Провадження №2/932/4448/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«22» квітня 2021 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.,

за участю секретаря: Шейко А.М.

представника позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 у якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_3 на корить ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_5 на підставі рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24.11.2017 у справі №200/2550/17 з твердої суми у 3 000 грн. до ј частини від всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку, припинити стягувати аліменти на підставі вказаного рішення суду, виконавчий лист, що виданий на виконання вказаного рішення відкликати та повернути до суду.

Узагальнені доводи сторін.

У позовній заяві позивач вказав, що після ухвалення рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24.11.2017 у справі №200/2550/17, яким із позивача в корить відповідача стягнено аліменти на утримання спільної дитини в сумі 3 000 грн. щомісячно, його звільнили з роботи та у нього народилася інша дитина.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив про ухилення позивача від утримання дитини, що позивач є засновником та керівником ТОВ «Сервісна компанія Ковчег», яка успішно працює. Із покликанням на висновки постанови Верховного Суду по справі №565/2071/19 вказує, що народження дитини не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Стягнення аліментів є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення її життєдіяльності.

Представники позивача та відповідача в судовому засіданні надали пояснення аналогічні фабул позовної заяви та відзиву.

Обставини справи.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.11.2017 у справі №200/2550/17 із ОСОБА_3 в корить ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 стягнено аліменти на утримання спільної дитини в сумі 3 000 грн. щомісячно.

У цьому рішенні судом не давалась оцінка працевлаштуванню та сімейному стану ОСОБА_3 .

Із відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суму виплачених доходів вбачається, що ОСОБА_3 прийнятий на роботу 06.01.2017 та звільнений 28.08.2017, із 2018 року доходів не отримував.

Із свідоцтва про народження вбачається факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , батьком якої вказано ОСОБА_3 .

Із свідоцтва про зміну імені вбачається зміна 16.08.2019 ОСОБА_4 прізвища на « ОСОБА_4 ».

Із виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого вбачається лікування ОСОБА_5 (спільний син сторін спору) із 19.03.2018 по 01.05.2018 та із 18.10.2018 по 08.12.2018.

Із загальнодоступної інформації на веб-сайті Міністерства Юстиції України вбачається, що ОСОБА_3 є засновником та керівником ТОВ «Сервісна компанія ковчег», державна реєстрація проведена 12.01.2017, відомостей про припинення юридичної особи не внесено.

Із веб-сайту Prozorro вбачається, що ТОВ «Сервісна компанія Ковчег» протягом 2017 - 2018 років була переможцем закупівель із надання послуг на суму понад 1 млн. грн.

Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається нарахування аліментів в сумі 3 000грн. та заборгованість зі сплати аліментів становить 127 000 грн.

Застосовані норми законодавства та висновки Верховного Суду.

У відповідності до ст.192 Сімейного кодексу України (СК України) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За висновком постанови Верховного суду від 10.09.2018 у справі №486/466/18 з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

За висновками постанови Верховного Суду від 16.09.2020 у справі №565/2071/19 зміна сімейного стану позивача, а саме народження, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

У відповідності до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Висновки суду.

Позивач, як батько несе відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Покликання позивача на народження іншої дитини не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів та не впливає на обов`язок позивача утримувати першу дитину.

Доводи про звільнення позивача після ухвалення рішення про стягнення аліментів суд оцінює критично. Зокрема, із наданої позивачем відомості позивач був звільнений 28.08.2017, тобто до ухвалення рішення - 24.11.2017. При цьому позивач із рішенням погодився.

Позивачем не обґрунтовано та не надано доказів, окрім відомості, щодо свого працевлаштування (трудової книжки, де б було зазначено підставу припинення трудового договору) та розміру доходу, хоча представник ствердила про тимчасові заробітки позивача.

Суд бере до уваги докази надані відповідачем про те, що відповідач є засновником та керівником юридичної особи, яка здійснює господарську діяльність.

Суд звертає увагу, що станом на день ухвалення рішення про стягнення аліментів прожитковий мінімум для дитини до 6 років становив 1 559 грн. На даний час прожитковий мінімум для дитини від 6 до 18 років ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 виповнилось 6 років) становить 2 395 грн. Тобто витрати на дитину збільшилися.

Із наданого відповідачем розрахунку вбачається, що державним виконавцем не здійснюється індексація розміру аліментів.

Відтак підстав для зменшення розміру аліментів не вбачається.

Керуючись ст.ст.12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення суду складено та проголошено 23.04.2021.

Суддя: В.І.Цитульський