печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Новака Р.В.,

при секретарі судового засідання - Талдоновій М.Є.,

справа №757/33144/20-ц

учасники справи:

представник позивача - адвокат Мазепа Дмитро Геннадійович

представник відповідача - Дияк Дмитро Юрійович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ІОНІТІ» про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ІОНІТІ» про стягнення коштів. Позовні вимоги мотивовані тим, що між нею та товариством з обмеженою відповідальністю «ІОНІТІ» в особі директора - Гулея Сергія Володимировича 19.12.2019 був укладений договір доручення №19-12/2019-08, відповідно до якого, відповідач зобов`язався укласти договір у встановлений термін про спільну діяльність з приватним підприємством «АВТОЕНТЕРПРАЙЗ» з метою створення мережі електрозарядних станцій IONITY. Згідно доводів позивача, задля забезпечення відповідача грошовими коштами нею було сплачено 2947200,00 грн. за відповідними реквізитами, вказаними у договорі. Додатковою угодою від 30.01.2020 було внесені зміни до п.1.2, та викладено у наступній редакції: «Повірений зобов`язується укласти договір суспільної діяльності у строк до 29.02.2020». 02.03.2020 позивач звернулась з письмовою заявою до ПП «Автоентерпрайз» з метою отримання копії договору про суспільну діяльність. Однак, на її запит, їй надали відповідь, що жодних договорів суспільної діяльності в інтересах позивача між ТОВ «ІОНІТІ» та ПП «Автоентерпрайз» не укладалося. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань та умов договору 07.05.2020 позивачем була направлена на адресу відповідача претензія про невиконання умов договору, та повернення її коштів, однак вона була проігнорована. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на її користь: суму збитків у розмірі 3730330,29 грн. яка складається з: 2947200,00 грн. основного зобов`язання; 511303,39 грн. (сума штрафних санкцій за квітень 2020 року) згідно договору; 271826,90 (сума штрафних санкцій за квітень 2020 року) згідно договору; 196049,35 грн. (сума пені); 35851,00 грн. (три відсотка річних); 56327,45 грн. (інфляційне збільшення боргу); суму судових витрат у розмірі 42510,00 грн.

Ухвалою суду від 05.08.2020 у справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду за правилами позовного (загального) провадження.

25.03.2021 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову посилаючись на його необґрунтованість та недоведеність. Вказав, що оскільки позивачем не виконано свого зобов`язання щодо забезпечення повіреного грошовими коштами в розмірі встановленому п.2.1. Договору (2947200,00 грн.) у строк встановлений п. 2.3. Договору (до останнього числа грудня 2019 року), а саме, нею було перераховано відповідачу грошові кошти (Вклад у спільну діяльність) у загальному розмірі лише 1477200,00 грн., усі зобов`язання сторін припинилися у відповідності до умов п. 4.5. Договору.

Крім того, зазначив, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів направлення 07.05.2020 вказаної в позові претензії позивача до відповідача. Також вказав, що грошові кошти отримані відповідачем в розмірі 1477200,00 грн. були повернуті позивачу шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки позивач та відповідач мали одне до одного зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, у розмірі 1477700,00 грн.

Ухвалою суду від 05.08.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо), оскільки відповідних заяв, клопотань не надходило

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні посилаючись на необґрунтованість позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 19.12.2019 між ОСОБА_1 та ТОВ «ІОНІТІ» було укладено Договір доручення №19-12/2019-08 (далі - Договір).

На виконання умов Договору позивачем 24.12.2019 було перераховано на розрахунковий рахунок Відповідача грошові кошти у розмірі 500,00 грн. (Винагорода повіреного), та 502200,00 грн. (Вклад у спільну діяльність), що підтверджується копією виписки про рух коштів по картці наданої Позивачем (а.с. 20).

Крім того, 27.12.2019 Позивачем було перераховано на розрахунковий рахунок Відповідача грошові кошти у розмірі 975000,00 (Вклад у спільну діяльність), що підтверджується копією виписки про рух коштів по картці наданої Позивачем (а.с. 20).

Згідно доводів позивача, відповідач своїх зобов`язань відповідно до умов договору не виконав, у зв`язку із чим нею 07.05.2020 було направлено на адресу відповідача претензію про невиконання умов договору та повернення її коштів, проте вона була проігнорована.

Разом з тим, матеріали справи не містять належних доказів щодо отримання відповідачем вказаних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У відповідності до ч.1 ст. 1000 ЦК України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Згідно ч.1 ст. 1002 ЦК України, повірений має право на плату за виконання свого обов`язку за договором доручення, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч.1 ст. 1003 ЦК України, у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Пунктом 1 ч.1 ст. 1008 ЦК України, визначено, що договір доручення припиняється на загальних підставах припинення договору, а також у разі: відмови довірителя або повіреного від договору.

За змістом ч.2 ст.1008 ЦК України, довіритель або повірений мають право відмовитися від договору доручення у будь-який час. Відмова від права на відмову від договору доручення є нікчемною.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до умов п. 1.1. Договору Відповідач (повірений) зобов`язався від імені, в інтересах та за рахунок позивача (довірителя) укласти договір про спільну діяльність з приватним підприємством «АВТОЕНТЕРПРАЙЗ» (ідентифікаційний код: 40119580, місцезнаходження: місто Харків, вулиця Академіка Павлова, будинок 271 А, офіс 2) з метою створення мережі електрозарядних станцій IONITY, у строк передбачений п. 1.2. Договору.

Згідно зі змінами внесеними Додатковою угодою №1 до Договору від 30.01.2020, відповідно до п.1.2. Договору, відповідач (повірений) зобов`язався укласти Договір про спільну діяльність у строк до 29.02.2020.

Згідно п.2.1. Договору, для виконання відповідачем зобов`язання з укладення Договору про спільну діяльність, передбаченого п. 1.1. цього Договору, а саме з метою внесення відповідних грошових коштів у якості вкладу учасника за Договором про спільну діяльність, позивач зобов`язався забезпечити відповідача грошовими коштами в розмірі 2947200, грн. (надалі - Вклад у спільну діяльність).

Згідно п.2.2. Договору, за виконання свого зобов`язання за цим Договором Повірений отримує від Довірителя плату (надалі - Винагорода Повіреного) у розмірі 416,67 грн., крім того 83,33 грн. ПДВ, всього з врахуванням ПДВ: 500,00 грн.

Пунктом 2.3. Договору, позивач зобов`язався перерахувати повну суму грошових коштів, які підлягають сплаті відповідачу відповідно до п. 2.1. цього Договору, а також Винагороду Повіреного у строк до останнього числа грудня 2019 року на банківський рахунок Повіреного, зазначений в Розділі 10 цього Договору.

Крім того, відповідно до п.3.3.3. Договору, перерахувати повну суму грошових коштів, які підлягають сплаті Повіреному відповідно до п. 2.1. цього Договору, а також Винагороду Повіреного відповідно до положень п. 2.3. Договору.

Згідно п. 4.5. Договору, у випадку невиконання Довірителем своїх обов`язків, передбачених п.п. 2.3., 3.3.3. Договору, даний Договір вважається розірваним, усі зобов`язання Сторін припиняються.

Враховуючи те, що Позивачем було перераховано Відповідачу грошові кошти у загальному розмірі 1477200,00 грн., а не у розмірі встановленому п.2.1. Договору (2947200, грн.) у строк визначений п.2.3. Договору, а саме, до останнього числа грудня 2019 року, суд погоджується із доводами відповідача щодо того, що Позивачем у строк, не виконано свого зобов`язання щодо забезпечення його (Повіреного) грошовими коштами, а отже не виконано зобов`язання передбачені умовами Договору та на підставі п. 4.5. Договір вважається розірваним.

Як вбачається із тверджень відповідача наданих у відзиві, грошові кошти отримані ним в розмірі 1477200,00 були повернуті Позивачу шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Стаття 601 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні є кредитором у другому).

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам:

1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);

2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв`язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов`язань по передачі родових речей, зокрема грошей). Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо);

3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Згідно доводів відповідача, у жовтні 2020 року Відповідачем було набуто право грошової вимоги до Позивача у загальному розмірі 1483850,00 грн.

Заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог №09/10/20-01 від 09.10.2020 Відповідач повідомив Позивача про зарахування зустрічних однорідних вимог у розмірі 1477700,00 грн., та наявності зобов`язання Позивача перед Відповідачем у розмірі 6150,00 грн., шляхом направлення даної заяви Позивачу за допомогою засобів поштового зв`язку.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Враховуючи те, що відповідачем не було надано належних доказів на підтвердження факту існування між ним та позивачем боргових зобов`язань, зокрема договорів про доручення та договорів про відступлення права вимоги, які були вказані у заяві про зарахування зустрічних однорідних вимог №09/10/20-01 від 09.10.2020 та стали підставою, на думку відповідача, для зарахування зустрічних однорідних вимог у розмірі 1477700,00 грн.

За таких обставин, суд не приймає доводи відповідача про необхідність зарахування, на його думку, однорідних зустрічних вимог.

Крім того, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст.509 ЦК України).

За ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

За ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, враховуючи, що позивачем не було виконано свого обов`язку щодо забезпечення відповідача грошовими коштами у розмірі визначеному п.2.1. Договору, а також позивачем не видавалось відповідачу жодної довіреності на вчинення юридичних дій, передбачених Договором, вимоги позивача про стягнення з відповідача сум штрафних санкцій є необґрунтованими, так як прострочення боржника (Відповідача) не настає, оскільки зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора (Позивача).

Аналізуючи зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт порушення прав позивача з боку відповідача, позовні вимоги задоволенню не підлягають в повному обсязі.

У зв`язку з відмовою суду у задоволенні позовних вимог судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 8, 55, 61, 129 Конституції України, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 536, 610, 611, 612, 1000, 1003, 1008 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 267, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ІОНІТІ» про стягнення коштів - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «ІОНІТІ», м. Київ, вул. Є. Коновальця, буд. 36-Д, оф. 54.2), реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 )

Суддя: Р.В. Новак