22-ц/804/1190/21
265/8105/19

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021 року місто Маріуполь

справа № 265/8105/19

провадження № 22-ц/804/1190/21

Донецький апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Пономарьової О.М.,

суддів Зайцевої С.А., Попової С.А.,

сторони:

позивач Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради

відповідач ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу позивача Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області у складі судді Шиян В.В. від 22 лютого 2021 року, дата складання повного тексту рішення 26 лютого 2021 року,

в с т а н о в и в:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

22 листопада 2019 року Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради (далі ДСЗН або департамент) звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в департаменті, як представник родини одержувача державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Відповідачу неодноразово призначалася соціальна допомога в період часу з 01 квітня 2016 року по 30 вересня 2016 року, з 01 жовтня 2016 року по 31 березня 2017 року, з 01 квітня 2017 року по 30 вересня 2017 року, з 01 жовтня 2017 року по 31 березня 2018 року, з 01 квітня 2018 року по 30 вересня 2018 року, з 01 жовтня 2018 року по 31 березня 2019 року, з 01 квітня 2019 року по 30 вересня 2019 року.

Під час подання заяви про призначення допомоги відповідач була попереджена під особистий підпис, що всі наведені нею в заяві відомості про доходи та майно, будуть перевірені згідно з чинним законодавством.

В результаті проведення перевірки відділом соціальних інспекторів департаменту даних, наданих відповідачкою під час звернень до департаменту з питання призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, встановлено, що ОСОБА_1 надала не повну інформацію про наявність у власності чоловіка ОСОБА_1 двох автомобілів, один з яких не було задекларовано в деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги та які надавались відповідачкою на кожне звернення з питання призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, що в свою чергу призвело до неправомірної виплати бюджетних коштів за період з 01 квітня 2016 року по 30 червня 2019 року на загальну суму 147 721,50 гривень.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 надмірно виплачені кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в розмірі 147 721 грн 50 коп. та понесені витрати по платі судового збору в сумі 2 215,82 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Рішення місцевого суду мотивоване тим, що ОСОБА_1 виховує чотирьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тому повернення (стягнення) наданої соціальної допомоги за таких умов може застосовуватися, коли місцева державна адміністрація на підставі рішень районних, районних у містах державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах рад за результатами обстеження матеріально-побутових умов сім`ї та зібраної інформації про сім`ю, її власність, доходи, майно прийме рішення про відмову в наданні соціальної допомоги.

Проте, в матеріалах справи відсутнє рішення саме про відмову в наданні соціальної допомоги ОСОБА_1 в розумінні частини 2 статті 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» № 1768-III і таке рішення не було надано представником позивача під час розгляду справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням суду, позивач Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги департаменту в повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що за результатами проведеної перевірки даних, наданих відповідачкою під час звернень до департаменту встановлено, що ОСОБА_1 надала не повну інформацію про кількість автомобілів, які перебували у власності заявника, що в свою чергу призвело до неправомірної виплати бюджетних коштів за період з 01 квітня 2016 року по 30 червня 2019 року на загальну суму 147 721 грн 50 коп., оскільки відповідач приховала відомості про свій майновий стан. З урахуванням норм чинного законодавства спеціалістами департаменту 13 вересня 2019 року повідомлено відповідачку про надмірно виплачені кошти державної допомоги, але в добровільному порядку погашення не здійснено.

Суд дійшов помилкового висновку, що вимоги про стягнення надмірно виплачених коштів не підлягають задоволенню в силу відсутності відповідного рішення про відмову в наданні соціальної допомоги, оскільки чинне законодавство не містить обов`язку прийняття такого рішення в умовах виявлення неправдивих відомостей.

Основною підставою для припинення виплати соціальної допомоги та стягнення надмірно виплачених коштів такої допомоги, є приховання або навмисне подання недостовірних даних про доходи та майновий стан сім`ї отримувача допомоги, що встановлено у даній справі, тому позов підлягає задоволенню.

Відповідачка не скористалась своїм правом на подання відзиву, що не перешкоджає розгляду справи.

Рух справи у суді апеляційної інстанції

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 березня 2021 року визначений склад суду: Пономарьова О.М. (суддя-доповідач), Зайцева С.А., Попова С.А.

Ухвалою апеляційного суду від 26 березня 2021 року апеляційна скарга залишена без руху для усуненні недоліків проведення оплати судового збору.

Ухвалою апеляційного суду від 08 квітня 2021 року у справі відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою апеляційного суду від 16 квітня 2021 року у справі закінчено проведення підготовчих дій та призначено справу до розгляду за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Фактичні обставини, встановлені судом

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ДСЗН, як представник родини одержувача державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

ОСОБА_1 виховує чотирьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

14 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до уповноваженого управління з питання призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з відповідним пакетом документів, повторні звернення відбулися 03 жовтня 2016 року, 03 березня 2017 року, 04 жовтня 2017 року, 04 квітня 2018 року, 18 червня 2018 року, 02 жовтня 2018 року та 01 квітня 2019 року (а.с. а.с.5-19).

Звернення відповідачки ОСОБА_1 були задоволені, їй призначена соціальна допомога на період з 01 квітня 2016 року по 30 вересня 2016 року, з 01 жовтня 2016 року по 31 березня 2017 року, з 01 квітня 2017 року по 30 вересня 2017 року, з 01 жовтня 2017 року по 31 березня 2018 року, з 01 квітня 2018 року по 30 вересня 2018 року, з 01 жовтня 2018 року по 31 березня 2019 року, з 01 квітня 2019 року по 30 вересня 2019 року (а.с.38-44).

В декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, поданих до департаменту, зазначалося, що в сім`ї виховується чотири неповнолітні дитини, у власності сім`ї є автомобіль марки Фольцваген, 2006 року випуску. (а.с. 22, 24, 26, 28, 30, 32, 34, 36).

Відповідно до інформації Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 29 квітня 2019 року чоловік відповідачки ОСОБА_6 має у власності два автомобіля: Citroen berlingo, 2001 року випуску, дата реєстрації 14 липня 2009 року, та Volkswagen transporter, 2006 року випуску, дата реєстрації 12 листопада 2013 року (а.с. 56).

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

Статтею 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (далі - Закон N1768-III) визначено, що соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, який залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.

Порядок призначення та виплати соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 2, 3 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року №250(далі - Порядок), соціальна допомога призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.

За змістом пункту 6 Порядку для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу праці та соціального захисту населення, зокрема, декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї).

Частиною першою статті 7 Закону N 1768-III передбачено, що державна соціальна допомога не призначається, зменшується її розмір або припиняється виплата у випадках, коли, зокрема, з`ясовано, що малозабезпечена сім`я має додаткові джерела для існування; у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв. м на одного члена сім`ї та додатково 10,5 кв. м на сім`ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).

Частиною другою статті 7 Закону N 1768-III встановлено, що за наявності обставин, передбачених у частині першій цієї статті, соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо, зокрема, у малозабезпеченій багатодітній сім`ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років).

Якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення (частина четверта статті 7 Закону N 1768-III).

Згідно з абзацом другим пункту 25 Порядку виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення.

З аналізу змісту наведених норм можна дійти висновку, що припинення виплати та повернення виплаченої соціальної допомоги з підстави, передбаченої абзацом четвертим частини першої статті 7 Закону N 1768-III, можливе за наявності таких обов`язкових умов: малозабезпечена сім`я має додаткові джерела для існування; у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму); відсутні обставини, передбачені частиною другою статті 7 цього Закону; дотримано процедуру прийняття рішення місцевою державною адміністрацією про призначення соціальної допомоги у разі, коли є обставини та умови, передбачені частинами першою та другою статті 7 Закону N 1768-III; відсутні ознаки (обставини) навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру.

Виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення.

За змістом абзацу четвертого частини першої статті 7 Закону N 1768-III припинення виплати соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї та/або повернення (стягнення) її, у випадку, коли малозабезпечена сім`я має додаткові джерела для існування або у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму), можливі тоді, коли відсутні відомості про те, що в малозабезпеченій багатодітній сім`ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), або обставини навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу, тобто коли відсутні обставини, передбачені частиною другою та/або частиною четвертою цієї статті.

З урахуванням наведених норм, суд першої інстанції встановив, що сім`я ОСОБА_1 виховує чотирьох неповнолітніх дітей, та правильно виходив з того, що повернення (стягнення) наданої соціальної допомоги за таких умов може застосовуватися, коли місцева державна адміністрація на підставі відповідних рішень за результатами обстеження матеріально-побутових умов сім`ї та зібраної інформації про сім`ю, її власність, доходи, майно прийме рішення про відмову в наданні соціальної допомоги.

Оскільки під час розгляду справи позивачем не було доведено факт прийняття рішення про відмову в наданні соціальної допомоги ОСОБА_1 в розумінні положень частини 2 статті 7 вищевказаного Закону, та доказів на підтвердження дотримання відповідної процедури не надано, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову про стягнення намірно виплачених коштів малозабезпеченій сім`ї, у якій виховується четверо неповнолітніх дітей.

Доводи апеляційної скарги про необов`язковість прийняття місцевою державною адміністрацією рішення про відмову у наданні соціальної допомоги для стягнення надмірно виплачених коштів, спростовуються правильно застосованими судом першої інстанції нормами матеріального права та встановленими обставинами, зокрема виховання у малозабезпеченій сім`ї відповідача чотирьох неповнолітніх дітей.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, що б призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги на предмет законності судового рішення виключно в межах заявлених в суді першої інстанції вимог та які безпосередньо стосуються правильності застосування судом норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв`язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до помилкового судового рішення. Ніяких нових обставин чи доказів, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли б вплинути на правильність висновків та рішення суду апеляційної інстанції не надано.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд. та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINAv. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСІІЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Викладені в постанові висновки в повній мірі узгоджуються з позицією Верховного Суду висловленій в постанові від 06 грудня 2018 року у справі № 127/26649/16-ц та в постанові від 06.12.2018 року у справі №127/26649/16-ц.

Відповідно до частини 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність рішення суду, висновки суду про відмову у задоволенні позовних вимог здійсненні з дотриманням норм матеріального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до положень частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки оскаржуване судове рішення залишено без змін, а апеляційна скарга - без задоволення, питання про розподіл судових витрат апеляційний суд не вирішує.

Керуючись ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст. 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

.

Суддґ-доповідач О.М. Пономарьова

Судді С.А. Зайцева

С.А. Попова