Справа № 589/3250/20
Провадження № 2/589/304/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року м.Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області

в складі головуючого судді Сидорчука О.М.,

з участю:

секретаря судового засідання Надточій І.М.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

18.09.2020 позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 34197 грн. 82 коп. заборгованості за кредитним договором №910.19388 від 09.11.2012, посилаючись на неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань.

Ухвалою суду від 26.10.2020 відкрито провадження у даній справі та постановлено здійснити її розгляд в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.

15.12.2020 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому вона просить в задоволенні позову відмовити у зв`язку з його незаконністю та необґрунтованістю. Свою позицію відповідач мотивує тим, що 09 листопада 2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та нею був укладений кредитний договір № 910.19388, згідно з умовами якого вона отримала кредит у розмірі 93599,96 грн. на купівлю автомобіля LIFАN 620 LF7162E LX, 2012 року випуску, шасі № НОМЕР_1 у сумі 89999 грн. та сплату страхового платежу за страхування життя Позичальника у сумі 3600,96 грн, зі сплатою змінюваної відсоткової (процентної) ставки у розмірі 18,99 % річних та сплатою всіх інших обов`язкових платежів по договору за користування кредитними коштами, строком на 60 місяців, тобто до 09 листопада 2017 року.

В подальшому змінювана процентна ставка кредитодавецем декілька разів збільшувалася: з 09.07.2013р. до 19,77%, з 10.05.2014 р. до 23,37%, з 10.03.2015р. до 25,87%.

Зобов`язання за кредитним договором мною були виконані в повній мірі, адже замість необхідних сум щомісячних платежів, які були передбачені графіком погашення боргу - від 2427 грн. та менше щомісяця - відповідач сплачувала на виконання кредитного договору по 3300 грн. щомісяця.

Крім того, в 2013 році сталась дорожньо-транспортна пригода в наслідок якого автомобіль - предмет застави, було значно пошкоджено, а страховиком відмовлено у виплаті страхового відшкодування, що потягло понесення відповідачем додаткових витра збереження предмету застави за власний рахунок.

Позивач в тексті позовної заяви наводить розрахунок заборгованості відповідно до якого станом на 28.08.2020 заборгованість за кредитним договором становить 34 197,82 грн. та складається з: простроченого боргу 9666,02 грн.; прострочених процентів 7567,38 грн. та строкових процентів - 129,81 грн.; пені 12 429,61 грн. та штрафних санкцій 4405 грн.

Заперечуючи щодо стягнення усієї суми заборгованості через сплату позивачу суми боргу, відповідач вказує, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне саме порушення - несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те ж саме порушення.

Крім цього, статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неусі (штрафу, пені). Зі змісту статті 264 ЦК України встановлюється, що переривання строку позовної давності шляхом вчинення відповідних дій можливе лише у випадку, якщо такі дії вчинені до закінчення строку позовної давності.

Оскільки кредитний договір №910.19388 від 09.11.2012 був дійсним лише до 09.11.2017, то строк позовної давності щодо вимоги про стягнення пені в сумі 12429 грн. та штрафних санкцій в сумі 4405 грн. сплинув, адже з позовом до суду позивач звернувся лише 18.09.2020.

Тому, відповідач просила суд застосувати в цій частині вимог строк позовної давності зв`язку з цим в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 21.01.2021 була прийнята відмова від позову в частині вимог про стягнення штрафних санкцій в розмірі 4405 грн. та закрито провадження в справі в цій частині вимог.

22.07.2020 представник позивача за довіреністю Жовтонецький В.М. надав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що нарахування пені по Кредитному договору передбачено пунктами 2 та 3 параграфу цього договору. Також, відповідно до п. 9 параграфу 10 Кредитного договору № 910.19388 сторони узгодили строк позовної давності для стягнення боргу за Договором в п`ять років. Відтак, Позивачем у справі № 589/3250/20 заявлено до стягнення пеню в розмірі 12 429,61 грн., з яких 2 683,00 грн. нараховано за період з 12.12.2017 по 29.02.2020 за порушення термінів по сплаті відсотків по кредиту, та 9 746,61 грн. нараховано за період з 09.01.2018 по 29.02.2020 за порушення термінів по сплаті основного боргу (тіла кредиту) по кредиту.

Крім цього, 22.02.2021 позивач надав до суду роз`янення щодо щодо поняття «прострочений борг» та як такий співвідноситься з «основним боргом».

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, до вимог щодо стянення пені та штрафу просив застосувати строк позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню враховуючи таке.

Судом встановлено, що 09.11.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №910.19388.

Із статуту АТ «Ідея Банк» слідує, що АТ «Ідея Банк» утворилося внаслідок зміни найменування та типу ПАТ «Ідея Банк», відповідно до рішення Загальних Зборів Акціонерів Банку. Банк є правонаступником прав і обов`язків ПАТ «Плюс Банк», яке було створене шляхом перетворення ВАТ «Плюс Банк» згідно з рішенням Загальних Зборів Акціонерів Банку.

Згідно пунктів 1, 2 параграфу 1 кредитного договору банк надав позичальнику кредит у сумі 93599,96 грн. на строк 60 місяців для фінансування купівлі позичальником транспортного засобу марки LIFAN, моделі 620 LF7162E LX, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , в сумі 899990,00 грн. та для фінансування страхового платежу за страхування життя позичальника в сумі 3600,96 грн.

За користування кредитом позичальник сплачує проценти річні в розмірі, що визначається як змінна частина ставки збільшена на 2,8800%. Станом на день укладення договору змінна частина ставки становить 16,1100%, що разом з маржою банку складає 18,9900%.

Згідно параграфу 4 кредитного договору позичальник зобов`язаний протягом дії договору сплачувати кредит та проценти у вигляді ануїтетних платежів на рахунок № НОМЕР_3 в терміни та в сумах, визначених у графіку щомісячних платежів, що є додатком №1 до договору.

Банком від імені платника ОСОБА_1 перераховані кредитні кошти в сумі 899990,00 грн. на поточний рахунок ТОВ «Богдан-Авто Суми» № НОМЕР_4 в банку ПАТ "Укрексімбанк", МФО 397003, як оплата за автомобіль,, а також перераховані кошти в сумі 3600,96 грн. за страхування життя позичальника на поточний рахунок ЗАТ «СК Уніка Життя» № НОМЕР_5 у ПАТ «Ідея Банк», МФО 336310, .

Таким чином позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі.

Згідно п.3 параграфу 9 кредитного договору в разі порушення позичальником термінів сплати щомісячних платежів більше ніж на 60 днів, банк має право нарахувати та стягнути з позичальника штрафні санкції (пеню) в розмірі 0,65% від простроченої суми боргу за кожен день прострочки. Сплата пені не звільняє від виконання зобов`язань за цим договором. В разі неподання або несвоєчасного подання позичальником документів, що підтверджують фінансовий стан позичальника, банк має право вимагати від позичальника сплати штрафу в розмірі 2,5% від початкової суми кредиту за кожний випадок порушення, стягнувши витрати із позичальника, або зарахувати наступний платіж позичальника за договором на погашення штрафних санкцій.

Внаслідок несвоєчасних та не сплачених в повному обсязі необхідних платежів, невиконання своїх зобов`язань, у відповідача виникла заборгованість перед АТ «Ідея Банк», що відображена у розрахунку заборгованості за кредитним договором №910.19388. Станом на 28.08.2020 року відповідач має заборгованість в сумі 34197,82 грн., яка складається з: 9666,02 грн. - простроченого боргу; 7567,38 грн. - прострочених процентів; 129,81 грн. - строкових процентів; 12429,61 грн. - пені за несвоєчасне погашення платежів, що заявлена до стягнення; 4405 грн. - інших штрафних санкцій.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивачем доведено наявність заборгованості з тіла кредиту та сплати процентів в сумі 17363 грн. 21 коп., доказів протилежного відповідачем не надано.

Від вимоги про стягнення суми штрафу в розмірі 4405 грн. позивач відмовився.

Щодо вимоги про стягнення пені суд приходить до висновку, що дана вимога не підлягає задоволенню враховуючи таке.

Згідно до параграфу 10 кредитного договору /а.с. 7/ строк позовної давності для стягнення боргу за договором встановлюється тривалістю в п`ять років.

Посилаючись на даний пункт позивач вважає, що сторони кредитного договору домовились про збільшення строку позовної давності щодо стягнення пені.

Проте, з такими доводами суд не погоджується враховуючи таке.

Частиною 2 ст. 258 ЦК України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). В той же час, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 259 ЦК України).

Згідно до ч. 3 ст. 213 ЦК України при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

Борг - те, що взяте в позику; позичене /Словник української мови: в 11 томах. - Том 1, 1970. -Стор. 217/.

Ст. 534 ЦК України застосовує термін "основна сума боргу", ст. 537 ЦК України термін "борг" розкриває як належні кредиторові гроші або цінні папери. Стаття 625 ЦК України термін "борг" вживає в значенні грошового зобов`язання.

Згідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Як вказує Верховний Суд у постанові від 21 листопада 2018 року у справі №750/5104/17 за змістом ст. 524, 533-535 і 625 ЦК, грошовим є зобов`язання, виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника щодо такої сплати.

Таким чином, відсутні підстави для ототожнення терміну "борг" та "пеня".

Буквальне тлумачення параграфу 10 кредитного договору не дозволяє зробити висновок, що сторони даного договору домовились про збільшення позовної давності до 5 років до вимог про стягнення пені.

Таким чином, щодо вимоги про стягнення пені має застосовуватись спеціальна позовна давність, передбачена п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, а саме, тривалістю в один рік.

Відтак суд приходить до висновку, що в задоволенні вимоги в частині стягнення із ОСОБА_1 заборгованості по пені в розмірі 12429,61 грн. необхідно відмовити за спливом строку позовної давності, про застосування якого було заявлено відповідачем.

Керуючись ст. 11, 509, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 612, 625, 629,1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 76-81,83, 141, 223, 258, 259, 263-268, 280-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк», заборгованість станом за кредитним договором від 910.19388 в розмірі 17363 (сімнадцять тисяч триста шістдесят три) гривні 21 коп.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк», судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 1224 (одна тисяча двісті двадцять чотири) гривні 97 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Сидорчук