Провадження №2/369/2114/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчка А.Я.,

за участю секретаря судового засідання Миголь А.А.,

розглянувши заяву представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Панченко О.В. про відвід головуючого судді Волчка А.Я. від участі у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виділ в натурі частини житлового будинку,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виділ в натурі частини житлового будинку.

27.04.2021 через канцелярію суду, по даній справі надійшла заява від представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Панченко О.В. про відвід головуючому судді Волчку А.Я.

Даний відвід був мотивований тим, що 09.02.2021 року, сторона відповідачів, у ході підготовчого судового засідання отримала від сторони Позивача, Відповідь на відзив.

15.02.2021 року, сторона Відповідачів відреагувала на вказану Відповідь на відзив, та надала з цього приводу свої Заперечення (в порядку ст. 180 ЦПК України), у п. 2 результативної частини якого також просили суд: «... Винести повторну Ухвалу про залишення позову без розгляду, та наддати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, з обов`язковим поданням суду нової редакції позову, з відповідними додатковими доказами щодо предмету спору (Звіту про оцінку об`єкта нерухомого майна, Вимоги до Відповідачів щодо виділу частки в натурі, Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна)...». Обґрунтовуючи це тим, що у вказаній Відповіді на відзив, сторона Позивача виклала свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення, які тезисно можна охарактеризувати тим що сторона Позивача, не погоджується з Відзивом на позов.

Представник відповідачів зазначив що замість реального виконання вимог суду згідно ухвали від 29.09.2020 року у вигляді надання суду нової редакції позову, та з доданням до неї нових доказів (звіту про оцінку об`єкта нерухомого майна, вимоги до Відповідачів щодо виділу частки в натурі, висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна) то сторона Позивача, замість цього подає суду якусь незрозумілу заяву, з такими ж незрозумілими додатками, які абсолютно не свідчать про виконання Ухвали суду від 29.09.2020 року про залишення позову без руху. Отже з чого є очевидним той факт, що вказана Ухвала суду, стороною Позивача у повному обсязі виконана не була. Що стосується відкриття судом провадження по справі, то ця обставина не може бути визначальною у якості аргументу сторони Позивача. Скоріш за все, враховуючи велику загальну завантаженість судів, то у цьому випадку суд не достатньо повно дослідив матеріали надані суду стороною Позивача, та не побачив того очевидного факту, що сторона Позивача так і не виконала вимоги суду викладені в Ухвалі суду від 29.09.2020 року, про залишення позову без руху.

Після подання Заперечення на Відповідь на відзив від 15.02.2021 року, суд до 16.04.2021 року так і не прийняв рішення щодо залишення позову без розгляду на надання позивачу строку для усунення недоліків, у зв`язку з чим, сторона Відповідачів, вимушена була повторно поставити це питання, шляхом подання до суду Повторної заяви з процесуальних питань, саме щодо усунення порушення права сторони на справедливий суд, та необхідності дотримання положень викладених у ч. 11, ст.187 ЦПК України.

Разом з тим, на наступному судовому засіданні (20.04.2021 року) суд розглянув вказану Повторну заяву з процесуальних питань від 16.04.2021 року, але явно необґрунтовано відмовив у задоволені вказаної заяви.

Враховуючи даний факт представник відповідачів вказував на явну несправедливість суду, щодо вирішення питання про залишення позову без розгляду, та необхідності усунення недоліків, що доволі суттєво порушує право Відповідачів на захист від позову.

Представник відповідачів вважав такі дії головуючого, такими, що порушують основні принципи змагальності, пропорційності, та диспозитивності цивільного процесу, та такими що також і відверто порушують права Відповідача на справедливе та логічне врахування судом аргументів сторони, що вказані факти у їх сукупності, та взаємозв`язку в свою чергу, надають достатні сумніви щодо упередженості суду.

Тому представник відповідачів заявив відвід головуючому судді Києво-Святошинського районного суду Київської області - Волчко А.Я. по справі № 369/12078/20, та просив для розгляду справи № 369/12078/20 призначити іншого суддю Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім`ї чи близьким родичем сторони у справі; якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар або надавав стороні правничу допомогу в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), у контексті якої повинна формуватися національна судова практика.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відноситься до сфери цивільного судочинства. При цьому ключовими її положеннями є право кожного при визначенні його цивільних прав та обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним та безстороннім судом, створеним на підставі закону. Виходячи з наявної практики ЄСПЛ, можна констатувати, що він в цілому визначив концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 ЄКПЛ, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.

Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами ЄСПЛ. У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві!» повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

З огляду на підстави заявленого відводу, суд вважає, що заява про відвід є необґрунтованою, оскільки не містить посилання на дії вчинені суддею, що можуть свідчити про його необ`єктивність або упередженість. Сам факт незгоди представника відповідачів з процесуальним рішення судді, а саме із постановленою ухвалою суду від 20.04.2021, якою залишено без задоволення заяву відповідачів про залишення без розгляду позовної заяви, в силу припису ч. 4 ст. 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що заява про відвід подана раніше ніж за три робочі дні до судового засідання (наступне судове засідання відбудеться 14 вересня 2021 року), суд вважає за необхідне вирішення питання про відвід головуючого судді Волчко А.Я. передати на розгляд іншому судді, визначеному в порядку передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 37, 40 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати необґрунтованим заявлений представником відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокатом Панченко О.В. відвід головуючому судді Волчку А.Я.

Заяву представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Панченко О.В. про відвід головуючого судді Волчка А.Я. від участі у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виділ в натурі частини житлового будинку, передати на вирішення іншому судді, визначеному в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: А.Я. Волчко