Справа № 455/1131/14-ц
Провадження № 6/455/10/2021
УХВАЛА

Іменем України

11 травня 2021 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Пошивака Ю.П.,

секретар судового засідання - Сенета Г.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду - залі судових засідань, цивільну справу №455/1131/14-ц за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», первісний стягувач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», боржник ОСОБА_1 , про заміну сторони у виконавчому листі,

В С Т А Н О В И В:

24.03.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» звернулося до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому листі, посилаючись на те, що 15.10.2014 року Старосамбірським районним судом Львівської області ухвалено судове рішення по справі № 455/1131/14-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 002-13501-160212 від 16.02.2012 року.

Проте, 10.10.2018 року Старосамбірським районним відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Отже, рішення Старосамбірського районного суду Львівської області № 455/1131/14-ц не виконано, заборгованість за кредитним договором №002-13501-160212 від 16.02.2012 року не погашена.

12.06.2017 року ПАТ «Дельта Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», уклали Договір №14/К про відступлення права вимоги за кредитними договорами, згідно з яким відбулося переуступлення прав вимог за рядом кредитних договорів.

Відповідно до умов Договору №14/К про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 12.06.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ПАТ «Дельта Банк», в тому числі і до ОСОБА_1 .

Просить задовольнити заяву та замінити сторону у виконавчому листі по справі № 455/1131/14- ц із ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» за правом грошової вимоги до ОСОБА_1 .

Представник заявника Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В заяві про заміну стягувача представник заявника просить розгляд справи проводити без його участі (а.с.3).

Представник стягувача (первісний позивач) Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причин неявки суд не повідомили.

Згідно ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно ч.5 ст.442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» 1404-ХІХ, у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні розуміється заміна однієї із сторін (стягувача або боржника) з переходом прав і обов`язків від право попередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брала участь у виконавчому провадженні.

Підставою правонаступництва є, зокрема, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 15.10.2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, позов задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , в користь Публічного акціонерного товариства «Дельта банк», що знаходиться у місті Київ по вулиці Щорса № 36-б, поштовий індекс 01133, р/р НОМЕР_2 , МФО 380236, , заборгованість по кредитному договору 5357 (п`ять тисяч триста п`ятдесят сім) гривень 01 копійка, а на р/р НОМЕР_3 судові витрати в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок (справа №455/1131/14-ц, а.с.28).

Вказане судове рішення набрало законної сили, у зв`язку з чим за заявою стягувача були видані виконавчі листи, які були надіслані 12.12.2014 року за №10551 ПАТ «Дельта Банк», що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (справа №455/1131/14-ц, а.с.34).

12.06.2017 року між ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір №14/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників-фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.

Згідно додатку №1 до договору №14/К про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 12.06.2017 року укладений 16.02.2012 року, ОСОБА_1 вказана як позичальник, № договору 002-13501-160212 від 16.02.2012 року (а.с.12).

Як вбачається з Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» є юридичною особою зареєстрованою в передбаченому Законом порядку (а.с.19).

Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правонаступництво - це перехід суб`єктивного права (а у широкому розумінні - також і юридичного обов`язку) від однієї особи до іншої (правонаступника).

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки право попередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу (частина перша статті 55 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статті 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) або правонаступництва.

Статтею 514 ЦК України також передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм, зокрема, п. п. 1, 2 частини 1 статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки у зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За своєю правовою природою заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження та її заміна новим кредитором проводиться за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Згідно правових висновків викладених в постановах Верховного суду № 61-630св18 від 05 березня 2018 року, № 61-20171св18 від 15 серпня 2018 року, № 61-1698св17 від 30 січня 2018 року, які узгоджуються з правовою позицією, яка викладена в постанові Верховного суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13, на підставі відступлення права вимоги відбувається заміна кредитора поза межами виконавчого провадження та не залежить від відкритого виконавчого провадження.

При цьому, виконання судового рішення - це заключний етап юрисдикційної діяльності. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Виконанням судового рішення завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.

Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно ч.2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Тлумачення статті 516 ЦК України, частини другої статті517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.

Аналогічний висновок зроблено і Верховним Судом України. Зокрема, в постанові Верховним Судом України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 вказується, що «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним».

Суд приходить до висновку про необов`язковість згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов`язків, не погіршує становище боржника та не зачіпає його інтересів, що не позбавляє сторін права додатково врегулювати порядок зміни кредитора в договорі.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Обов`язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні (п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України).

Отже, після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов`язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником - вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ініціювання відкриття виконавчого провадження, тощо.

Крім того, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтями 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, підставою для процесуального правонаступництва, зокрема, заміни сторони виконавчого провадження, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних правовідносин і переходу до іншої сторони прав та обов`язків сторони, яка вибула із цих правовідносин.

За таких обставин суд приходить до висновку, що стягувач підлягає заміні правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал».

Пунктами 12, 13 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 передбачено, що у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин, оскільки Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» передало своє право вимоги за укладеними кредитними договорами в тому числі і з ОСОБА_1 ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», тому у виконавчому листі щодо виконання рішення у цивільній справі №455/1131/14-ц по виконанню рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 15.10.2014 року необхідно замінити сторону виконавчого провадження стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал».

Керуючись ч.2 ст. 247 ст.ст. 259, 260, 352-354, 442 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» про заміну стягувача, - задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта банк»на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» (, юридична адреса: 03035, м. Київ, вул. Сурікова, №3 «а»), у виконавчому листі №455/1131/14-ц, виданого на підставі рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 15.10.2014 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта банк»заборгованості за кредитним договором.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи за правилами п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України ухвала може бути оскаржена у зв`язку з порушенням правил підсудності протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Суддя Ю.П.Пошивак