печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9867/21-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року Печерський районний суд м. Києва в складі

головуючого судд Бусик О.Л.

при секретарі Диба І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви ОСОБА_1 , поданої в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , приватного виконавця округу м. Київ Бердара Миколи Миколайовича, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Полежаєва Олега Євгеновича, третя особа ОСОБА_5 , про визнання незаконними та скасування актів і свідоцтв,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває зазначена цивільна справа.

Ухвалою судді від 25 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження.

04 березня 2021 року до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову.

Ухвалою судді від 10 березня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

23 квітня 2021 року до суду надійшла повторна заява представника позивача про забезпечення позову, яка отримана суддею 26 квітня 2021 року.

Відповідно до заяви представник позивача просить суд забезпечити позов шляхом заборони

ОСОБА_4 реалізовувати (використовувати з метою проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно) оскаржуванні свідоцтва щодо залишення ОСОБА_4 як стягувачем за собою не проданих на прилюдних торгах квартир АДРЕСА_1 , посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Полежаєвим Олегом Євгеновичем, а саме: свідоцтв, посвідчених 09 грудня 2019 року та зареєстрованих в реєстрі за №6027, №6028, №6029, №6030, №6031- свідоцтв, посвідчених 10 грудня 2019 року та зареєстрованих в реєстрі за №6046, №6047, №6048, №6049, №6050; свідоцтва, посвідченого 06 грудня 2019 року та зареєстрованого в реєстрі за №6022.

Дослідивши матеріали позовної заяви, повторну заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як визначив Пленум ВСУ в п. 4 Постанови від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Судом встановлено, що у лютому 2021 року позивач звернувся до суду із позовом про визнання незаконними та скасування актів і свідоцтв щодо залишення ОСОБА_4 як стягувачем за собою не проданих на прилюдних торгах квартир АДРЕСА_1 , посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Полежаєвим Олегом Євгеновичем, а саме: свідоцтва, посвідчені 09 грудня 2019 року та зареєстровані в реєстрі за №№ 6027, 6028, 6029, 6030, 6031; свідоцтва, посвідчені 10 грудня 2019 року та зареєстровані в реєстрі за 6046, 6047, 6049, 6050; свідоцтво, посвідчене 06 грудня 2019 року та зареєстроване в реєстрі за №6022.

При цьому, з матеріалів, справи вбачається, що у липні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом, справа 757/31301/20-ц, яка перебуває в провадженні судді Печерського районного суду м. Києва Новака Р.В. про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження квартирами квартирами АДРЕСА_1 , шляхом визнання недійсними свідоцтв про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 09 грудня 2019 року, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Полежаєвим О.Є., зареєстрованих в реєстрі за №№ 6027, 6028, 6029, 6030, 6031; свідоцтв про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 10 грудня 2019 року, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Полежаєвим О.Є., зареєстрованих в реєстрі за №№ 6046, 6047, 6049, 6050; свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 06 грудня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Полежаєвим О.Є., зареєстрованого в реєстрі за №6022; договорів іпотеки № 194 від 21 лютого 2019 року та № 199 від 22 лютого 2019 року, укладених між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Т.В.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що є власником квартир АДРЕСА_1 , однак, на підставі підробленого рішення Керченського міського суду АР Крим від 10 серпня 2008 року у справі № 2-709/2007 державним реєстратором Комунального підприємства експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» Подолякою І.П. зареєстровано право власності на вищезазначені квартири за ОСОБА_5

21 лютого 2019 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 був укладений договір позики на суму 40 631 344 грн 50 коп. строком до 6 березня 2019 року, у забезпечення якого укладені договори іпотеки № 194 від 21 лютого 2019 року та № 199 від 22 лютого 2019 року, предметом яких є спірні квартири.

У зв`язку із невиконанням ОСОБА_5 основного зобов`язання, рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 3 червня 2019 року з нього на користь ОСОБА_4 стягнута заборгованість, а в рамках виконавчого провадження ОСОБА_4 виявив бажання залишити за собою не продане на прилюдних торгах майно, що належало ОСОБА_5 , у зв`язку із чим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Полежаєвим О.Є видані свідоцтва про право власності.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 червня 2020 року в рамках кримінального провадження було накладено арешт на вищезазначені квартири та зупинено дію одинадцяти рішень державного реєстратора Комунального підприємства експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» Подоляки І.П., на підставі яких проведено державну реєстрацію права власності на квартири за ОСОБА_5 .

За заявою слідчого Державного бюро розслідувань державним реєстратором Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Іванісіком С.В. скасовано записи про реєстрацію права власності на квартири за ОСОБА_5 та закрито відповідні розділи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Позивач зазначав, що за його заявою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З. перенесено з архівної частини реєстру прав власності до новоствореного у 2013 році державного реєстру прав на нерухоме майно відомості про нього, як справжнього власника спірних квартир і на даний час він є юридичним та фактичним власником квартир.

Позивач стверджував, що попри наявність у нього зареєстрованого права власності на спірні квартири в цивільному обігу перебувають інші правовстановлюючі документи на право власності за ОСОБА_4 , що в свою чергу є перешкодою у користуванні належним йому нерухомим майном, а наявність договорів іпотеки обмежує право розпорядження.

3 серпня 2020 року представником позивача подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартири АДРЕСА_1 із забороною органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно (в тому числі Міністерству юстиції України, Державному підприємству «Національні інформаційні системи»), вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі реєстраційні дії на підставі рішень судів (в тому числі, але не виключно, щодо внесення записів, внесення змін до записів, скасування записів про державну реєстрацію прав) (окрім реєстраційних дій, пов`язаних з виконанням даної ухвали) стосовно вказаних об`єктів нерухомого майна (квартир), зокрема, щодо державної реєстрації права власності за ОСОБА_5 на підставі заочного рішення Керченського міського суду АР Крим від 10 серпня 2008р. у справі №2-709/2007, та вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо державної реєстрації права власності за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва від 06 грудня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №6022 та виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Полежаєвим О.Є.; свідоцтв від 09 грудня 2019 року, зареєстрованих в реєстрі за №№ 6027, 6028, 6029, 6030, 6031 та виданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Полежаєвим О.Є.; свідоцтв від 10 грудня 2019 року, зареєстрованих в реєстрі за №№ 6046, 6047, 6049, 6050 та виданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Полежаєвим О.Є., стосовно вищевказаних об`єктів нерухомого майна (квартир).

Обґрунтовуючи заяву, представник позивача посилався на те, що у відповідача ОСОБА_4 наявні свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, на підставі яких він у будь-який момент може зареєструвати право власності на спірні квартири, а також здійснити подальше відчуження або накласти обтяження на майно, що у випадку задоволення позову створить перешкоди для реалізації рішення суду.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 3 серпня 2020 року справа 757/31301/20-ц заяву про забезпечення позову задоволено, з метою забезпечення позову накладено арешт на квартири АДРЕСА_1 із забороною органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно (в тому числі Міністерству юстиції України, Державному підприємству «Національні інформаційні системи»), вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі реєстраційні дії на підставі рішень судів (в тому числі, але не виключно, щодо внесення записів, внесення змін до записів, скасування записів про державну реєстрацію прав) (окрім реєстраційних дій, пов`язаних з виконанням даної ухвали) стосовно вказаних об`єктів нерухомого майна (квартир), зокрема, щодо державної реєстрації права власності за ОСОБА_5 на підставі заочного рішення Керченського міського суду АР Крим від 10 серпня 2008 року у справі №2-709/2007, та вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо державної реєстрації права власності за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва від 06 грудня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №6022 та виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Полежаєвим О.Є.; свідоцтв від 09 грудня 2019 року, зареєстрованих в реєстрі за №№ 6027, 6028, 6029, 6030, 6031 та виданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Полежаєвим О.Є.; свідоцтв від 10 грудня 2019 року, зареєстрованих в реєстрі за №№ 6046, 6047, 6049, 6050 та виданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Полежаєвим О.Є., стосовно вищевказаних об`єктів нерухомого майна (квартир).

Ухвалою судді Новака Р.В. від 12 жовтня 2020 року зазначену ухвалу про забезпечення позову скасовано, крім того, ухвалою Київського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року ухвалу від 03 серпня 2020 року скасовано, у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначив, що заява про забезпечення позову та ухвала суду першої інстанції не містить обґрунтування, як саме незабезпечення такого позову шляхом заборони здійснювати будь-яким особам реєстраційні дії стосовно спірних квартир, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

З наданих матеріалів вбачається, що на час звернення до суду з даним позовом, право власності на спірні квартири зареєстровано за позивачем.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що у рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

За таких обставин, суд вивчивши заяву про забезпечення позову, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується дана заява, прийшов висновку про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 149-150, 153, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , приватного виконавця округу м. Київ Бердара Миколи Миколайовича, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Полежаєва Олега Євгеновича, третя особа ОСОБА_5 , про визнання незаконними та скасування актів і свідоцтв - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.Л. Бусик