Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/7/21

Провадження №2/377/88/21

13 травня 2021 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання - Щуковської А.М., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

У С Т А Н О В И В:

05 січня 2021 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач в особі представника - адвоката Павленка С.В., посилаючись на ст. ст. 525-526, 625, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, просить:

- стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № CL-189193 від 31.05.2019 року у розмірі 259 140,83 гривень, що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 185 892,72 гривні; заборгованості за відсотками - 69 790, 96 гривень, заборгованості за пенею по простроченому тілу кредиту - 3 457, 15 гривень;

- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3887,11 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3887,11 гривень.

В обґрунтування позову позивач послався на те, що 31.05.2019 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № CL-189193. Згідно з п. 1 кредитного договору банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані у цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі, зазначені в цьому кредитному договорі. Відповідно до п. 2.1., 2 договору, банк видає позичальнику кредит у розмірі 192 000,00 гривень до 30.05.2024 року на наступні цілі: на поточні потреби позичальника. Відповідно до п. 4.1. договору за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 36,99 %. Згідно з п. 4.2. кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною у пункті 4.1. цього договору з моменту видачі кредиту до дня повернення кредиту у повному обсязі; якщо інше не випливає із умов цього договору. Як вбачається з п. п. 6.1., 6.2. договору, позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього. Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим договором відповідно до Графіку платежів (Додаток № 1 до цього договору). Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 7 128 гривень щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 60 місяців з дати укладення кредитного договору. Згідно з п. 6.9. кредитного договору банк у випадках, передбачених п. 3.3. кредитного договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. Відповідно до п. 6.10. кредитного договору, позичальник зобов`язаний протягом 30 банківських днів після отримання письмової вимоги банку (п. 6.9.) усунути порушення умов кредитного договору, вказаних у повідомленні протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за цим договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення банку. В пункті 7.1. кредитного договору зазначено, що за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла у період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожний день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої позичальнику на підставі цього пункту Кредитного договору, не може перевищувати 15 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання. Відповідно до п. 7.2. кредитного договору, за невиконання обов`язку, передбаченого п. 10.2 кредитного договору, банк має право нарахувати позичальнику штраф в розмірі 5% від суми кредиту, що становить 9 600 гривень. Відповідно до п. 8.1. кредитного договору, за виконання зобов`язань за кредитним договором позичальник несе повну відповідальність перед банком усім належним йому майном, у тому числі грошовими коштами, на яке може бути звернено стягнення в порядку, передбаченому законодавством України. Банк на виконання умов кредитного договору свої зобов`язання по видачі суми кредиту виконав повністю. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. 19.11.2020 року представник АТ «Кредобанк» звернувся із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором до ОСОБА_1 , проте 16.12.2020 року досудова вимога повернулась відправнику не врученою. Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору № CL-189193 від 31.05.2019 року станом на 13.11.2020 року заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Кредобанк» становить 259 140,83 гривень, та складається із: 185 892,72 гривні - заборгованості за тілом кредиту; 69 790,96 гривень - заборгованості за відсотками; 3 457,15 гривень - заборгованості за пенею по простроченому тілу кредиту, яка відповідно до ст. ст. 525-526, 625, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідача.

Ухвалою судді від 27 січня 2021 року, після виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26 лютого 2021 року.

Ухвалою суду від 26 лютого 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 09 березня 2021 року.

Ухвалою суду від 09 березня 2021 року було відкладено судовий розгляд справи на 20 квітня 2021 року на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України.

20 квітня 2021 року цивільну справу було знято з розгляду та призначено судове засідання на 13 травня 2021 року.

В призначене судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. На електронну адресу суду від представника позивача - адвоката Павленка С.В. надійшло клопотання, в якому він просив провести розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 повторно у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та за зареєстрованим місцем проживання, проте конверт із судовою повісткою повернувся до суду з поштовою відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзив на позов відповідач до суду не направив. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України заяву про продовження строку, встановленого судом для подання відзиву, в зв`язку з неможливістю вчинення цієї процесуальної дії у визначений строк, зумовленої обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, ОСОБА_1 не надав. Заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшла.

За наявності умов, передбачених ст. ст. 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 13 травня 2021 року суд ухвалив заочне рішення у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31 травня 2019 року між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» було укладено кредитний договір № CL-189193.

Відповідно до п. 1 кредитного договору № CL-189193 банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі зазначені в цьому Кредитному договорі.

В пунктах 2.1., 2.2., 2.3. кредитного договору визначені: сума та валюта кредиту - 192 000,00 гривень; дата видачі кредиту - 31 травня 2019 року; строк (термін) кредитування - 60 місяців терміном до 30 травня 2024 року.

Згідно з п. 2.4. кредитного договору позичальник доручає банкові здійснити переказ кредитних коштів з позичкового рахунку, вказаного в п. 2.5. кредитного договору, на поточні потреби в сумі 192 000 гривень, на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 .

В пунктах 2.5-2.7. кредитного договору зазначено, що для обліку виданих кредитних коштів банк відкриває позичковий рахунок № НОМЕР_2 ; поточний (картковий) рахунок позичальника, на який здійснюється видача кредиту - № НОМЕР_1 ; рахунок для повернення кредитних коштів - № НОМЕР_3 .

Як вбачається з пункту 4.1. кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 36,99 % річних.

Відповідно до п. 4.2. кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною у пункті 4.1. кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі; якщо інше не випливає із умов цього кредитного договору.

Пунктом 4.4. кредитного договору визначено, що загальні витрати позичальника по кредиту за цим кредитним договором становлять 235 729,79 гривень.

За змістом пунктів 6.1., 6.2. кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього. Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до Графіку платежів (Додаток № 1 до цього кредитного договору). Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 7 128 гривень щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 60 місяців з дати укладення кредитного договору. Перший та останній платежі можуть відрізнятися за розміром суми щомісячного платежу. Щомісячні платежі з 31.05.2019 по 30.05.2024 погашаються в однаковому порядку.

Відповідно до п. 6.9. кредитного договору банк у випадках, передбачених п. 3.3. кредитного договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника.

Пунктом 6.10. кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення банку, передбаченого п. 6.9. кредитного договору, усунути порушення умов кредитного договору, вказаних у повідомленні ( згідно п. п. 3.3.2., 3.3.3. кредитного договору) протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за Кредитним договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення банку (п. 6.9. Кредитного договору).

Як вбачається з п. 7.1. кредитного договору, за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої позичальнику на підставі цього пункту кредитного договору, не може перевищувати 15 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання.

В пункті 7.3. кредитного договору зазначено, що сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань позичальника на підставі цього кредитного договору, не може перевищувати 50 % від суми кредиту (п. 2.1. кредитного договору).

Також відповідачем ОСОБА_1 31.05.2019 року підписано паспорт споживчого кредиту до укладення договору про споживчий кредит, який додано позивачем до позову.

Розділом 3 паспорту споживчого кредиту визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, а саме: тип кредиту - кредит; суму/ліміт кредиту - 192 000 гривень; строк кредитування - 60 місяців; мета отримання кредиту - поточні потреби; спосіб та строк надання кредиту - у безготівковому порядку, в день підписання сторонами кредитного договору.

Відповідно до розділу 4 вказаного паспорта передбачено проценту ставку 36,99 відсотків річних; тип процентної ставки - фіксована, метод розрахунку факт/360, схема ануїтет; загальні витрати за кредитом 235 729,79 гривень; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом - 427 729,79 гривень; реальну річну процентну ставку - 43,94 %.

Розділом 5 вказаного паспорта визначений порядок повернення кредиту - 60 ануїтетних платежів по 7128 гривень щомісячно, кожного числа, що відповідає даті укладення договору відповідного місяця, впродовж 60 місяців з дати укладання договору.

В розділі 6 вказаного паспорта передбачена пеня за несвоєчасне виконання кожного грошового зобов`язання за договором про споживчий кредит, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, від суми простроченого платежу, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення (але не більше 15% від суми простроченого платежу).

Відповідно до меморіального ордеру № 30948002 від 31 травня 2019 року ОСОБА_1 на рахунок № НОМЕР_3 31 травня 2019 року було надано кредит у розмірі 192 000,00 гривень, відповідно до кредитного договору № CL-189193 від 31.05.2019 року.

Відповідно до Графіку платежів за кредитним договором № CL-189193 від 31.05.2019 року та розрахунку сукупної вартості кредиту, що є Додатком № 1 до кредитного договору № CL-189193 від 31.05.2019 року, він складається із 60 платіжних періодів; сума щомісячного платежу за період з 30.06.2019 року по 30.04.2024 року складає включно 7 128,00 гривень; 30.05.2024 року складає 7 177,79 гривень, та включає в себе погашення основної суми кредиту і суми відсотків за користування кредитом. Загальна вартість кредиту складає 427 729,79 гривень.

Виписками про рух коштів по рахунках, яка долучена до матеріалів справи, підтверджено, що відповідачу було відкриті карткові рахунки № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 у гривнях, які були зазначені у кредитному договорі № CL-189193 від 31.05.2019 року, 31.05.2019 року було зараховано кошти у розмірі 192 000,00 гривень на рахунок № НОМЕР_4 , які надійшли від АТ «КРЕДОБАНК», і відповідач користувався вказаними грошовими коштами.

З досудової вимоги за вих. № 258/2020 від 19.11.2020 року, вбачається, що АТ «КРЕДОБАНК» вимагав від ОСОБА_1 дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за цим Кредитним договором, у 30-денний термін з моменту отримання цієї вимоги, у розмірі 259 140,83 гривень, у порядку передбаченому п. 6 кредитного договору № CL-189193 від 31.05.2019 року та попередив, що у разі невиконання даної вимоги, банк змушений буде звернутися за захистом своїх порушених прав та законних інтересів до суду з метою стягнення заборгованості в судовому порядку.

Проте, вимога відповідачем не була отримана та не виконана і достроково заборгованість по кредитному договору не сплачена.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилом ч. 2 ст. 1046 ЦК України, яка застосовується до відносин за кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 цього Кодексу, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною першою статті 526 цього Кодексу передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором кредиту № CL-189193 від 31.05.2019 року станом на 13 листопада 2020 року загальна сума заборгованості за кредитом становить 259 140 гривень 83 копійки, яка складається з: 185 892 гривні 72 копійки -сума заборгованості за кредитом; 69 790 гривень 96 копійок - сума заборгованості за відсотками; 3 457 гривень 15 копійок - сума пені по простроченій заборгованості.

Як вбачається з вказаного розрахунку, відповідач ОСОБА_1 сплатив останній платіж на погашення заборгованості за кредитним договором 30 жовтня 2019 року, внаслідок чого прострочив сплату процентів та частину кредиту на строк більше одного календарного місяця і утворилась заборгованість за наданим кредитом, тому у позивача виникло право на вимогу про дострокове повернення суми заборгованості відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України та п. 6.9. кредитного договору.

Виходячи з встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, які виникли з укладеного кредитного договору, беручи до уваги, що позивачем надано достатні докази виникнення зобов`язання з укладеного кредитного договору та їх неналежного виконання відповідачем, наслідком якого є обов`язок відповідача повернути всю суму кредиту, сплатити відсотки, пеню, суд погоджується з доводами позивача і вважає правильним стягнути з відповідача ОСОБА_1 загальну суму заборгованості за кредитом в розмірі 259 140 гривень 83 копійки.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За правилом ч. 3 вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як зазначено у п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18).

З позовної заяви вбачається, що позивачем була заявлена вимога про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3887,11 гривень, проте в описовій частині позовної заяви представник позивача зазначає про судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25914,08 гривень, які пов`язані з аналізом справи, побудові стратегії дій по справі, написанням позовної заяви та супроводом представника в судових засіданнях.

Судом встановлено, що адвокат Павленко Сергій Валерійович надавав позивачу АТ «КРЕДОБАНК» правову допомогу на підставі ордеру серії КС № 573217 від 16.06.2020 року, виданого Адвокатським об`єднанням «БІЗНЕС І ПРАВО», та довіреності № 11353 від 21 травня 2020 року, виданої АТ «КРЕДОБАНК».

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем було додано до позовної заяви витяг з копії договору про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року, укладеного між АТ «КРЕДОБАНК» та Адвокатським об`єднанням «БІЗНЕС І ПРАВО».

Проте, витяг з копії договору про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року, укладеного між АТ «КРЕДОБАНК» та Адвокатським об`єднанням «БІЗНЕС І ПРАВО», не містить даних про склад та розмір, порядок оплати наданої правової допомоги.

Будь-яких документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги у даній справі, оформлених у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), позивачем суду не надано.

Таким чином, відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 3 887,11 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3 887,11 гривень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258-259, 263-265, 280-281 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» заборгованість за кредитним договором № CL-189193 від 31.05.2019 року в сумі 259 140 гривень 83 копійки, яка складається з: 185 892 гривні 72 копійки -сума заборгованості за тілом кредиту; 69 790 гривень 96 копійок - сума заборгованості за відсотками; 3 457 гривень 15 копійок - сума пені по простроченій заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3 887 гривень 11 копійок.

Відмовити у стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається через Славутицький міський суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач - Акціонерне товариство «КРЕДОБАНК», , адреса місцезнаходження: м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повне заочне рішення суду складено 13 травня 2021 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька