Справа № 444/1854/20 Головуючий у 1 інстанції: Ясиновський Р.Б.
Провадження № 22-ц/811/3535/20 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Ванівського О.М., Мельничук О.Я.

при секретарі: Матяш С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - Кудельського Андрія Анатолійовича на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 05 листопада 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Кудельський А.А., зацікавлена особа: Центральний відділ Державної виконавчої служби у м. Вінниця Центрального західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) в порядку ст. 447 ЦПК України про визнання протиправною бездіяльність та зобов"язати вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

24.07.2020 року Кудельський А.А. звернувся до суду зі скаргою в інтересах ОСОБА_1 , в якій просив визнати протиправною бездіяльність Центрального відділу Державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) щодо не зняття арешту, накладеного на підставі постанови державного виконавця Ленінського відділу Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції б/н від 10.06.2010 по ВП № 19700511 на нерухоме майно - земельну ділянку площею 1,6566 га кадастровий номер № :02:003:0069, розташовану на території Вінницької області, Гайсинський район, Гунчанська сільська рада; зобов`язати Центральний відділ Державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) зняти арешт з земельної ділянки площею 1,6566 га кадастровий номер № :02:003:0069, розташованої на території Вінницької області, Гайсинський район, Гунчанська сільська рада, накладений на підставі постанови державного виконавця Ленінського відділу Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції б/н від 10.06.2010 по ВП № 19700511, державна реєстрація обтяження нерухомого майна зареєстровано 10.06.2010 року за № 9921752 реєстратором: Вінницька філія державного підприємства «Інформаційний центр» МЮУ.

Скаргу обгрунтовував тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 1,6566 га кадастровий номер № :02:003:0069, цільове призначення - для ведення товарно сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вінницької області, Гайсинський район, Гунчанська сільська рада, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку номер ЯЛ 951825. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 21.05.2010 року змінено спосіб виконання рішення Жовківського районного суду Львівської області від 19 липня 2004 року у справі № 2-2/2004 в частині зобов`язання ОСОБА_1 повернути ОСОБА_3 , 137 587,00 грн, отриманих за продаж будинку по АДРЕСА_1 , та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 137 587,00 грн, отриманих за продаж будинку по АДРЕСА_1 . На виконання зазначеної ухвали 02.06.2010 року Жовківським районним судом Львівської області видано виконавчий лист № 6-13/10. Даний виконавчий лист пред`явлений до виконання до Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції. 10.06.2010 року державним виконавцем Бабій О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 19700511. В пункті 5 даної постанови зазначено - «заборонити здійснювати відчуження будь якого майна, яке належить боржнику лише в межах суми боргу. Арешт накласти з моменту надходження постанови». 10.06.2010 року реєстратором «Вінницька філія ДП «Інформаційний центр» внесено в єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження - арешт. В ході здійснення виконавчого провадження було встановлено, що за боржником зареєстрований транспортний засіб МАЗ 81144 (1992 року), який знаходився за адресою: Вінницька область, м. Гайсин. 06.12.2010 року виконавчий лист № 6-13/10 Жовківського районного суду Львівської області було передано до Державної виконавчої служби Гайсинського управління юстиції у Вінницькій області і після реалізації транспортного засобу був повернутий до Ленінського відділу Державної виконавчої служби м. Вінниці. З метою виключення записів про обтяження нерухомого майна банку в Єдиному реєстрі заборон відчуження, скаржник звернувся до Центрального відділу ДВС міста Вінниці із письмовою заявою про зняття обтяження з нерухомості. Однак, Центральний відділ ДВС міста Вінниці листом відмовив у знятті арешту з вказаного нерухомого майна. Вважає, що наявність арешту перешкоджає реалізації права ОСОБА_1 на вільне володіння, користування та розпорядження належним йому майном. 25.05.2020 року скаржник звернувся до Центрального відділу ДВС м. Вінниці з заявою про зняття арешту по ВП №19700511. Дана заява отримана відділом ДВС 28.05.2012 року. Однак відповіді на заяву скаржник не отримав.

Оскаржуваною ухвалою у задоволенні скарги ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Кудельський А.А., зацікавлена особа: Центральний відділ Державної виконавчої служби у м. Вінниця Центрального західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) в порядку ст. 447 ЦПК України про визнання протиправною бездіяльність та зобов"язати вчинити дії відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1 - Кудельський Андрій Анатолійович .

Вважає її незаконною, необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що, в оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції встановлено, що виконавче провадження № 19700511 є завершеним, а в розумінні ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 447 ЦПК України сторона виконавчого провадження має право звернутися до суду під час виконання судового рішення. Таким чином єдиною підставою для відмови в задоволенні скарги стала позиція суду першої інстанції, що лише - «сторона виконавчого провадження має право звернутися до суди під час виконання судового рішення». Однак даний висновок суду першої інстанції не відповідає позиції Верховного Суду. Так, у постанові від 20.06.2018 року Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №210/1072/15-ц йде мова про боржника, який звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, в результаті чого останнього зобов`язано провести виконавчі дії по зняттю арештів з нерухомого майна та грошових коштів. Верховний Суд у зазначеній постанові висловив правову позицію, вказавши, що вимоги боржника про скасування арешту майна після закінчення виконавчого провадження є правомірними та законними. Згідно положень Закону України «Про виконавче провадження», якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. Наведеними правовими нормами покладено на державного виконавця обов`язок скасувати вжиті заходи примусового виконання рішення у разі закінчення виконавчого провадження з підстав повернення виконавчого документа стягувачу. Таким чином закінчення строку зберігання матеріалів виконавчого провадження не може слугувати підставою для відмови у відновленні порушених прав скаржника, як власника майна нерухомості. Відтак, наведені обставини свідчать про відсутність правових підстав у органу ДВС для відмови у знятті накладеного ним арешту на майно скаржника. За таких обставин, відмова щодо зняття арешту є порушенням вимог законодавства, що позбавляє скаржника можливості вчиняти дії щодо належного йому майна, вільно розпоряджатися ним.

Просять ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу задовльнити.

У засідання суду апеляційної інстанції представник апелянта Кудельський А.А. скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, просив скаргу задоволити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представник апелянта ,перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно зі ст. 55, ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

За правилами ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Однією із засад здійснення виконавчого провадження є обов`язковість виконання судових рішень.

Згідно ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 21.05.2010 року змінено спосіб виконання рішення Жовківського районного суду Львівської області від 19 липня 2004 року у справі № 2-2/2004 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 137 587,00 грн, отриманих за продаж будинку по АДРЕСА_1 .

02.06.2010 року на виконання ухвали Жовківського районного суду Львівської області від 21.05.2010 року Жовківським районним судом Львівської області видано виконавчий лист № 6-13/10.

10.06.2010 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Бабій О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 19700511 з виконання виконавчого листа № 6-13/10, виданого 02.06.2010 року Жовківським районним судом Львівської області.

10.06.2010 року на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 19700511 від 10.06.2010 року реєстратором Вінницької філії ДП «Інформаційний центр» внесено в єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження - накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1

14.09.2010 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлено виконавчий документ № 6-13/10 за належністю до відділу державної виконавчої служби Гайсинського районного управління юстиції.

06.12.2010 року виконавчий лист № 6-13/10, виданий 02.06.2010 року Жовківським районним судом Львівської області, передано до Державної виконавчої служби Гайсинського управління юстиції у Вінницькій області, а після реалізації транспортного засобу 04.10.2011 року повернуто до Ленінського відділу Державної виконавчої служби м. Вінниці.

12.12.2011 року державним виконавцем Заболотним В.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 30350405.

18.12.2015 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 6-13/10, виданого 02.06.2010 року Жовківським районним судом Львівської області, є завершеним, а в розумінні ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 447 ЦПК України, сторона виконавчого провадження має право звернутися до суду зі скаргою на бездіяльністю державного виконавця лише під час виконання судового рішення.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується.

Крім того, за правилами частини першої статті 50 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час винесення постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві), у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

У зазначеній статті не зазначено обов`язку державного виконавця у випадку повернення виконавчого документа стягувачеві, зняти арешт, накладений на майно боржника в ході здійснення виконавчий дій. Крім того, матеріалами справи встановлено, що рішення суду не є виконаним.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Кудельського Андрія Анатолійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 05 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 11 травня 2021 року.

Головуючий: Крайник Н.П.

Судді: Ванівський О.М.

Мельничук О.Я.