розгляду "вихід до нарадчої кімнати для ухвалення рішення" цього не передбачає.

За наведених обставин просив скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02.02.2021 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідач, заперечуючи проти апеляційної скарги, подав відзив. Посилаючись на те, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а ухвала суду постановлена судом з дотриманням норм процесуального права, просив скаргу залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про зупинення провадження розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно протоколу судового засідання від 02.02.2021, суд після закінчення розгляду справи по суті видалився до нарадчої кімнати.

Після виходу з нарадчої кімнати судо проголосив ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 лютого 2021 року про поновлення судового розгляду у даній справі та зупинення провадження до набрання законної сили судовим рішенням у іншій цивільній справі за позовом АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що без встановлення дійсного розміру заборгованості, що буде визначений в рамках розгляду іншої справи про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, суд позбавлений можливості ухвалити рішення.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо порушення судом перої інстанції норм процесуального права, а саме проголошення ухвали суду про зупинення провадження у справі після закінчення розгляду справи по суті і без дослідження питання про підстави зупинення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 244 ЦПК України, після судових дебатів суд виходить до нарадчої кімнати для ухвалення рішення, оголосивши орієнтовний час його проголошення. Якщо під час ухвалення рішення виникає потреба з`ясувати будь-яку обставину шляхом повторного допиту свідків або вчинення певної прцесуальної дії, суд, не приймаючи рішення, постановляє ухвалу про поновлення судового розгляду.

Згідно з ч. 3 ст. 244 ЦПК України, розгляд справи у випадку, встановленому частиною другою цієї статті, проводиться виключно в межах з`ясування обставин, що потребують додаткової перевірки.

Після закінчення поновленого розгляду справи суд залежно від його результатів відкриває судові дебати з приводу додатково досліджених обставин і виходить до нарадчої кімнати для ухвалення рішення або, якщо вчинення необхідних процесуальних дій у даному судовому засіданні виявилося неможливим, оголошує перерву (ч. 4 ст. 244 ЦПК України).

Аналіз даної норми закону приводить до висновку, що після виходу з нарадчої кімнати, суд може або проголосити рішення, або, у виключних випадках, не ухвалюючи рішення, постановляє ухвалу про поновлення судового розгляду. Таким виключним випадком, який після виходу з нарадчої кімнати зумовлює непроголошення рішення та постановлення ухвали про поновлення судового розгляду, є об`єктивна необхідність в з`ясуванні обставин, що потребують додаткової перевірки, шляхом повторного допиту свідків або вчинення певної процесуальної дії. Тобто, інших підстав для непроголошення рішення після виходу з нарадчої кімнати та для поновлення судового розгляду, - законом не передбачено.

Разом з тим, після закінчення поновленого розгляду суд відкриває часткові судові дебати (лише в частині додатково досліджених обставин), після чого видаляється до нарадчої кімнати для ухвалення рішення, або оголошує перерву виключно в тому разі, якщо вчинення необхідних процесуальних дій виявилось неможливим.

Однак, норми статті 244 ЦПК України були порушені судом, що унеможливило реалізацію процесуальних прав позивача, і насамперед конституційного права на справедливий та неупереджений судовий розгляд.

Так, після проголошення ухвали про поновлення провадження у справі, суд не проводив жодних процесуальних дій для з'ясування обтсавин, що потребують додаткової перевірки. Рішення про зупинення провадження у справі було прийнято судом одночасно з рішення про поновлення судового розгляду.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що 16.06.2020 відповідач подав клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у іншій справі про за позовом АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявляючи клопотання, відповідач посилався на те, що дійсний розмір заборгованості буде визначений в ході розгляду іншої спави про стягнення заборгованості, що унеможливлює ухвалення об`єктивного та законного рішення у даній справі про звернення стягнення на предмет іпотеки. Поряд з цим, заперечуючи проти розміру заборгованості, представник відповідача в суді першої інстанції визнав, що у ОСОБА_1 існує заборгованість по кредитному договору в розмірі близько 62 тис.дол. США.

Як вбачається з протоколу судового засідання від 03.08.2020 клопотання відповідача про зупинення провадження залишено без розгляду (т. 1, а.с. 43-44). А вдруге з клопотанням про зупинення провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 21 ЦПК України відповідач не звертався.

Таким чином, суд першої інстанції в порушення норм процесуального права без з`ясування обставин, що потребують додаткової перевірки, а саме без дослідження питання про підстави зупинення, вирішив питанн про зупинення провадження у справі одночасно з поновленням судового розгляду без з'ясування підстав для зупинення та без врахування думки учасників справи.

Враховуючи наведене, доводи, викладені в апеляційній скарзі, що ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження є безпідставною та перешкоджає подальшому провадженню у справі, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 369, 374, 379, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк", в інтересах якого діє Трутнєв Сергій Валерійович, - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 лютого 2021 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді О.В. Желепа

В.А. Кравець