Номер провадження: 22-ц/813/542/21
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І. А.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

08.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Сороколет Ю.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

особи, яка не брала участі в справі, ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 ,

від відповідача ОСОБА_5 не з`явились,

переглянувши справу №521/19715/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 червня 2019 року у складі судді Бобуйка І.А., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 21 листопада 2018 року до суду з вищеназваним позовом, просила стягнути з відповідача ОСОБА_5 за договором позики від 5 травня 2016 року, підтвердженим розпискою позичальника, грошові кошти в сумі 80000,00 доларів США, що еквівалентно 2227152,48 грн. (а.с.2-4).

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 3 грудня 2018 року відкрито провадження у справі (а.с.15).

Відповідач ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 позов не визнала, зазначивши, що борг частково повернуто, залишок боргу становить 68000,00 доларів США, з позивачем досягнуто усної домовленості щодо продовження строку повернення боргу терміном на 2 роки (а.с.37-38).

28 березня 2019 року позивач ОСОБА_1 уточнила вимоги та просила стягнути з відповідача ОСОБА_5 борг за договором позики від 5 травня 2016 року в сумі 68000,00 доларів США, що еквівалентно 1893079,61 грн. (а.с.51-56).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19 червня 2019 року позов задоволено; стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 5 травня 2016 року в сумі 68000,00 доларів США, що еквівалентно 1793840,00 грн.; розподілені судові витрати (а.с.69-72).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення суду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_7 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові (а.с.75-78).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18 липня 2017 року в справі №521/7341/17, залишеним без змін в апеляційному порядку 20 листопада 2018 року, стягнуто з ОСОБА_5 на її ОСОБА_7 користь за договором позики від 15 листопада 2016 року борг в сумі 1116486,40 грн. Для ухилення від виконання боргових зобов`язань перед ОСОБА_7 в суді виник позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики від 5 травня 2016 року в сумі 80000,00 доларів США, за результатами розгляду якого Малиновським районним судом м. Одеси 19 травня 2019 року ухвалено рішення про стягнення боргу в сумі 68000,00 доларів США. Оскаржуване рішення прийнято з грубим порушенням права третьої сторони та є таким, що ухвалено в результаті штучно створеного судового процесу з метою ухилення від виконання боргових зобов`язань перед ОСОБА_3 . Доказом даного є те, що відповідач визнала вимоги позивача, сторони в особі представників подали заяви про розгляд справи за відсутності сторін. ОСОБА_3 ставить під сумнів справжність та достовірність договору позики, який є підставою для звернення до суду зі сторони ОСОБА_1 , а саме відповідність дати його фактичного складання даті, яка вказана. Визнанням позовних вимог сторони фактично домовились шляхом мирного врегулювання спору про заборгованість ОСОБА_5 перед ОСОБА_1 . Сторона апелянта виходить з того, що визнання позову є правочином, який направлений на виникнення прав та обов`язків у сторін, що узгоджується зі статтею 202 ЦК України. Правочин у вигляді визнання позовних вимог направлений на уникнення виконання рішення по справі №522/7341/17 про стягнення коштів на користь ОСОБА_3 .

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 у нею було взято в борг 80000,00 доларів США 5 травня 2016 року, борг було погашено частково, тому у зв`язку з невиконанням ОСОБА_5 зобов`язань в повній мірі у визначений строк, вона мала право звернутися до суду для захисту своїх прав, при цьому жодних прав третьої особи порушено не було. ОСОБА_3 не має перешкод для звернення до виконавчої служби щодо примусового виконання рішення про стягнення з ОСОБА_5 грошових коштів. Визнання відповідачем позову є процесуальним правом відповідача. Борги ОСОБА_5 перед ОСОБА_3 не стосуються боргів ОСОБА_5 перед нею ОСОБА_1 . Оскаржуючи судове рішення ОСОБА_3 тим самим створює перешкоди для його виконання. Те, що ОСОБА_5 була боржником по іншій справі, не звільняє її від інших боргів та інших кредиторів. Вона як кредитор ОСОБА_5 має повне право згідно з чинним законодавством звернутися до суду для захисту своїх прав та має право на примусове стягнення грошових коштів з боржника не залежно від того, наявні в неї інші кредитори чи ні (а.с.119-121).

В ході перегляду справи встановлено наявність підстав для закриття апеляційного провадження з огляду на наступне.

Особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (ч.1 ст.352 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося (п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19 червня 2019 року в справі №521/19715/18 вирішено спір ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики від 5 травня 2016 року.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18 липня 2017 року в справі №521/7341/17 вирішено спір ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики від 15 листопада 2016 року.

Отже, ОСОБА_1 не є стороною у спірних відносинах позики грошових коштів між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , рівно як і ОСОБА_3 не є стороною у спірних відносинах позики грошових коштів між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Недійсність договору позики грошових коштів між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 судовим рішенням не встановлена.

Право ОСОБА_1 на звернення до суду з позовом до ОСОБА_9 про стягнення боргу за договором позики не залежить від наявності чи відсутності у ОСОБА_9 інших кредиторів.

Посилання ОСОБА_3 на те, що позов ОСОБА_1 є штучно створеним для ухилення від виконання ОСОБА_9 боргових зобов`язань перед ОСОБА_3 , ґрунтуються виключно на припущеннях.

Право відповідача визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу передбачено пунктом 1 частини 2 статті 49 ЦПК України, що визначає процесуальні права та обов`язки сторін.

Отже, заперечення ОСОБА_9 проти вимог ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики в сумі 80000,00 доларів США та визнання нею заборгованості в сумі 68000,00 доларів США є реалізацією передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 49 ЦПК України процесуального права відповідача визнати позов повністю чи в частині, а не доказ штучності створення судового процесу в суді в справі №521/19715/18.

У договірних зобов`язаннях позики грошових коштів сторонами договору є позикодавець (кредитор) та позичальник (боржник), тому виходячи зі змісту спірних правовідносин позики рішенням у справі №521/19715/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за укладеним між ними договором позики суд не вирішував питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_3 .

Керуючись ст.352, п.3 ч.1 ст.362, ст.368, ч.2 ст.381, п.3 ч.1 ст.389, ст.390 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 червня 2019 року в справі позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики закрити.

Ухвала набирає законної сили після проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Є.С.Сєвєрова