Справа № 739/319/21
Номер провадження 2/739/171/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2021 року м.Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого- судді Іващенка І.К., при секретарі - Шкурат О.Г.

з участю:

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Новгород-Сіверський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул.. Симона Петлюри, б. 30, поштова адреса: 07400, Київська область, м. Бровари, вул.. Лісова, 2, поверх 4), треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна (місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул.. Тарасовська, буд. 18, оф. 12, 1 поверх), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в якому просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №6595, вчинений 17 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з боржника на користь стягувача грошових коштів на загальну суму 19451,95 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 06 березня 2021 року з його банківської картки було знято усі грошові кошти, як заробітна плата, які на ній знаходились, приблизно 8000,00 грн.

Після звернення до установи банку йому стало відомо, що кошти зняті на підставі виконавчого документу, виданого приватним виконавцем Приходько Ю.М.

Після звернення до приватного виконавця він дізнався, що на виконанні у нього перебуває виконавчий напис №6595, вчинений 17 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з нього на користь стягувача - товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» грошових коштів на загальну суму 19451,95грн.

Позивач посилався на те, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням норм чинного законодавства. Так, нотаріус не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом та не перевірив наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат». Крім того, в порушення умов ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус Хара Н.С. вчинив виконавчий напис від 17.02.2021 року незаконно, так як з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років.

Посилаючись на викладене, позивач просив про задоволення позову.

Також у березня 2021 року від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №6595, вчиненого 17 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення з позивача грошових коштів на загальну суму 19451,95 грн.

Ухвалою від 15 березня 2021 року суд повернув заяву про забезпечення позову заявнику.

Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 15 березня 2021 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Роз`яснено: відповідачу право надати суду та іншим учасникам судового розгляду відзив на позовну заяву; третім особам право надати суду та іншим учасникам справи свої пояснення на позов та відзив.

13.04.2021 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач вказав на його не обґрунтованість та просив суд відмовити в задоволені позову повністю. Звернув увагу на те що право вимоги перейшло до нього, як правонаступника попереднього кредитора - акціонерного товариства «Дельта-Банк» на підставі договору відступлення прав вимоги № 2240/К від 07 травня 2020 року, в т.ч. і за кредитним договором № 003-24226-030712 укладеного між АТ «Дельта Банк» і відповідачем. Вказав, що законодавством не передбачено у повідомленні боржника про зміну кредитора. В зв`язку з тим що договір укладений у 2020 році відповідачем не пропущенні строки позовної давності. Приватному нотаріусу були надані всі належні документи щодо заборгованості ОСОБА_1 .

Просив суд провести розгляд справи без участі його представника.

Треті особи пояснення на позов та відзив не надали, в судове засідання не з`явилися.

Від третьої особи - приватного виконавця Приходько Ю.М. надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Причини неявки в судове засідання приватного нотаріуса Хара Н.С суду невідомі.

Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 17 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис №6595 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості на загальну суму 19451,95 грн.

26 лютого 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження №64653232 щодо виконання виконавчого напису №6595, що вчинений 17 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С про стягнення з боржника на користь стягувача суми боргу 18801,95 грн. і винагороди приватному виконавцю в сумі 650,00 грн., на загальну суму 19451,95 грн.

За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 082/20595.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями-не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напсу, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше.

Мета вчинення виконавчого напису-надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності-це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та виходячи з системного аналізу статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й встановити та зазначити у рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18).

З матеріалів справи слідує і дана обставина була встановлена в судовому засіданні, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог щодо безспірності заборгованості позивача перед відповідачем,оскільки сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості позивача.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку, а відтак суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Ураховуючи те, що нотаріус вчинив виконавчий напис з порушенням норм чинного законодавства, не перевірив безспірності заборгованості, тому наявні підстави для задоволення позову.

В роз`ясненнях, викладених в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», затверджених постановою від 07 лютого 2014року № 2, у 10 пункті роз`яснень зазначено, що, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, тільки за наявності всіх умов, передбачених Законом України «Про нотаріат» № 3425-XII.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що факт безспірності підпадає під об`єктивний сумнів, стверджувати протилежне підстави відсутні, а тому зазначений виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, тобто позов є обґрунтованим.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судові витрати, що включають судовий збір у розмірі 908,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, згідно ст.ст. 3, 8, 21, 55, 61, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст.1-16, 18,256-259, 609, 626, 627, 628, 629Цивільного кодексу України, ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат», керуючись ст..ст.1-23,6-82,89,95,141,258-259, 263-265, 274-279, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул.. Симона Петлюри, б. 30, поштова адреса: 07400, Київська область, м. Бровари, вул.. Лісова, 2, поверх 4), треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна (місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул.. Тарасовська, буд. 18, оф. 12, 1 поверх), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню- задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 17 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною та зареєстрований у реєстрі за № 6595, про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» грошових коштів в сумі 19451,95 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в сумі 908,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області.

Повний текс рішення виготовлено 11.05.2021 року.

Суддя І.К. Іващенко