Справа № 219/5374/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.07.2021 Артемівський міськрайонний суд Донецької області

у складі судді Хомченко Л. І.

секретар Гаврилюк К.К.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням.

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання особи такою, яка втратила право користування житловим приміщення,мотивуючи заявлені вимоги тим, що 18 лютого 2012 року він придбав у ОСОБА_3 будинок АДРЕСА_1 . З 12 березня 2013 року у його будинку у якості члена сім`ї був зареєстрований його знайомий відповідач. З 12 березня 2013 року відповідач не проживає без поважних причин, оскільки виїхав до РФ, де має намір отримати громадянство та постійно проживати. Ніякої участі у витратах по оплаті комунальних послуг та утриманню житла відповідач приймати не збирається. Крім того, факт реєстрації відповідача у даному житловому приміщені перешкоджає їй розпоряджатися на свій власний розсуд та оформити житлову субсидію, що у свою чергу негативно впливає на її майновий стан, що є порушенням її прав як власника. Просить позов задовольнити.

До судового засідання не з`явився позивач, який про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, позивача надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явився за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, тому суд вважає за необхідне скористуватися правилами статті 223 ЦПК України з наведених вище підстав. Оскільки відповідач був належним чином повідомлені про судове засідання, але причин неявки суду не повідомив, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без їх участі.

При таких обставинах суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного

Судом встановлено, що з копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 18 лютого 2012 року вбачається, що будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки відповідач прописаний за адресою: будинок АДРЕСА_1 , але фактично не проживає з 12.03.2013 року.

Згідно зі ст. 64 ЖК Української РСР член сім`ї наймача має такі ж права у тому числі право користування житловою площею, як і наймач, членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з частиною 1 статті 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ч. 1ст. 13, ч.1 ст. 81 ЦПК України, суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Беручи до уваги, що факт відсутності відповідача у вищезазначеному будинку понад рік знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а відповідач не надав суду доказів того, що перестав користуватися будинком з поважних причин та має право на збереження за ним права користування цим житловим приміщенням, суд вважає, що за відповідачем не може бути збережено право користування житловим приміщенням.

Суд встановив, що відповідач будинок звільнив добровільно та не проживає в ньому з 2013 року. Наявність реєстрації у будинку відповідача перешкоджає позивачу у отриманні державної компенсації (субсидії) на жилого-комунальні послуги, та він несе додаткові витрати за комунальні послуги, а тому з урахуванням аналізу наданих доказів суд вважає позовні вимоги про визнання втративши право відповідача користування житловим приміщенням, обґрунтованими та вважає необхідним цей позов задовольнити.

Судові витрати за клопотанням позивача суд залишає за ним.

На підставі викладеного, ст.ст.64 ЖК Української РСР, ст. 317, 321, 391 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 141, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 таким , що втратив право користування житловим приміщенням у будинку номер АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Артемівськи міськрайонний суд Донецької області .

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив протягом 30 днів з дня його проголошення за заявою відповідача.

Суддя Л.І. Хомченко