Номер провадження: 22-ц/813/2693/21
Головуючий у першій інстанції Донцова Д.Ю.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря Дерезюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов`язання не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

До Приморського районного суду м. Одеси 25.11.2019 року звернулась позивачка ОСОБА_2 до ОСОБА_1 із позовною заявою про зобов`язання не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2020 року було залишено без розгляду позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов`язання не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Ухвалу суду першої інстанції вмотивовано тим, що оскільки представник позивача подав заяву про залишення позову без розгляду до початку розгляду справи по суті, даний позов слід залишити без розгляду.

12 листопада 2020 року ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2020 року, відповідно до якої просив ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм процесуального права.

Так, апелянт вказує, що постановляючи оскаржувану ухвалу місцевий суд не звернув уваги на те, що розгляд по суті вказаної справи було розпочато до подання заяви про залишення позову без розгляду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов`язання не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою було відкрито.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03.12.2020 року вказану цивільну справу було призначено до розгляду на 15 квітня 2021 року об 10.45.

У судовому засіданні представник апелянта адвокат Голєва С.В. апеляційну скаргу підтримала, просила суд її задовольнити.

Інші учасники справи до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи судом повідомлялись.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що представник позивача подав заяву про залишення позову без розгляду до початку розгляду справи по суті, даний позов слід залишити без розгляду.

Однак, Одеський апеляційний суд вважає, що такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

За змістом наведеної норми процесуального закону право позивача заявити суду про залишення його позову без розгляду поставлено у залежність від настання певної події початку розгляду справи по суті.

Ні положення п.5 ч.1 ст.257, ні інші норми ЦПК України не містять виключень з цього правила.

Отже, приписи п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України слід тлумачити таким чином, що після початку розгляду справи по суті позивач втрачає право на вчинення такої процесуальної дії як подання заяви про залишення його позову без розгляду.

Таке розуміння процесуального закону узгоджується з положеннями ст.43 ЦПК України щодо обов`язку учасників справи виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (п.6 ч.2), а також ч.1 ст.44 ЦПК України щодо обов`язку учасників справи добросовісно користуватися процесуальними правами. При цьому таке обмеження позивача у праві подати заяву про залишення позову без розгляду не суперечить принципу диспозитивності цивільного судочинства (ч.3 ст.13 ЦПК України), так як позивач і після початку розгляду справи по суті не позбавлений можливості диспозитивно розпорядитися своїми правами і вимогами, зокрема у відповідності до ст.206 ЦПК України, тощо.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Приморського районного суду від 02.12.2019 року відкрито провадження за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов`язання не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Ухвалою Приморського районного суду від 23.01.2020 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов`язання не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою було залишено без руху.

Ухвалою Приморського районного суду від 29.01.2020 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов`язання не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою було призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Приморського районного суду від 03.03.2020 року було відмовлено в задоволенні заяви про залишення позову без розгляду.

Ухвалою Приморського районного суду від 28.05.2020 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Приморського районного суду від 11.08.2020 року було відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

26 жовтня 2020 року від представника ОСОБА_2 надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду, яке було задоволено ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.10.2020 року.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що на стадії підготовчого засідання позивач не скористався своїм правом на подання заяви про залишення позову без розгляду і її не подавав.

До початку розгляду справи по суті позивач також не просив заявлений позов залишити без розгляду.

З протоколу судового засідання від 11.08.2020 року вбачається, що судом розпочато розгляд справи по суті, сторони надавали суду пояснення, після чого оголошено перерву у розгляді справи (а.с.195- 197).

Заяву позивачем про залишення його позову без розгляду подано після початку розгляду справи по суті.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не врахував дані обставини і вище зазначені вимоги процесуального закону та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду не може бути визнана законною і обґрунтованою в оскаржуваній частині, перешкоджає подальшому провадженню у справі, з огляду на положення пункту 4 частини 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З огляду на те, що справу по суті вирішено не було, правові підстави для розподілу судових витрат за подання апеляційної скарги відсутні.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 379, ст.ст. 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2020 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов`язання не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 квітня 2021 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: А. П. Заїкін

О. М. Таварткіладзе