ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4456/21 Справа № 188/570/19 Суддя у 1-й інстанції - Бурда П. О. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних сум, 3% річних та відсотків за користування грошима,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних сум, 3% річних та відсотків за користування грошима.

Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору в розмірі 804 грн. 60 коп., сплаченого за подання апеляційної та касаційної скарг на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 18.06.2019 року про повернення позовної заяви у цивільній справі № 188/570/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних сум, 3 % річних та відсотків за користування грошима.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу, заяву про повернення судового збору задовольнити.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Встановлено, що ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 18.06.2019 позовну заяву повернуто позивачу.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04.11.2019 року ухвала суду першої інстанції залишена без змін.

Постановою Верховного Суду від 20.05.2020 року ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційної інстанції скасовано, справу передано до суду першої інстанції для продовження розгляду.

28.12.2019 року ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області відкрито провадження у цивільній справі № 188/1844/19, провадження № 2/188/695/2019 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних сум, 3% річних та відсотків за користування грошима і проводиться судовий розгляд у спрощеному провадженні з викликом сторін.

Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 18.06.2019 відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі № 188/570/19, провадження № 2/188/321/2020 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних сум, 3 % річних та відсотків за користування грошима, тому що у провадженні цього суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав - цивільна справа № 188/1844/19, провадження № 2/188/695/2019 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних сум, 3 % річних та відсотків за користування грошима.

Позивач ОСОБА_1 (далі заявник) звернувся до суду із заявою про повернення судового збору в розмірі 804 грн. 60 коп., сплаченого за подання апеляційної та касаційної скарг на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 18.06.2019 року про повернення позовної заяви.

Відмовляючи у поверненні судового збору, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки апеляційна і касаційна скарги заявника були розглянуті відповідно судами апеляційної і касаційної інстанції по суті, тому судовий збір, сплачений за їх подання заявником, поверненню в порядку, передбаченому ст. 7 Закону України «Про судовий збір», не підлягає. В цьому випадку розподіл судових витрат здійснює суд, який ухвалив відповідне рішення згідно з приписами ст.141 ЦПК України «Розподіл судових витрат між сторонами».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Пунктом 42. Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17 жовтня 2014 року визначено, що статтею 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI "Про судовий збір"). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

Так, Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним.

Так, відповідно до статті 7 цього Закону передбачає такі випадки повернення судового збору:

1. Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

2. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

3. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

4. У разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

5. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Таким чином, проаналізувавши вищезазначені норми закону у сукупності із матеріалами даної цивільної справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку про правомірність оскаржуваної ухвали, оскільки апеляційна і касаційна скарги заявника були розглянуті відповідно судами апеляційної і касаційної інстанції по суті, тому судовий збір, сплачений за їх подання заявником, поверненню в порядку, передбаченому ст. 7 Закону України «Про судовий збір», не підлягає. В цьому випадку розподіл судових витрат здійснює суд, який ухвалив відповідне рішення згідно з приписами ст.141 ЦПК України.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У зв`язку із тим, що у діях суду першої інстанції не вбачається порушень норм процесуального права, і норми матеріального права судом застосовано правильно, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, і спростовуються матеріалами справи, а тому ухвала підлягає залишенню без змін, у відповідності до вимог статті 375 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: