Справа № 185/2643/21
Провадження № 2/185/1999/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 травня 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М. з участю секретаря судового засідання Таран Н.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Перша павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про зняття арешту та заборони з нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

07 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зняття арешту та заборони з нерухомого майна.

Позивач просить скасувати заборону (архівні записи), які зареєстровані в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна шляхом виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записів про обтяження за реєстраційним номером 4843633 від 20 квітня 2007 року та реєстраційним номером 4843651 від 20 квітня 2007 року, зареєстровані Першою павлоградською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області.

Позивач посилається на те, що 11 грудня 2000 року між нею та відповідачами був укладений та нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, згідно якого вона купила у відповідачів квартиру за адресою АДРЕСА_1 .

За умовами договору продавці отримали на момент його підписання 2240 грн, а інші 3360 грн позивач зобов`язалася сплатити до 08 грудня 2001 року.

11 грудня 2000 року Першою павлоградською Державною нотаріальною конторою було накладено заборону №187 на відчуження квартири до сплати залишку її вартості.

12 жовтня 2001 року заборону було знято у зв`язку зі сплатою вартості квартири у повному обсязі.

Однак в період перенесення записів із паперового в електронний вигляд 20 квітня 2007 року Першою павлоградською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області було помилково зареєстровано заборону за реєстраційним номером 4843633 від 20 квітня 2007 року та реєстраційним номером 4843651 від 20 квітня 2007 року.

16 квітня 2021 року на запит суду надійшли відомості про зареєстроване місце проживання відповідачів.

19 квітня 2021 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

21 квітня 2021 року на адресу суду надійшли клопотання відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про розгляд справи у їхню відсутність.

За змістом цих клопотань відповідачі не заперечують проти задоволення позовних вимог, зазначають, що позивач дійсно виплатила повну вартість квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Сторонами не подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, також не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

З доданих до позовної заяви документів видно, що 11 грудня 2000 року був укладений та нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 продали, а ОСОБА_1 купила трикімнатну квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1 .

Одночасно державним нотаріусом Першої павлоградської державної нотаріальної контори Семеняка А.А. у зв`язку з посвідченням договору купівлі-продажу було накладено заборону відчуження зазначеної в договорі квартири, яка належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до сплати покупцем ОСОБА_1 за квартиру у повному обсязі. Заборона № 187 зареєстрована в реєстрі за № 2-3029 (а.с.9).

На договорі купівлі-продажу є відмітка державного нотаріуса про зняття заборони у зв`язку зі сплатою за квартиру у повному обсязі 12 жовтня 2001 року, а також про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на квартиру в бюро технічної інвентаризації 22 жовтня 2001 року (а.с.9, зворотній бік).

Таким чином право власності позивача на квартиру за адресою АДРЕСА_1 було зареєстровано належним чином у КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» станом на 22 жовтня 2001 року згідно діючого на той час законодавства (а.с.8).

Згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 24 березня 2021 року зареєстровано заборону (архівний запис) стосовно квартири за адресою АДРЕСА_1 , архівна дата 12 грудня 2000 року. Заборону зареєстровано 20 квітня 2007 року Першою павлоградською державною нотаріальною конторою на підставі договору купівлі-продажу з розстрочкою платежу від 11 грудня 2000 року. Власниками квартири зазначені ОСОБА_2 (реєстраційний номер обтяження 4843633), ОСОБА_3 (реєстраційний номер обтяження 4843651).

Через наявність цієї заборони, а також зазначення власниками квартири ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позивачу 22 лютого 2021 року було відмовлено у державній реєстрації права власності на зазначену квартиру (а.с.6-7).

Проте з матеріалів справи та письмових заяв відповідачів видно, що на день реєстрації зазначених заборон у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 20 квітня 2007 року заборону відчуження квартири, накладену державним нотаріусом 11 грудня 2000 року, було знято у зв`язку з проведенням повного розрахунку за квартиру і право власності на квартиру було зареєстровано в органах БТІ за ОСОБА_1 .

Тому позивач як власник нерухомого майна відповідно до частини 2 статті 386 Цивільного кодексу України може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення дій, які можуть порушити її право власності, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Крім того згідно статті 391 Цивільного кодексу України власник майна може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Через наявність у Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записів про обтяження за реєстраційними номерами 4843633 та 4843651 від 20 квітня 2007 року позивач позбавлена можливості зареєструвати належним чином своє право власності на квартиру.

Способом захисту свого порушеного права позивач обрала скасування зазначених заборон рішенням суду, що не суперечить вимогам статті 16 Цивільного кодексу України та загальним засадам цивільного законодавства.

Тому позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до положень пункту 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус знімає заборону відчуження майна зокрема за рішенням суду.

Згідно пункту 6.1 глави 15 розділу ІІ зазначеного Порядку, про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна.

Таким чином рішення суду про скасування заборони відчуження майна є підставою для внесення нотаріусом відповідних даних до реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Як визначено ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не було допущено жодного порушення прав власника майна, натомість відповідачами було підтверджено проведення з ними повного розрахунку за квартиру. З огляду на це суд вважає за можливе не покладати на відповідачів судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись статями 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 .

Скасувати заборони (архівні записи),зареєстровані у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 20 квітня 2007 року Першою павлоградською державною нотаріальною конторою за реєстраційними номерами 4843633 та 4843651 стосовно квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

- ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ,

- Перша павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Харківська, будинок 114, .

Суддя У.М. Болдирєва