провадж. 2/202/2/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 травня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді - Бєльченко Л.А

при секретарі- Нетеса Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі у загальному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Рудкевич Є.В., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Яковлева І.М., Шоста дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання недійсною довіреності, договорів купівлі-продажу квартири, витребування майна, визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до відповідачів з позовом про визнання недійсною довіреності, укладеної від імені її чоловіка ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_2 , посвідчену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевичем С.В. 26.04.2010 року; визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного від імені ОСОБА_5 ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , посвідченого 26.11.2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко В.В., недійсним; визнання договору купівлі-продажу цієї ж квартири, укладеного між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , посвідченого 08.02.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Яковлевою І.М., недійсним; визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 на вказану квартиру (а.с.4 т.1).

29.10.2013 року суддею Шкляруком Д.С. відкрито провадження у справі і призначено до розгляду (а.с. 36 т.1).

Ухвалою від 15.09.2014 року у справі призначена судово-почеркознавча експертиза, на час проведення якої провадження у справі зупинено (а.с. 171 т.1).

Ухвалою суду від 24.12.2014 року провадження у справі відновлено (а.с.186 т.1).

Ухвалою суду від 06.02.2015 року у справі призначена повторна судово-почеркознавча експертиза, на час проведення якої провадження у справі зупинено (ас.194,195 т.1).

Ухвалою суду від 13.07.2015 року провадження у справі відновлено (а.с.208 т.1).

Ухвалою суду від 07.04.2016 року у справі призначена повторна судово-почеркознавча експертиза, на час проведення якої провадження у справі зупинено (а.с. 28 т.2).

Ухвалою суду від 13.05.2016 року провадження у справі відновлено (а.с.34 т.2).

Ухвалою суду від 08.02.2017 року у справі призначена повторна судово-почеркознавча експертиза, на час проведення якої провадження у справі зупинено (а.с. 131 т.2).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 15.03.2017 року проведено повторний розподіл судової справи у зв`язку з закінченням повноважень судді Шклярука Д.С., визначено суддю ОСОБА_6 для розгляду цієї справи (а.с.137 т.2).

Ухвалою від 15.03.2017 року суддею ОСОБА_6 справу прийнято до провадження, призначено підготовче засідання (а.с. 138 т.2).

Ухвалою від 23.03.2017 року справу призначено до розгляду (а.с. 141 т.2).

Ухвалою суду від 27.06.2017 року у справі призначена повторна судово-почеркознавча експертиза, провадження у справі зупинено (а.с. 168 т.2).

Ухвалою суду від 11.10.2017 року провадження у справі відновлено (а.с.183 т.2).

03.11.2017 року через канцелярію суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_4 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Самарський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про анулювання актового запису про смерть (а.с. 200 т.2).

Ухвалою від 06.11.2017 року відмовлено у прийнятті зустрічного позову (а.с.204 т.2).

Ухвалою суду від 12.01.2018 року провадження у справі зупинено до розгляду справи за позовом позов ОСОБА_4 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Самарський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про анулювання актового запису про смерть (а.с. 237 т.2).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2018 року проведено повторний розподіл судової справи у зв`язку з відстороненням від посади судді ОСОБА_6 на підставі рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП від 30.11.2018 року, визначено суддю Бєльченко Л.А. для розгляду справи (а.с.2 т.3).

Ухвалою від 12.12.2018 року справу прийнято до провадження (а.с.3 т.3).

Ухвалою суду від 20.02.2020 року поновлено провадження у справі, справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 23.03.2010 року (а.с.10 т.3).

24.04.2020 року через канцелярію суду надійшла заява, якою позивач збільшила позовні вимоги і, окрім іншого, просила витребувати від відповідача ОСОБА_4 з незаконного володіння на свою користь спірну квартиру (а.с.31-39 т.3).

Ухвалами суду від 09.07.2020 року заява ОСОБА_1 прийнята до провадження,закрито підготовче засідання, справа призначена до розгляду по суті (а.с. 84,85 т.3).

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач ОСОБА_1 зазначила, що вона з 12.01.1996 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 . У 2010 році вони, як літні люди, підверглися шахрайським діям відносно їх житла. При цьому її, позивача, незаконно направили до психіатричної лікарні, а квартиру, що була зареєстрована на неї, продали за підробленою довіреністю. ЇЇ чоловіка, ОСОБА_5 , знайшли повішеним у лісосмузі далеко від дому і вона вважає, що його вбили за квартиру. Згідно з документами ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 64.

За життя ОСОБА_5 належала квартира АДРЕСА_1 . Відповідно до ст. 1261 ЦК України вона є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців немає. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.04.2013 року їй визначений додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 у два місяці з дня набрання рішенням законної сили. Отримавши копію рішення, вона звернулась до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте з`ясувалось, що її чоловік нібито 26.04.2010 року, тобто через 13 днів після смерті, видав довіреність на ім`я ОСОБА_2 на право продажу належної йому квартири. За цією довіреністю 26.11.2010 року квартира АДРЕСА_1 ОСОБА_2 була продана ОСОБА_3 . Договір купівлі-продажу був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. 08.02.2013 року ОСОБА_3 продала спірну квартиру відповідачеві ОСОБА_4 , хоча на цей час ОСОБА_3 вже знала, що вона, позивач, оспорює продаж спірної квартири. Договір купівлі - продажу був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Яковлевою І.М.

Позивач вважає, що спірна квартира вибула з володіння власника поза його волею, оскільки після його смерті була продана по підробленою довіреністю з подальшим укладанням договорів купівлі - продажу. Тому, посилаючись на положення статей 203,215,216,388,1261 ЦК України, просила позовні вимоги задовольнити.

Представники позивача ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 позовні вимоги під час розгляду справи підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 , адвокат Полтавець Т.В., позовні вимоги не визнала. Заперечуючи проти позову, представник відповідача вказала, що позивачем не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які б в сукупності свідчили про наявність правових підстав для задоволення позову. 26.04.2010 року ОСОБА_5 видав довіреність на ім`я ОСОБА_2 , посвідчену приватним нотаріусом Рудкевич С.В., якою надано повноваження на розпорядження майном з правом укладати будь - які угоди по відчуженню майна. 26.11.2010 року ОСОБА_2 від імені ОСОБА_5 за довіреністю продав квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_3 . Факт того, що підпис на довіреності від імені ОСОБА_5 було проставлено самим ОСОБА_5 підтверджується висновком почеркознавчої експертизи № 1023-15 від 03.07.2015 року. 08.02.2013 року ОСОБА_3 продала спірну квартиру ОСОБА_11 . Останній є добросовісним набувачем. Представник відповідача Полтавець О.В. також зазначила, що позивачем обраний неправильний спосіб захисту, оскільки права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до набувача з використанням правового механізму, встановленого статтями 215,216 ЦК України. Такий спосіб захисту можливий лише шляхом подання віндикаційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, на право витребувати в набувача це майно. Проте, на думку представника відповідача, не існує жодних підстав для тверджень того, що майно вибуло з володіння ОСОБА_5 поза його волею. Тому просила у позові відмовити.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , не дивлячись на неодноразові виклики, в судове засідання не з`являлись. Останній взагалі зареєстрованим за будь - якою адресою не значиться (а.с.76 т.2,148 т.3).

Треті особи у справі, їх представники в судове засідання не з`явились, направили на адресу суду відповідні листи з проханням розглядати справу без їх участі ( а.с. 28, 91, 94,103,159,163,179 т.3).

З`ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 з 12.01.1996 року (а.с.92 т.1). 13.04.2010 року ОСОБА_5 знайшли повішеним у лісосмузі, в двохсот метрах від заправки «Елін» по вул. Красногірській (а.с.117-123 т.2).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 17.02.2012 року Відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.90 т.1).

Встановлено, що за час життя ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого БМФ «Дніпроважбуд» 14.07.2000 року, належала квартира АДРЕСА_1 (а.с.184 т.3).

26.04.2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевич Є.В. посвідчена довіреність, відповідно до змісту якої ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_2 розпоряджатися всім належним йому майном (а.с.187 т.3).

26.11.2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. був посвідчений договір купівлі - продажу, за яким ОСОБА_2 , діючи по довіреності від імені ОСОБА_5 , продав ОСОБА_3 спірну квартиру (а.с.180 т.3).

08.02.2013 року ОСОБА_3 продала вказану квартиру ОСОБА_4 . Договір купівлі - продажу був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Яковлевою І.М., зареєстрований в реєстрі за номером 255 (а.с. 176 т.3).

Встановлено, що Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 02.07.2012 року заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_5 . З заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру звернулась позивач ОСОБА_1 . Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.04.2013 року ОСОБА_1 визначений додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 - у два місяці, починаючи з дня наступного за днем набрання рішенням законної сили (а.с.88-99 т.1).

Постановою державного нотаріуса Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 13.09.2013 року позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 на спірну квартиру, оскільки остання на підставі договору купівлі - продажу від 26.11.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко В.В., зареєстрованого в реєстрі за номером 4584, належить ОСОБА_3 (а.с.28 т.1).

Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 1281 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини третьої статті 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до вимог закону має вчинятися правочин (ч.1 ст.245 ЦК України).

Згідно з вимогами стст.202-204 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч.1-3, 5 та 6 ст.203 цього кодексу.

Згідно з ч.3 ст.203 ЦК України однією із загальних вимог, дотримання якої необхідно для дійсності правочину, є вимога щодо волевиявлення учасника правочину, яке повинно бути вільним та відповідати його внутрішній волі.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність з підстав, установлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (ч.3 ст.215 ЦК).

Під час розгляду справи встановлено, що довіреність посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевич Є.В. від імені ОСОБА_5 на розпорядження майном 26.04.2010 року, в той час як останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто довіреність посвідчена через тринадцять днів після смерті ОСОБА_5 . Зазначене дає підстави дійти висновку, що волевиявлення ОСОБА_5 на вчинення такого правочину, як видача довіреності на ім`я ОСОБА_2 на розпорядження належним йому майном, не було. Відповідно до положень ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті.

За таких обставин, наявні правові підстави для визнання довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевич Є.В. від імені ОСОБА_5 на розпорядження майном 26.04.2010 року, зареєстрованої в реєстрі за номером 2144, недійсною, задовольнивши вимоги ОСОБА_1 в цій частині позову.

Слід зазначити, що суд не приймає до уваги і критично ставиться до посилань представника відповідача на висновок почеркознавчої експертизи від 03.07.2015 року №1023-15, де вказано, що рукописний текст у графі «підпис» в оригіналі довіреності від 26.04.2010 року від імені ОСОБА_5 виконаний особисто ОСОБА_5 .

З цього приводу суд зазначає наступне.

Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи ( ч.1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи встановлені у справі обставини і відповідні їм правовідносини, оцінюючи взаємний зв`язок доказів, наявних в матеріалах справи, їх достовірність, конкретні обставини справи, а саме обставини, за яких настала смерть ОСОБА_5 , суд вважає, що висновок почеркознавчої експертизи від 03.07.2015 року №1023-15 (а.с.198-202 т. 1) не може бути сприйнятий судом як достовірний, і відхиляє його.

Статтею 41 Конституції України та статтею 319 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним і право розпоряджатися майном належить лише власникові майна.

Стаття 321 ЦК України встановлює принципи непорушності права власності. Відповідно до цієї норми право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень статті 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребувано у нього.

Пунктом 3 частини 1 статті 388 ЦК України передбачено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Встановивши під час розгляду справи, що ОСОБА_5 фактично не уповноважував ОСОБА_2 довіреністю на розпорядження спірною квартирою, суд приходить до висновку, що остання вибула з володіння власника поза його волею.

Після смерті ОСОБА_5 , спадкоємцем за законом першої черги є позивач у справі, яка вчинила всі передбачені діючим законодавством дії для прийняття спадщини, тому спірна квартира у відповідача ОСОБА_4 витребовується судом на її користь, задовольнивши вимоги позивача в цій частині позову.

Що стосується вимог ОСОБА_1 в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу спірної квартири від 26.11.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко В.В., зареєстрованого в реєстрі за номером 4584, укладеного між ОСОБА_2 за довіреністю від імені ОСОБА_5 і ОСОБА_3 ; від 08.02.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, Яковлевою І.М., зареєстрованого в реєстрі за номером 255, укладеного між ОСОБА_14 і ОСОБА_4 , а також вимог про визнання за позивачем права власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом, суд вважає, що ці вимоги не підлягають задоволенню, оскільки є зайвими і зазначає наступне.

В постанові від 28.01.2021 року у справі №367/8910/17 Верховний Суд відзначив, що віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. В цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. При цьому норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке в подальшому відчужене набувачем третій особі, оскільки надає право повернення майна лише стороні правочину, який визнано недійсним. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

Відповідно до пункту 9 частини 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майна та їх обтяжень» судове рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є підставою для державної реєстрації прав власності на нерухоме майно. Тому рішення суду про витребування спірної квартири на користь позивача з незаконного володіння відповідача є підставою для реєстрації за ОСОБА_1 права власності на цю квартиру і окремого визнання за нею права власності на квартиру не потребується.

Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1391,40 грн.

Керуючись ст.ст.4,5,10,13,81,141, 259,263-265 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати недійсною довіреність, укладену від імені ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_2 , посвідчену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Рудкевич Є.В. 26.04.2010 року, зареєстровану в реєстрі за номером 2144.

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) квартиру АДРЕСА_1 .

В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1391 (одна тисяча триста дев`яносто одна) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення через суд першої інстанції.

Суддя Бєльченко Л.А.