Провадження № 4-с/761/151/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

секретаря судового засідання - Таратінова Д.І.,

за участю:

представника скаржника - ОСОБА_5.,

заінтересованої особи - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 на дії та бездіяльність приватного виконавця Приходька Юрія Михайловича,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця Приходька Юрія Михайловича.

У своїй скарзі просив суд:

- визнати бездіяльність приватного виконавця Приходька Юрія Михайловича щодо відсутності пропозиції боржнику визначити види майна та предмети, які можна реалізувати у першу чергу; невжиття заходів для виконання рішення суду за рахунок іншого майна, аніж того, в якому проживає боржник; не проведення перевірок щодо майнового стану боржника; не з`ясування обставин щодо майнового стану боржника та невжиття всіх заходів для того, щоб у крайньому випадку звернути стягнення на житловий будинок, в якому проживає боржник; невжиття заходів щодо визначення вартості майна боржника за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження; неповідомлення боржника про результати визначення вартості чи оцінки майна; не направлення боржнику постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника; не направлення боржнику постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, неправомірними;

- визнати дії приватного виконавця Приходька Юрія Михайловича щодо передачі об`єкту нерухомого майна, на яке звернено стягнення - будинку АДРЕСА_1 , стягувачу - ОСОБА_3 , дії приватного виконавця Приходька Юрія Михайловича щодо видачі постанови та акту про передачу об`єкту нерухомого майна, на яке звернено стягнення - будинку АДРЕСА_1 , стягувачу - ОСОБА_3 , неправомірними;

- зобов`язати приватного виконавця Приходька Юрія Михайловича поновити права боржника, скасувати акт та постанову про передачу майна - будинку АДРЕСА_1 , стягувачу - ОСОБА_3 .

Вимоги своєї скарги обґрунтовує тим, що ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 24.09.2020 відкрито провадження у справі № 734/2455/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом виселення. Ознайомившись із відомостями Інформаційної довідки, було встановлено, що майно, яке перебувало у власності заявника - будинок АДРЕСА_1 , на даний час належить ОСОБА_3 , на підставі Свідоцтва № НОМЕР_1 , виданого 04.10.2019 приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області Лабадіною Т.В. Заявник вказаної скарги вищенаведене майно не відчужував. В зв`язку із цим, заявником даної скарги було перевірено відомості Єдиного реєстру боржників. Із відомостей Єдиного реєстру боржників вбачається, що приватним виконавцем Приходьком Юрієм Михайловичем відкриті виконавчі провадження: № 59236777 про стягнення коштів на підставі виконавчого документу, виданого Шевченківським районним судом м. Києва; №'59237271 про стягнення коштів на підставі виконавчого документу, виданого Шевченківським районним судом м. Києва. Таким чином, є підстави вважати, що в ході виконавчого провадження, відкритого приватним виконавцем Приходьком Юрієм Михайловичем було звернено стягнення на майно боржника (заявника скарги) та передано його стягувачу. Про вказані дії боржник не повідомлявся, що є грубим порушенням його прав та підставою для визнання дій приватного виконавця Приходька Юрія Михайловича щодо передачі майна стягувачу неправомірними, та як наслідок - визнання постанови та акту про передачу майна стягувачу незаконними та скасування вказаної постанови та акту приватного виконавця Приходька Юрія Михайловича.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 грудня 2020 року матеріали скарги було передано на розгляд судді Фроловій І.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2020 року скаргу було залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 03 березня 2021 року було скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2020 року, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19 березня 2021 року матеріали скарги було передано на розгляд судді Фроловій І.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 березня 2021 року скаргу було залишено без руху для усунення недоліків.

25 травня 2021 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків скарги.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 червня 2021 року було відкрито провадження у справі, призначено до розгляду, а також було витребувано у приватного виконавця матеріали виконавчих проваджень №59236777 та №59237271 для огляду в судовому засіданні.

07 вересня 2021 року на електронну адресу суду надійшов відзив від приватного виконавця на скаргу, відповідно до змісту якого просив суд відмовити у задоволенні вимог скарги.

У судовому засіданні, яке відбулося 08 вересня 2021 року, представником приватного виконавця було долучено до матеріалів справи копії матеріалів виконавчих проваджень №59236777 та №59237271.

Представник скаржника - ОСОБА_5. у судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив скаргу задовольнити у повному обсязі.

Суб`єкт оскарження - приватний виконавець Приходько Ю.М. у судовому засіданні щодо вимог скарги заперечував у повному обсязі, просив суд відмовити.

Заінтересовано особа - ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився. Повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду прави належним чином,що не перешкоджає розгляду справи відповідно до положень частини другої статті 450 ЦПК України.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступне. приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги з наступних підстав.

Як встановлено судом 28 травня 2019 року до приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрія Михайловича (далі за текстом - Виконавець) разом з виконавчими документами надійшли письмові заяви № б/н від 23.05.2019 про примусове виконання рішення від ОСОБА_3 (далі за текстом - Стягувач).

До заяв було долучено наступні виконавчі документи:

- виконавчий лист № 761/45312/16-ц виданий 24.04.2018 Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 28.04.2016 року у розмірі основного боргу - 25 000,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.12.2016 року еквівалентно 658 295,88 грн.; 3% річних за період з 01.10.2016 року до 19.12.2016 року (80 днів прострочення) в сумі - 4 328.52 грн., а всього в сумі 662 624.40 грн., також судовий збір у розмірі 6 626,24 грн.;

- виконавчий лист № 761/16395/18 виданий 21.01.2019 Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 пеню в сумі 16 900 (шістнадцять тисяч дев`ятсот) доларів США 00 центів, що за курсом НБУ станом на 03 травня 2018 року еквівалентно 442 020 (чотириста сорок дві тисячі двадцять) грн, 63 коп. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4 420 (чотири тисячі чотириста двадцять) грн. 22 коп.

За приписами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно положень Закону України «Про виконавче провадження» основними стадіями виконавчого провадження є: 1) відкриття виконавчого провадження; 2) підготовка до примусового виконання; 3) вжита заходів примусового виконання рішення; 4) закінчення виконавчого провадження.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувана про примусове виконання рішення.

Виконавчі листи, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону є виконавчими документами та підлягають примусовому виконанню.

Частиною 5 ст. 26 Закону встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Підстави для повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання визначені частиною четвертою статті 4 Закону,

Пунктом 6 частини четвертої статті 4 Закону встановлено, що виконавчий документ повертається стягувану органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Так, відповідно, до частини першої статті 4 Закону у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувана та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувана та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія га номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

При цьому слід зазначити, що законодавством не передбачено повноважень приватного виконавця перевіряти при відкритті виконавчого провадження достовірність зазначених у виконавчому документі відомостей.

29 травня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Юрієм Михайловичем було відкрито виконавче провадження № 59237271 та № 59236777, шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

29 травня 2019 року виконавчі провадження № 59237271 та № 59236777 було об`єднано у ЗВП №59240195.

Враховуючи вищевикладене, 29 травня 2019 року Виконавцем винесені постанови про стягнення з боржника основної винагороди в розмірі 2 500 доларів США та 1 095.48 грн. і 1 690 доларів США та 442,02 грн., копії якої направлені сторонам виконавчого провадження.

Копії постанов про відкриття виконавчого провадження та всіх постанов направлено 30 травня 2019 року сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням, з описом вкладення.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану, повідомлення стягувану про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Також 29 травня 2019 року приватним виконавцем була винесена постанова про арешт коштів боржника ЗВП 59240195 та направлена до банківських установ.

Приватним виконавцем були зроблені відповідні запити до установ банків. ПФУ, ДФС та реєструючих органів, для виявлення коштів та рухомого манна боржника.

Відповідно до отриманих відповідей, за боржником не було виявлено рухомого майна та коштів для повного погашення боргу.

Суд зауважує, що вказане спростовує твердження скаржника про те, що приватним виконавцем не було здійснено заходів щодо перевірки майнового стану боржника.

Згідно відповіді від 05 червня 2019 року Департаменту з питань реєстрації, боржник зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Також вбачається, що приватний виконавець виїжджав за адресою вказаною у виконавчому документі АДРЕСА_2 для перевірки майнового стану боржники, але двері квартири ніхто не відчиняв, про що було складено відповідні акти.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, у боржника є нерухоме майно, а саме: Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 20 Об`єкт нерухомого майна: садовий будинок, об`єкт житлової нерухомості: Так Опис об`єкт: загальна площа (кв.м.): 244,2, Опис: Садовий будинок «А», загальна площа 163,2 кв.м.; прибудова «а», загальна площа 20,7 кв.м.; тераса «а3», загальна площа 8,2 кв.м.; підвал «Пд», загальна площа 52,1 кв.м.: ганок «а1»; ганок «а2»; вбиральня «У»; хвіртка 1: ворота 2; огорожа 3; колодязь «К»; вигрібна яма «К1», Адреса: АДРЕСА_1 .

На вимогу приватного виконавця, Ніжинським МБТІ Чернігівської обласної ради 12 червня 2019 року було надано технічний паспорт на садовий будинок з надвірними будівлями.

Відповідно до відповіді Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 06.06.2019 № 11-25-0.2-3198/2-19 за боржником було виявлено Земельна ділянка, кадастровий номер :38:153:0005, площа 0,0581 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва.

14 червня 2019 року приватним виконавцем, за адресою АДРЕСА_1 , в присутності понятих, стягувача, складено Постанову про опис та арешт майна боржника, а саме: Садовий будинок, реєстраційний номер 20, Загальна площа (кв.м): 244.2, Опис: Садовий будинок «А», загальна плоїла 163,2 кв.м; прибудова «а», загальна площа 20,7 кв.м.; тераса «а3» загальна площа 8,2 кв.м.; підвал «Пд», загальна площа 52.1 кв.м.; ганок «а1»; ганок «а2»; вбиральня «У»; хвіртка 1; ворота 2; огорожа 3; колодязь «К»; вигрібна яма «К1», Земельна ділянка, кадастровий номер :38:153:0005, площа 0,0581 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва

Вказана постанова від 14 червня 2019 року була направлена сторонам виконавчою провадження.

Виконавцем 18 червня 2019 року повторно рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням, з описом вкладення боржнику направлено Постанова про відкриття ВП 59236777 з супровідним №01 -30/962 від 29.05.2019, Постанова про відкриття ВП 59237271 з супровідним №01-30/965 від 29.05.2019, Постанова про опис та арешт майна боржника ЗВП 59240195 з супровідним № 01-30/1074 від 14.05.2019, Виклик приватного виконавця на 01.07.19, 10:00 №01-30/1079 від 15.06.2019, декларація про доходи та майно боржника.

Відповідно до зворотного повідомлення від 18 червня 2019 року № 172, Боржником 27 червня 2019 року поштове відправлення отримано.

Вказані матеріали справи спростовують твердження скаржника про те, що приватним виконавцем не було направлено на адресу боржника постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.

20 червня 2019 року до приватного виконавця надійшла заява від Стягувача за № б/н від 19 червня 2020 про недосягнення згоди щодо вартості описаного майна боржника та призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, для проведення оцінки майна.

Частиною 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Згідно з приписами ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

На вимогу ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем було винесено постанову від 20.06.2019, якою призначено суб`єктом оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні - ФОП ОСОБА_4 для виготовлення письмового звіту з оцінки арештованого майна боржника.

Вбачається, що копію цієї постанови було направлено 21 червня 2019 року рекомендованим листом на адресу боржника та отримано 27 червня 2019 року.

24 червня 2019 року до приватного виконавця від суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ФОН Івашньов O.B., надійшов звіт незалежну про оцінку майна боржника. Величина вартості, отримана в результаті оцінки, склала - 872 455 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку.

У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна 24.06.2019 було направлено рекомендованим листом сторонам виконавчого провадження.

Вказане повідомлення боржником було отримано 27.06.2019, що спростовує твердження скаржника про те, що він не був повідомлений про результат визначення вартості його майна.

01 липня 2019 року описане та оцінене майно боржника, а саме Садовий будинок, реєстраційний номер 20, Загальна площа (кв.м): 244.2, Опис: Садовий будинок «А», загальна площа 163,2 кв.м; прибудова «а», загальна площа 20,7 кв.м,; тераса «а3», загальна площа 8,2 кв.м.; підвал «Пд», загальна площа 52?1 кв.м.; ганок «а1»; ганок «а2»; вбиральня «У»; хвіртка 1; ворота 2; огорожа 3; колодязь «К»; вигрібна яма «К1». Земельна ділянка, кадастровий номер :38:153:0005. площа 0,0581 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва передане на реалізацію ДП «Сетам».

22 липня 2019 року перші торги не відбулися, відсутність допущених учасників торгів.

Відповідно до ч. 5 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно виставляється на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

12 серпня 2019 року другі торги не відбулися, відсутність допущених учасників торгів.

Відповідно до ч. 5 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повторної дереалізації майна нерухоме майно виставляється на треті електронні торги за ціною, що становить 70 відсотків, а рухоме майно - 50 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

02 вересня 2019 року треті торги не відбулися, відсутність допущених учасників торгів.

Відповідно до ч. 6 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувану і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

Виконавцем 02 вересня 2019 року направлено повідомлення стягувачу, вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна.

12 вересня 2019 року надійшла заява стягувача від 09.09.2019 про залишення за собою нереалізованого майна боржника в рахунок погашення боргу, а саме: садовий будинок, об`єкт житлової нерухомості: Так Опис об`єкт: загальна площа (кв.м.): 244,2, Опис: Садовий будинок «А», загальна площа 163,2 кв.м.; прибудова «а», загальна площа 20,7 кв.м.; тераса «а3», загальна площа 8,2 кв.м.; підвал «Пд», загальна площа 52,1 кв.м.: ганок «а1»; ганок «а2»; вбиральня «У»; хвіртка 1: ворота 2; огорожа 3; колодязь «К»; вигрібна яма «К1», Адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 9 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцем 18 вересня 2019 року було винесено постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та за фактом такої передачі складено акт.

Також вбачається, що 25 лютого 2020 року ОСОБА_2 було ознайомлено з вимогою ОСОБА_3 про звільнення будинку та прибудинкової території, про що свідчить підпис останнього з зазначенням дати ознайомлення.

Таким чином, дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. в рамках виконавчих проваджень 59237271, 59236777 та зведеного ВП 59240195 були правомірними та направленими на повне, фактичне виконання рішення суду.

Окрім цього, вбачається, що боржнику своєчасно та належним чином направлялись документи та інші повідомлення в рамках виконавчого провадження. Зокрема, 27 червня 2019 року боржником були отримані повторно направлені постанови про відкриття виконавчих проваджень, а також постанова про опис та арешт майна боржника, постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності, повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна

Таким чином порушень з боку приватного виконавця судом не було встановлено.

За змістом статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (абзац третій пункту 2 мотивувальної частини Рішення КСУ від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує самій сутності права на справедливий суд (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини Рішення КСУ від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012); право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист (абзац п`ятий пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення КСУ від 26 червня 2013 року №5-рп/2013).

У Рішенні №2-рп(ІІ)/2019 від 15 травня 2019 року Конституційний Суд України окремо наголосив, що забезпечення державою виконання судового рішення як невід`ємної складової права кожного на судовий захист закладено на конституційному рівні частиною другою статті 129-1 Конституції України; порядок забезпечення державою виконання судового рішення має відповідати принципам верховенства права та справедливості, гарантувати конституційне право на судовий захист; невиконання державою свого позитивного обов`язку щодо забезпечення функціонування запроваджуваної нею системи виконання судових рішень призводить до обмеження конституційного права на судовий захист та нівелює його сутність.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності дотримання державою принципу обов`язковості судових рішень. Так, зокрема, у рішеннях «Шмалько проти України», №60750/00, 20.07.2004, §43; «Савицький проти України», №38773/05, 26.07.2012, §147; «Глоба проти України», №15729/07, 05.07.2012, §§26-27; «Бурдов проти Росії», №59498/00, 07.05.2002, §32 ЄСПЛ зазначив, що гарантоване статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній з сторін.

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення, отже виконання рішення слід розглядати як невід`ємну складову судочинства, як цього вимагають приписи статті 6 Конвенції щодо права на справедливий суд ("Ромашов проти України", №67534/01, 27.07.2004, §42; «Дубенко проти України», №74221/01, 11.01.2005, §44; «Шаренок проти України», №35087/02, 22.02.2005, §25; «Горнсбі проти Греції», №18357/91, 19.03.1997, §40; «Іммобільяре Саффі проти Італії», №22774/93, 28.07.1999, §66).

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання винесеного на його користь судового рішення становить втручання у право на мирне володіння майном в розумінні статті 1 Першого протоколу Конвенції ("Юрій Миколайович Іванов проти України", №40450/04, 15.10.2009, §52).

Саме на державу покладається обов`язок вжиття усіх необхідних заходів для того, щоб виконати остаточне рішення суду, та діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимог статті 6 Конвенції ("Глоба проти України", №15729/07, 05.07.2012, §27).

Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці ("Фуклєв проти України", №71186/01, 07.06.2005, §84).

Згідно зі статтею 18 ЦПК України, статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об`єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України; невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 вказаного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Крім того, дії боржника на виконання рішення суду не можуть слугувати підставою для визнання протиправними дій виконавця щодо відкриття виконавчого провадження.

За змістом частини третьої статті 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Суд приходить до висновку, що дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича були правомірними, а тому скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 129, 129-1 Конституції України, ст. ст. 1, 5, 18, 19, 20, 48, 57, 58, 61 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 18, 447-453 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 на дії та бездіяльність приватного виконавця Приходька Юрія Михайловича - залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_2 , адреса місця проживання - АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович, адреса місця знаходження - 14013, м. Чернігів, пр-т. Перемоги, буд. 139, поверх 4, оф. 420,

ОСОБА_3 , адреса місця проживання - АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ,

Повний текст ухвали складений 06 жовтня 2021 року.

Суддя: