Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/1605/18
Провадження № 2/650/58/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого - судді Коваля В.О.

за участі секретаря - Пилипенко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Велика Олександрівка справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Новодмитрівська сільська рада Херсонської області, ОСОБА_3 ,

про визнання заповіту недійсним,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Новодмитрівська сільська рада Херсонської області, ОСОБА_3 , про визнання заповіту недійсним. Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 . Позивач не знав про те, що його мати написала заповіт, оскільки відбував покарання з 21.12.2013 року по 23.02.2015 року, після приїзду через відсутність роботи та коштів вимушений був поїхати на заробітки до Росії. Він телефонував матері та висилав кошти на її утримання, тож після її смерті 04.05.2018 року звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Нотаріус надала позивачеві інформаційну довідку з спадкового реєстру, в якій вказано що спадкова справа заведена і мати позивача написала заповіт на ОСОБА_2 . Вважає, що його мати не могла написати такий заповіт, оскільки хворіла на атеросклероз з 2014 по 2018 рік, мала перелом шийки лівого стегна та не могла рухатися без допомоги, кардіосклероз дифузний НК-АСТ. ФК. Крім того, його мати проживала в с. Нова Кубань, але заповіт написаний на іншому боці району в с. Новодмитрівка Великоолександрівського району. Позивач змушений звернутися до суду, т.я. суд може визнати заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення відповідача не було вільним та не відповідало його волі.

З відзиву ОСОБА_5 на позовну заяву вбачається, що відповідач не погоджується з позовними вимогами з наступних підстав. До потрапляння в місця позбавлення волі позивач вів бродяжний спосіб життя з надмірним вживанням алкогольних напоїв. Постійно вимагав у матері кошти з її пенсії, а коли вона відмовляла, бив матір. Не маючи змоги терпіти знущання свого сина, ОСОБА_4 пішла з дому та просилася у батька відповідача тимчасово проживати в будинку дідуся в АДРЕСА_1 . Однак і за новим місцем проживання ОСОБА_1 приходив до матері та влаштовував конфліктні ситуації. Батьки відповідача захищали ОСОБА_4 від насилля з боку сина, однак вона його дуже боялась. ОСОБА_4 попрохала батька відповідача ОСОБА_6 відвезти її до районного центру для складання заповіту на ім`я ОСОБА_2 , щоб про це не дізнався її син. Оскільки у нотаріусів були черги, заповідачкою було прийнято рішення їхати до найближчої сільської ради, а саме до Новодмитрівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області. Твердження позивача про те, що його мати хворіла і не могла написати заповіт є безпідставним. Згідно інформації головного лікаря Великоолександрівської ЦРЛ ОСОБА_4 з 2014 по 2018 рік лише один раз знаходилась на стаціонарному лікуванні у Великоолександрівській ЦРЛ в хірургічному відділенні з діагнозом: атеросклероз, оклюзія артерій гомілки зліва ХАННК-IV ст., перелом шийки лівого стегна (грудень 2017 р.), ІХС. Кардіосклероз дифузний НК ІІ-Аст. ФК (ІІ-ІІІ). Стан хворої стабілізувався, від запропонованої операції - ампутації лівої нижньої кінцівки на рівні стегна, хвора утрималась. Відомості про те, що ОСОБА_4 не могла пересуватись без допомоги, у вказаній інформації відсутні. Крім того, вказана хвороба ОСОБА_4 мала місце після складання нею заповіту на ім`я відповідача. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог за необгрунтованістю.

У запереченні на відзив представник позивача вказує, що відзив не підтверджено жодними доказами. ОСОБА_4 знаходилася та проживала у відділенні стаціонарного догляду смт Калинівське Великоолександрівського району Херсонської області з 24.12.2012 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Задовго до влаштування ОСОБА_4 до вказаного закладу нею було надано довіреність 07.04.2014 року на ОСОБА_6 на отримання в ТОВ «ЮТС-Агропродукт» орендної плати за оренду земельної ділянки. Згідно довідки Великоолександрівського територіального центру соціального обслуговування, ОСОБА_4 з 24.12.2012 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала на повному державному утриманні згідно рішення сесії Великоолександрівської районної ради. Даним рішенням ОСОБА_4 було звільнено від плати за соціальне обслуговування у зв`язку з тим, що вона не має власного житла. Похованням ОСОБА_4 дійсно займався ОСОБА_6 , який в сою чергу отримав дві пенсії померлої та орендну плату за користування земельною ділянкою ТОВ «Агропродукт».

Згідно заперечення представника позивача ОСОБА_6 у заповіті викладено волевиявлення ОСОБА_4 , інакше вона, перебуваючи у відділенні стаціонарного догляду смт Калинівське Великоолександрівського району Херсонської області мала реальну можливість після 20.07.2014 року і до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 змінити своє розпорядження на випадок смерті. Власником будинку АДРЕСА_1 був ОСОБА_7 , який після смерті дружини став проживати у сина, а в його будинок вселилася сім`я ОСОБА_8 . Тому в копіях витягів з погосподарських книг по вказаному домогосподарству в різний період вказано різних голів господарств. ОСОБА_4 дійсно проживала у відділенні стаціонарного догляду для постійного проживання в смт Калинівське і перебувала на повному державному утриманні. Однак згідно довідки Великоолександрівської ЦРЛ в період лікування хворої ОСОБА_4 з 06.01.2018 року по 13.01.2018 року Великоолександрівський територіальний центр соціального обслуговування населення кошти на лікування хворої в указаний період не перераховував.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вимоги позову підтримав в межах і з підстав, викладених у ньому. Наполягає на задоволенні позовних вимог.

Представники відповідача ОСОБА_9 та ОСОБА_6 заперечують проти задоволення позовних вимог через їх необгрунтованість.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Від Новодмитрівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх пресдтавника.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що відповідача він знає більше 10 років. ОСОБА_1 його попросив, на період відбування покарання в тюрмі відвідувати його та привозити йому необхідні речі, які останній раз привозив 5 років тому. Також вказав, що мати відповідача, коли він її провідував, сприймала ОСОБА_10 як начебто він її син.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що позивача вона добре знає, він забрав батьків до себе, де були чутні часті сварки. ОСОБА_4 ходили з синяками позивач їх ображав, після чого вони пішли до ОСОБА_12 і той звернувся до ОСОБА_13 у якого була батьківська хата куди він їх пустив жити. Після того, як ОСОБА_14 помер, мати позивача залишилася одна та стала тяжко хворіти, її відвезли в с. Борозенське до лікаря ОСОБА_15 , після чого відправили до Калінінського будинку престарілих. ОСОБА_2 їздили до неї та привозили ліки, оформили їй пенсію, возили до лікарні. ОСОБА_2 поховали матір позивача, якого при похованні не було.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що вона знала ОСОБА_4 , яка знаходилася в будинку престарілих в смт. Калінінське. Вказала, що позивач її не відвідував, її син об`явився з метою отримання у неї грошей. З 2013 року ні ОСОБА_17 , ні ОСОБА_1 не відвідували ОСОБА_4 . Харчі їй возили ОСОБА_13 . Вказала, що ОСОБА_4 була адекватна. ОСОБА_13 часто приїздила до ОСОБА_4 та привозила їй продукти.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що вона працювала в Калінінському будинку престарілих. ОСОБА_1 вона ніколи не бачила, до ОСОБА_8 він не приїздив. ОСОБА_17 вона раніше також не бачила. Під час знаходження ОСОБА_4 в будинку престарілих вона читала книжки, вела звичайний спосіб життя, розуміла свої дії. На свого сина жалілася, оскільки він у неї запитував лише, коли в неї пенсія, померла зазначала, що землю вона переписала на ОСОБА_20 дочку ОСОБА_13 . Відповідачка часто приїздила до ОСОБА_4 , десь 3-4 рази на місяць привозив її дядя ОСОБА_21 .

Свідок ОСОБА_22 суду пояснила, що з грудня 2008 року у будинку свекра проживала сім`я ОСОБА_8 , куди приходив ОСОБА_1 вчиняв сварки, бив їх, приходив постійно п`яний, батькам він не чим не допомагав, ОСОБА_23 весь час спілкувався з відповідачкою.

Свідок ОСОБА_24 суду пояснив, що сім`я ОСОБА_8 працювали в колгоспі, коли колгосп розпався ОСОБА_8 почали випивати, ОСОБА_25 вигнав їх з хати. Оскільки їм не було де проживати ОСОБА_24 звернувся до ОСОБА_13 щоб ті їх приютили, що вони і зробили. Через деякий час ОСОБА_26 помер, а його дружину відвезли до будинку престарілих в смт. Калінінське, де вона і померла.

Свідок ОСОБА_27 суду пояснив, що у 2008 році ОСОБА_1 вигнав своїх батьків з хати, після чого вони стали проживати у ОСОБА_13 , куди приходив позивач та бив їх. Коли ховали батька позивача то він буянив та вчиняв сварки. ОСОБА_2 давали ОСОБА_8 дрова, вугілля, їжу. ОСОБА_4 пасли стадо корів, позивач в цей час ніде не працював. Оскільки син відмовився від ОСОБА_4 вона оформилася до будинку престарілих, де і померла. Під час знаходження ОСОБА_4 в будинку престарілих її провідували ОСОБА_13 , привозивши їй ліки та продукти харчування. При похованні ОСОБА_4 позивача не було, поховання відбувалося за рахунок ОСОБА_13 . Мати ОСОБА_28 психічних хвороб не мала. Вказав, що в 2017 році був декілька разів в будинку престарілих, де бачив ОСОБА_4 яка була в адекватному стані та все розуміла.

Свідок ОСОБА_29 суду пояснила, що влітку 2014 року в с. Н.Кубань вона зустрілася з ОСОБА_4 , де та розповіла, що її померлий чоловік дуже хотів щоб вона зробила на ОСОБА_20 заповіт, оскільки вони проживали у будинку її батьків. ОСОБА_4 розповіла ОСОБА_29 , що ОСОБА_25 її та померлого чоловіка ображав вони його боялися, а ОСОБА_13 всіляко їм допомагали. Під час розмови ОСОБА_4 впізнала ОСОБА_29 вела з нею розмову абсолютно все розуміючи.

Заслухавши позивача, представників відповідача, свідків, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.3, 4 ст.77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом(ст.1217ЦК). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218ЦК).

Відповідно до ст. 1223 ЦК, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК).

Відповідно до статті 1247 ЦК, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Як передбачено ст. 56 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог законодавства України і особисто подані ними нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, а також забезпечують державну реєстрацію заповітів у Спадковому реєстрі відповідно до порядку (491-2011-п), затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У ч.5 ст.1 Закону України «Про нотаріат» закріплено, що у сільських населених пунктах нотаріальні дії, передбачені статтею 37 цього Закону, вчиняються уповноваженими на це посадовими особами органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.37 Закону вказаними особами, зокрема посвідчуються заповіти.

Статтею 1251 ЦК України передбачено підстави посвідчення заповіту посадовою особою органу місцевого самоврядування. А саме, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заповітом від 20.05.2014 року, посвідченим секретарем Новодмитрівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, ОСОБА_4 належну їй земельну ділянку площею 9,8071 га. заповіла ОСОБА_2 .

За результатами розгляду справи судом встановлено, що посвідчення заповіту від 20 травня 2014 року відбулося з додержанням вимог чинного на момент його складення законодавства: заповіт попередньо записано у письмовій формі за допомогою технічних засобів секретарем Новодмитрівської сільської ради ОСОБА_31., дієздатність заповідача перевірено.

Згідно інформації приватного нотаріуса Великоолександрівського районного нотаріального округу нею було заведено Спадкову справу № 10/2018 від 06 лютого 2018 року після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом від імені ОСОБА_30 . Також заяву про прийняття спадщини за законом подав син померлої ОСОБА_1 . Крім них інших спадкоємців немає.

Частиною 2 статті 1257 ЦК України передбачено, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що волевиявлення ОСОБА_4 на час підписання заповіту не було вільним і не відповідало її волі, вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Жодних дій з боку відповідачів по справі та сторонніх осіб, які можливо було б розцінити як вплив і тиск на волевиявлення заповідача, судом не встановлено.

Роз`ясненнями наданими в п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу.

Ухвалою суду від 06.05.2020 року по справі призначено посмертну судово-психіатричну експертизу.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 4 від 18.03.2021 року, ОСОБА_4 на момент складання та підписання заповіту 20.05.2014 року на будь-який психічний розлад не страждала. За своїм психічним станом на той час ОСОБА_4 могла розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Оцінюючи висновок експерта в сукупності та взаємозв`язку з іншими дослідженими доказами у справі, суд визнає останній достатньо обґрунтованим. Як вбачається з його змісту, експертом досліджувалася надана судом медична документація та враховані покази свідків, які допитувалися в судовому засіданні. Доказів, з якими він вступає у суперечність, матеріали справи не містять.

Таким чином суд приходить до висновку про відсутність жодних визначених законом підстав для визнання заповіту від 20.05.2014 року, складеного ОСОБА_4 , недійсним, оскільки заповіт складений без порушення вимог щодо його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання заповіту від 20.05.2014 року недійсним є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 223, 259, 263-265 ЦПК, ст.ст. 1216, 1223, 1235, 1236, 1247, 1248, 1251, 1253, 1254 ЦК України, Законом України «Про нотаріат»,-

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Новодмитрівська сільська рада Херсонської області, ОСОБА_3 , про визнання заповіту недійсним.

Повний текст рішення виготовлено 05 травня 2021 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з моменту виготовлення повного тексту рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ В.О. КОВАЛЬ