ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4061/21 Справа № 199/1831/13-ц Суддя у 1-й інстанції - Якименко Л. Г. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

Головуючого Куценко Т.Р.

суддів: Демченко Е.Л., Макаров М.О.

за участю секретаря Керімової-Бандюкової Л.К.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс",

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Публічного акціонерного комерційного банку "Надра" в особі філії ПАТ КБ "Надра" Дніпропетровське Регіональне управління, третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Римська Анастасія Вікторівна, про визнання недійсним іпотечного договору, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обгрутування своїх вимог посилалася на те, що вона з вересня 2005 року по грудень 2011 року проживала з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ними за спільні кошти було придбано домоволодіння АДРЕСА_1 , яке є їх спільною сумісною власністю.

У листопаді 2012 року позивачці стало відомо, що ОСОБА_2 без її згоди уклав договір купівлі-продажу цього домоволодіння з ОСОБА_3 ..

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2012 року встановлено факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з вересня 2005 року по грудень 2011 року. Визнано недійсним договір купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1 , укладений 11 квітня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Додатковим рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2013 року припинено право власності за ОСОБА_3 на домоволодіння АДРЕСА_1 та поновлено державну реєстрацію на це майно за ОСОБА_2 .

Посилаючись на вищезазначені обставини та те, що домоволодіння належить позивачці та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, ОСОБА_3 не є власником нерухомого майна, яке передав в іпотеку, тому позивачка вважає, що були порушені її права, і просить суд визнати договір іпотеки №808810/ФЛ-3 від 11 квітня 2008 року недійсним.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано іпотечний договір № 808810/ФЛ-3 від 11 квітня 2008 року, укладений між ВАТ КБ "Надра" та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Римською А.В. недійсним та скасовано заборону відчуження домоволодіння АДРЕСА_1 , накладену приватн6им нотаріусом ДМНО Римською А.В. та зареєстровану в реєстрі за № 1612 та Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна /а.с. 40-41/.

Своє рішення суд обгрунтував тим, що ОСОБА_3 на момент укладення іпотечного договору від 11 квітня 2008 року не був власником нерухомого майна, а саме домоволодіння АДРЕСА_1 , а тому не мав права розпоряджатися ним.

З рішення суду не погодилося ТОВ "Спектрум Ессетс", якому на підставі договору про відступлення прав вимоги укладеного 15 травня 2020 року між ПАТ КБ "Надра" перейшло право вимоги до ОСОБА_3 за кредитним договором К/д № 808810/ФЛ від 11 квітня 2008 року та просить рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права /а.с. 54-61/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 квітня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1 . Договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В. та зареєстрований в реєстрі за №1610.

11 квітня 2008 року дане домоволодіння було передано ОСОБА_3 в іпотеку Відкритому акціонерному товариству комерційний банк «Надра», згідно з іпотечним договором №808810/ФЛ-3 від 11 квітня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В.

Рішенням Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська від 18 грудня 2012 року (цивільна справа № 401/12347/12), встановлено факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з вересня 2005 року по грудень 2011 року.

Також рішенням суду було визнано недійсним договір купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1 , укладений 11 квітня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Додатковим рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2013 року (цивільна справа № 401/12347/12) передбачені наслідки визнання правочину недійсним, а саме було ухвалено припинити право власності за ОСОБА_3 на нерухоме майно, яке складається з: літ. А-2 - житловий будинок, житловою площею 155,5 кв.м., загальною площею 228,0 кв.м., № 1-3 споруди, що розташовані в домоволодінні АДРЕСА_1 ; поновити державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, яке складається з: літ. А-2 - житловий будинок, житловою площею 155,5 кв.м., загальною площею 228,0 кв.м., № 1-3 споруди, що розташовані в домоволодінні АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

Таким чином, домоволодіння АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 на момент укладання іпотечного договору № 808810/ФЛ-3 від 11 квітня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В. 11 квітня 2008 року та зареєстрований в реєстрі за № 1611, не був власником нерухомого майна в цілому, а саме домоволодіння АДРЕСА_1 , а тому й не мав право повністю розпоряджатися ним.

Проте з даним висновком колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2014 року скасовано рішення Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2012 року (цивільна справа № 401/12347/12) в частині визнання недійсним договору купівлі - продажу домоволодіння АДРЕСА_1 , укладеного 11 квітня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , стягнення з ОСОБА_3 судових витрат, а також додаткове рішення цього ж суду від 25 січня 2013 року. Відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу домоволодіння від 11 квітня 2008 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Вказаним рішенням суду встановлено, що домоволодіння АДРЕСА_1 - належало ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 17 березня 2008 року на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 13 березня 2008 року за № 618, зареєстрованого КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 25 березня 2008 року.

На момент укладення договору купівлі-продажу від 11 квітня 2008 року єдиним власником домоволодіння АДРЕСА_1 був ОСОБА_2 , а тому на цей час при укладенні сторонами договору були дотримані усі вимоги закону.

Відповідно до частини 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦК) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, встановивши, що ОСОБА_3 набув право власності на спірне домоволодіння на підставі укладеного з ОСОБА_2 договору купівлі-продажу від 11 квітня 2008 року колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_3 мав право розпоряджатися спірним майном на час укладання іпотечного договору № 808810/ФЛ-3 від 11 квітня 2008 року.

Згідно з частинами 1, 3 статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 3, 5, 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Виходячи з аналізу вказаних статей при вирішення питання про недійсність правочину суд встановлює недодержання вимог закону в момент його вчинення, встановлення обсягу права власності на майно під час здійснення правочину. Таким чином, виходячи з того, що на час укладання спірного іпотечного договору від 11 квітня 2008 року власником предмету іпотеки був ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволені позовних вимог.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України та враховуючи задоволення апеляційної скарги з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс" підлягає стягненню судовий збір за апеляційної скарги у розмірі 172, 09 грн.

керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс" - задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська області від 21 березня 2013 року - скасувати.

ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним іпотечного договору - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс" судові витрати в сумі 172 грн. 09 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров