Єдиний унікальний номер 341/219/21
Номер провадження 2/341/417/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року місто Галич

Галицький районний суд у складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних.

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних, в якій просить стягнути з відповідача на її користь інфляційні втрати в розмірі 38843,4 грн і три відсотки річних в розмірі 26270,13 грн за період з 01.01.2019 до 01.02.2021 та сплачені судові витрати.

Позовна заява обґрунтована тим, що рішенням Галицького районного суду від 22.03.2019 у справі № 341/269/19 стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивачки кошти за борговою розпискою від 26.11.2018 в розмірі 420000,0 грн.

У зв`язку із тривалим невиконанням боржником грошового зобов`язання просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 38843,4 грн і три відсотки річних в розмірі 26270,13 грн за період з 01.01.2019 по 01.02.2021.

Ухвалою суду від 12.02.2021 відкрито провадження і розгляд справи призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи. Запропоновано відповідачу, у випадку заперечення проти позову, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали суду подати до суду відзив на позов, копію якого разом із доданими до нього документами надіслати позивачу.

Копію позовної заяви з додатками, ухвали про відкриття провадження надіслано відповідачу на офіційну зареєстровану адресу в АДРЕСА_1 , проте поштове відправлення повернулося до суду не врученим у зв`язку із відсутністю адресата.

Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи місця перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим, а документи йому - врученими.

Своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, жодних заяв чи клопотань до суду не надсилав.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно з приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно частини 5 статті 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22.03.2019 у справі № 341/269/19 стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивачки основний борг за договором позики (розпискою), складеною 26.11.2018, в розмірі 420000,0 грн (а. с. 3-4). Відповідно до змісту вказаного судового рішення строк виконання боргового зобов`язання минув 10.12.2018.

Рішення суду у справі № 341/269/19 набрало законної сили 23.04.2019.

До позовної заяви додано розрахунок інфляційних втрат помісячно (а. с. 7), згідно з даними якого інфляційні втрати, виходячи з суми боргу у розмірі 420000,0 грн, за період з 01.01.2019 до 01.02.2021 становлять 38843,4 грн. Водночас, індекс інфляції за січень 2021 року не визначено. Суд встановив, що індекс інфляції за січень 2021 року становив 101,3 %.

Таким чином, здійснивши розрахунок інфляційних втрат за відповідний період, суд дійшов висновку про те, що, інфляційні втрати, виходячи з суми боргу у розмірі 420000,0 грн, за період з 01.01.2019 до 01.02.2021 становлять 47614,05 грн.

Зважаючи на принцип диспозитивності, суд розглядає позовні вимоги у межах заявленої до стягнення суми інфляційних втрат, тобто 38843,4 грн.

Так само, до позовної заяви додано розрахунок 3 % річних за період з 01.01.2019 до 01.02.2021 (а. с. 8) з розрахунку 761 день прострочення виконання боргового зобов`язання. Позивачка розрахувала суму 3 % річних у розмірі 26270,13 грн, виходячи з суми боргу 420000,0 грн.

Зважаючи на те, що період, за який позивачка просить стягнути 3 % річних становить 762 дні і, відповідно, сума 3 % річних є більшою, ніж 26270,13 грн, то суд, керуючись принципом диспозитивності розглядає позовні вимоги у межах заявленої до стягнення суми 3 % річних, тобто 26270,13 грн.

Жодних доказів, які б підтверджували ту обставину, що станом на час звернення до суду відповідач у повному обсязі виконав рішення Галицького районного суду від 22.03.2019 та повернув позивачці встановлену цим рішенням суму заборгованості за договором позики (розпискою), складеною 26.11.2018 (строк виконання грудень 2018 року) у розмірі 420000,0 грн, матеріали справи не містять.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання, є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Суд враховує, що підставою цього позову є власне не виконання зобов`язання за договором позики (розпискою), строк виконання якого настав 10.12.2018, що встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вказане дає підстави для стягнення на користь позивачки інфляційних витрат та трьох процентів річних від простроченої суми, які входять до складу грошового зобов`язання, оскільки боржник відповідно до частини другої статті 625 ЦК України зобов`язаний відшкодувати інфляційні втрати від знецінення неповернутих коштів за час невиконання рішення суду про стягнення суми.

Оскільки законом встановлено обов`язок боржника сплатити кредитору суму боргу із урахуванням рівня інфляції та 3% річних від простроченої суми за увесь час прострочення виконання ним свого грошового зобов`язання, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає у кредитора за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення, тобто до моменту сплати ним всієї суми боргу та проведення повного розрахунку.

Крім того, відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. Зі змісту позовної заяви убачається, що позивач заявив вимоги про стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних до 01.02.2021.

Отже, ураховуючи викладене, суд визнає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних за період з 01.01.2019 до 01.02.2021 у розмірі 38843,4 грн та 26270,13 грн, відповідно.

За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 38843,4 грн інфляційних нарахувань на суму боргу за період з 01.01.2019 до 01.02.2021, які просить стягнути позивачка, та 26270,13 грн 3% річних за вказаний період.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908,0 грн.

За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовної заяви позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 141, 247, 258, 259, 263 - 265, 268, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних від простроченої суми боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати в розмірі 38843,40 грн та три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 26270,13 грн за період з 01.01.2019 до 01.02.2021.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,0 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого рішення суду.

Сторони:

позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), код НОМЕР_1 ).

відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), ІПН НОМЕР_2 .

СуддяМ. Р. Мергель