Справа № 932/3200/21
Провадження № 2/932/1400/21
У Х В А Л А

21 квітня 2021 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Куцевол В.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання житлового будинку та допоміжних споруд окремим домоволодінням в порядку спільної часткової власності, -

В С Т А Н О В И В:

21.04.2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання житлового будинку та допоміжних споруд окремим домоволодінням в порядку спільної часткової власності.

Позивачі прохають суду про «визнання окремим домоволодінням житлового будинку літ. Е-1, з допоміжними спорудами за переліком, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спільної часткової власності по Ѕ частці за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ».

Вимоги обґрунтовують тим, що вони є співвласниками будинку літ. Е-1 по АДРЕСА_1 . Будинок розташований на земельних ділянках з кадастровими номерами № :02:367:0009 та № :02:367:0008, власником яких є позивач ОСОБА_1 . За згодою інших співвласників домоволодіння, ними проведено реконструкції належного їм на праві власності будинку, отримано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації. Вже більше двох років вони не можуть зібрати для реєстрації декларації, у порядку ст. 331 ЦК України, інших співвласників домоволодіння, чим порушено їх цивільне право. Також, ними отримано висновок щодо технічної можливості виділу в окреме домоволодіння належного їм на праві власності житлового будинку літ. Е-1. Між їх домоволодінням та домоволодінням інших власників є огорожа, встановлення якої ніхто не оспорює. Відповідно до Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, є можливість виділу їх домоволодіння в окреме, з наданням іншої поштової адреси.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до вимог п.п. 4,5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

З долучених до позовної заяви документів вбачається наступне. ОСОБА_1 є одноосібним власником земельних ділянок з кадастровими номерами № :02:367:0009 та № :02:367:0008, що по АДРЕСА_1 . Позивачі є співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 , яке ними, за згоди ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , реконструйовано. 20.02.2019 року Управлінням ДАБК Дніпровської міської ради зареєстровано декларацію про готовність об`єкту до експлуатації - реконструйованого житлового будинку літ. Е-1, мансардний поверх літ. мс, прибудови літ. Е1-1, прибудови літ. Е2-1, прибудови літ. Е3-1, гаражу літ. Н-2, вбиральні літ. О, що по АДРЕСА_1 . З декларації вбачається, що реконструйований будинок розташований на земельних ділянках з кадастровими номерами № :02:367:0009 та № :02:367:0008, власником яких є позивач ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В силу вимог ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Згідно з вимогами ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до вимог ч 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Приписами ст. 357 ЦК України визначено, що співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників.

Згідно з вимогами ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Нормою ст. 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Нормою ст. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з вимогами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.п.1,2 розділу ІІІ Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, прийняття в експлуатацію об`єктів здійснюється безоплатно органом державного архітектурно-будівельного контролю протягом 10 робочих днів з дня подання відповідної заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені такі об`єкти, за результатами технічного обстеження цих об`єктів шляхом реєстрації поданої ними декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація) за формою, наведеною в додатку 3 до цього Порядку. Замовник (або уповноважена особа) подає з урахуванням вимог Закону України «Про адміністративні послуги» до органу державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням об`єкта або через електронний кабінет замовника заяву про прийняття в експлуатацію об`єкта, до якої додаються: один примірник заповненої декларації; звіт (крім випадків, передбачених пунктом 5 розділу ІІ цього Порядку); засвідчені в установленому порядку копії: документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою відповідного цільового призначення, на якій розміщено об`єкт; технічного паспорта (з відміткою у випадках, передбачених пунктом 5 розділу II цього Порядку). Заяву про прийняття в експлуатацію об`єкта підписують також співвласники земельної ділянки та/або зазначеного об`єкта (у разі їх наявності).

Позивачі звернули свої позовні вимоги до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , однак не зазначили в обґрунтування позову власниками якого майна вони є та не надали інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджує склад та зміст права відповідачів.

Надана позивачами декларація про готовність об`єкта після реконструкції до експлуатації органом державного архітектурно-будівельного контролю зареєстрована.

Відповідно до зазначеного вище Порядку, зареєстрована декларація є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, внесення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

Відповідно до вимог п. 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).

Позивачі не надали доказів відмови державного реєстратора у вчиненні реєстраційної дії на підставі декларації про готовність об`єкта після реконструкції до експлуатації, а також доказів звернення до відповідачів з будь-якого питання.

Позивачі прохають про захист права власності на реконструйований будинок, який, в силу вимог ст.ст. 182, 331 ЦК України, об`єктом цивільного права, до державної реєстрації права, не є.

Обраний позивачами спосіб захисту права у вигляді визнання житлового будинку та допоміжних споруд окремим домоволодінням в порядку спільної часткової власності, не тільки не відповідає вимогам ст. 16 ЦК України, але й є взагалі незрозумілим. Так, способами захисту права може бути визнання права власності, виділ частки майна у натурі, однак позивача право власності визнати не прохають, а прохають визнати домоволодіння окремим; позивачі не прохають про визначення їх частки у праві спільної часткової власності чи про виділ їх частки у спільній сумісній власності в натурі. Позовна заява фактично не містить обставин спору з відповідачами, за винятком посилання в одному реченні на «неможливість зібрати інших співвласників для проведення реєстрації».

За викладених обставин, приходжу до висновку про неможливість відкриття провадження у справі та про залишення позовної заяви без руху для надання до суду позовної заяви у новій редакції з вимогами, що мають кореспондувати ст. 16 ЦК України, викладом фактичних обставин спору з відповідачами, в тому числі, але не виключно, з викладом обставин набуття у власність відповідачами спірного нерухомого майна, а також надання до суду деталізованої довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на домоволодіння та земельну ділянку, розташована по АДРЕСА_1 , виготовленої станом на день подання позову чи пізніше.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 83, 95, 175, 177, 185, 258, 260, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання житлового будинку та допоміжних споруд окремим домоволодінням в порядку спільної часткової власності - залишити без руху.

Повідомити позивачів про необхідність виправлення зазначених недоліків, шляхом подання до суду позовної заяви у новій редакції, у кількості учасників справи, з вимогами, що мають кореспондувати нормі ст. 16 ЦК України, викладом фактичних обставин спору з відповідачами, в тому числі, але не виключно, з викладом обставин набуття у власність відповідачами спірного нерухомого майна, а також надання до суду у кількості учасників справи деталізованої довідки (або копії довідки) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на домоволодіння та земельну ділянку, розташована по АДРЕСА_1 , виготовленої станом на день подання позову чи пізніше.

Надати позивачам десятиденний строк для усунення зазначених недоліків, який обчислюється з моменту отримання ними копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачам, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачам зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куцевол