справа № 278/749/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2021 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., за участю секретаря Петровської Ю.Р., розглянув цивільну справу за заявою АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором, оскільки останні у добровільному порядку не виконують взяті на себе зобов`язання.
Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
У судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також останній не заперечував щодо заочного розгляду справи. Підстави неявки в судове засідання відповідачів суду невідомі, хоча вони були завчасно та належним чином повідомлені про день та час слухання справи. Отже, зважаючи на те, що відповідачі не з`явилися у судове засідання без повідомлення причин, не подали відзив, та враховуючи той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду, суд вважає за можливе провести слухання справи відповідно до положень ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідно ним правовідносини.
20.01.2011 року між ОСОБА_2 та АТ КБ "ПРИВАТБАНК" укладено кредитний договір МІ-03-11 (а.с. 11-14).
Згідно умов такого договору ОСОБА_2 отримала кредит в розмірі 1 630 034, 00 гривень у строк до 17.01.2014 року.
Всі істотні умови кредитування наведені в розділі А - "Істотні умови кредитування" (а.с. 11).
В забезпечення виконання вказаного кредитного договору 20.01.2011 року між ОСОБА_1 та АТ КБ "ПРИВАТБАНК" укладено договір поруки (а.с. 15).
Відповідачі не виконують взяті на себе зобов`язання по поверненню отриманого кредиту, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 9.12.2020 року склала 2 464 400, 56 гривень.
За розрахунком, наданим банком, така заборгованість складається з: 633 124, 99 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 26 865, 65 гривень - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 689 657, 19 гривень - пеня.
Керуючись тим, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість в розмірі 659 990, 64 гривень, яка складається з 633 124, 99 гривень - заборгованості за тілом кредиту та 26 865, 65 гривень - заборгованості по відсоткам за користування кредитом.
Проаналізував фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність застосувати наступні положення законодавства України.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності. За такими принципами: кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України); суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Мало того, тягар доказування покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).
Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України).
Кредитний договір, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України).
Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Позивач з метою захисту своїх порушених прав, що знайшли своє відображення у порушенні відповідачами умов кредитного договору та взятих на себе зобов`язань, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, як одним із способів та видів такого захисту. Також, суд встановив, що тривале порушення боргових зобов`язань у причинно-наслідковому зв`язку потягнуло за собою появу вищевказаної заборгованості.
Крім зазначеного, оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, на підставі приписів ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи, які складаються із судового збору в сумі 9 899, 86 гривень.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -
Стягнути з відповідачів в дольовому порядку на користь позивача судовий збір у сумі 9 899, 86 гривень, тобто по 4 949, 93 гривні з кожного.
Повний текст рішення виготовлено 12 травня 2021 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є.О. Грубіян