Справа № 699/788/20
Номер провадження № 2/699/138/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2021 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Літвінової Г.М., за участю секретаря судового засідання Сміян А.В., позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери»

про визнання звільнення незаконним, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості із заробітної плати

УСТАНОВИВ:

І. Хід справи

1.Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління ДПС у м. Києві, Головне управління Держпраці у Київській області, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про визнання звільнення незаконним, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості із заробітної плати.

2.Керуючись приписами ч. 1 ст. 93 ЦПК України позивач у позові поставив Відповідачу в особі Президента ОСОБА_2 , запитання про обставини, що мають значення для справи.

3.Ухвалою судді від 28.09.2020 відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження. Указаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк для надіслання (надання) до суду відзиву на позовну заяву та такий же строк був установлений третім особам для надіслання (надання) пояснень щодо позову.

4.Також цією ухвалою було зобов`язано керівника ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» або іншу посадову особу за його дорученням надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті, поставлене позивачем у позовній заяві, та яку в формі заяви свідка надати суду та позивачу не пізніше 23.10.2020. Судом роз`яснено, що відповідач має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання за наявності обставин, передбачених ч. 6 ст. 93 ЦПК України, про що він повинен повідомити позивача та суд у строк для надання відповіді на запитання.

5.На адресу електронної пошти 23.10.2020 та поштовим відправленням 27.10.2020 до суду від представника відповідача ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» - Гапоненка Р.І. - надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві ОСОБА_2 зазначив, що він є адвокатом та представляє інтереси відповідача по даній справі, тому ОСОБА_2 відмовився від надання відповідей на поставлені позивачем запитання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 70 ЦПК України, п. 2 ч. 1 ст. 23 закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

6.Позивач ОСОБА_1 у заяві від 08.12.2020 просив вирішити питання про виклик свідків, а також просив повторно зобов`язати керівника ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» або іншу посадову особу за його дорученням надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті, постановлене позивачем у позовній заяві, встановивши строк її надання, або вжити відносно відповідача по справі заходи процесуального примусу.

7.Ухвалою суду від 13.01.2021 повторно зобов`язано керівника ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» або іншу посадову особу, за його дорученням, надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті, поставлене позивачем у позовній заяві, та яку у формі заяви свідка надати суду та позивачу не пізніше 7днів з дня отримання ухвали суду.

8.Представник відповідача ОСОБА_2 повторно відмовився надавати відповіді на запитання у формі заяви свідка в зв`язку з тим, що він є адвокатом, а інші посадові особи відсутні.

9.Представником відповідача ОСОБА_2 подано заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

10.03.02.2021 здійснено повторний автоматизований розподіл справи.

11.Ухвалою суду від 21.04.2021 відмовлено в задоволенні заяви відповідача про закриття провадження у справі; зобов`язано відповідача надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті, поставлене позивачем у позовній заяві; вирішено питання про виклик свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; а також відповідно до спільної позиції сторін виключено зі складу учасників справи третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління ДПС у м. Києві, Головне управління Держпраці у Київській області, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві. Судом закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

12.Представник відповідача під час судового розгляду перед закінченням стадії з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, не погодившись з процесуальним рішенням судді, подав заяву про відвід судді.

13.Ухвалою суду від 08.10.2021 у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 про відвід судді Літвінової Г.М. відмовлено через її безпідставність.

14.Під час судового розгляду справи за клопотаннями сторін судом надавався дозвіл на проведення судових засідань в режимі відеоконференцзв`язку. Зверталася увага представника відповідача на необхідність завчасного ознайомлення з матеріалами справи, вчасного отримання поштової кореспонденції по справі, а також попереднього направлення іншим учасникам тих документів та доказів, які подаються до суду. Також зверталася увага представник на недопустимість його поведінки щодо затягування розгляду справи.

15.Сторони про розгляд справи повідомлялися належним чином. Позивач ОСОБА_1 у судове засідання 29.11.2021 з`явився, позовні вимоги підтримав. Судом було задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про його участь у судовому засіданні 29.11.2021 у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. Однак у день розгляду справи ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про відкладення судового засідання, оскільки за місцем його знаходження відсутня електроенергія, проте доказів на підтвердження цих обставин не надав. Ураховуючи процесуальну поведінку представника відповідача, за клопотаннями якого неодноразово відкладався розгляд справи, урахувавши позицію позивача щодо поданого клопотання(який на розгляді справи наполягав), у зв`язку з відсутністю визначених ч. 2 ст. 222 ЦПК України підстав для відкладення судового засідання, судом протокольно відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача та постановлено здійснювати розгляд справи за такої явки учасників.

ІІ. Позиція позивача

16.Позивач ОСОБА_1 стверджує, що 02.10.2017 між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери», в особі Президента Гапоненка Романа Івановича, який діяв на підставі Статуту, було укладено строковий трудовий договір на 1 (один) рік.

17.Після закінчення строку дії вищевказаного трудового договору відповідач не звільнив позивача на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

18.Позивач на підставі ст. 39-1 КЗпП України вважає продовженим на невизначений строк укладений між сторонами трудовий договір від 02.10.2027 № 51, оскільки після закінчення строку його дії трудові відносини фактично продовжилися і жодна зі сторін не вимагала їх припинення.

19.Позивач стверджує, що фактично сторони перебували у трудових відносинах з 02.10.2017 до 10.07.2020.

20.Упродовж перебування у трудових відносинах позивач виконував посадові обов`язки на посадах «помічник юриста», «молодший юрист» та «юрист». Під час виконання обов`язків перебував у відрядженнях у якості представника відповідача в судових органах. За виконання посадових обов`язків позивач отримував заробітну плату, використовував оплачувану відпустку, а відповідач виконував роль податкового агента. Також на позивача періодично покладалося виконання обов`язків Президента відповідача.

21.Упродовж періоду часу з жовтня 2019 року до липня 2020 року відповідач не виконував належним чином трудові обов`язки відносно позивача, зокрема, мали місце систематична затримка виплати заробітної плати, безпідставна несплата єдиного соціального внеску, невиплата заробітної плати під час відпустки.

22.За розрахунками позивача щомісячний розмір платежів, що мали характер заробітної плати, становив 12000,00 грн (після виключення сум відрахувань на податки), а середньоденний розмір заробітної плати після сплати податків та зборів складав 600,00 грн.

23.Позивач зазначає, що у зв`язку з систематичним порушенням трудового законодавства 10.07.2020 позивач подав заяву про звільнення з ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» з 10.07.2020.

24.Однак 12.07.2020 відповідачем було подано до податкового органу звіт корегування, відповідно до якого позивача нібито було звільнено з ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» ще 02.10.2018. Ця інформація стала відома позивачу 13.07.2020.

25.У таких діях відповідача позивач вбачає умисне та грубе порушення трудового законодавства, вчинене з метою непроведення належного розрахунку з позивачем при звільненні, а також з метою ухилення від сплати передбачених законодавством податків та зборів.

26.Позивач стверджує, що копію наказу про звільнення від 02.10.2018 позивач взагалі не отримував, а свою трудову книжку отримав у поштовому відправленні № 831 лише 21.08.2020.

27.Після отримання трудової книжки позивач виявив, що в ній містяться записи, які раніше були відсутні, а саме записи від 02.10.2018: № 10 - «Анулювання запису № 9» (підстава внесення не вказана); № 11 - «Звільнити з посади молодшого юриста у зв`язку з закінченням трудового договору згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України» (підстава внесення - трудовий договір № 51 від 02.10.2017).

28.Позивач стверджує, що відповідач має перед ним заборгованість з виплати заробітної плати у розмірі 19334,00 грн; заборгованість за частину використаної щорічної оплачуваної відпустки у розмірі 7101,36 грн, а також відповідач має виплатити компенсацію за невикористані 18 днів щорічної оплачуваної відпустки у розмірі 7101,36 грн.

29.Відповідно до ч. 1 ст. 44 КЗпП України позивач визначив 36000,00 грн як розмір вихідної допомоги при звільненні, яка має бути сплачена на його користь відповідачем (12000,00 грн Х 3 міс).

30.Оскільки відповідач не провів повний розрахунок з позивачем у день подачі ним заяви про звільнення, позивач вказував на наявність достатніх підстав для стягнення на його користь середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

31.Позивач, керуючись ч. 1 ст. 93 ЦПК України, поставив відповідачу 9 запитань про обставини, що мають значення для справи, а саме:

1)Чи перебував ОСОБА_1 у трудових відносинах з ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» у період часу з 03.10.2018 року по 10.07.2020 року?

2)Ким, коли та на підставі чого внесено записи під № 10 «Анулювання запису № 9» та під № 11 «Звільнити з посади молодшого юриста у зв`язку із закінченням трудового договору згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України» до трудової книжки серії НОМЕР_1 ?

3)Чи підписувалися Президентом ТОВ «Міжнародна юридична компанія « ОСОБА_5 накази відносно ОСОБА_1 у період часу з 03.10.2018 року по 10.07.2020 року, зокрема: про переведення на посаду «юриста», про надання відпусток, про відрядження, про призначення його в.о. Президента ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери», а також довідки про місце роботи та характеристика?

4)Чому трудова книжка ОСОБА_1 , серії НОМЕР_1 , зберігалася на ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» після 02.10.2018 року, остільки запис №9 про переведення на посаду "юрист" було внесено 01.08.2019 року?

5)Чи видавався наказ про звільнення ОСОБА_1 з товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» з 02.10.2018 року?

6)Чи проведено ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» повний розрахунок з ОСОБА_1 у день його звільнення 02.10.2018 року?

7)Чи подавалося Президентом ТОВ «Міжнародна юридична компанія « ОСОБА_5 , або іншою уповноваженою ним особою, упродовж липня 2020 року до податкового органу звіт корегування, згідно якого ОСОБА_1 звільнено з ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» з 02.10.2018 року?

8)Коли востаннє Президентом ТОВ «Міжнародна юридична компанія « ОСОБА_5 , або іншою уповноваженою ним особою, здійснено обчислення і сплату єдиного соціального внеску за ОСОБА_1 ?

9)На якій правовій підставі та яких на умовах працівникам ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери», у тому числі ОСОБА_1 , упродовж 2017-2020 років на зарплатну картку перераховувалися грошові кошти із зазначенням платежу «поворотна матеріальна допомога»?

32.Позивач сплатив судовий збір у розмірі 1681,60 грн та поніс витрати на правничу допомогу, орієнтовний розмір яких на момент подання позову визначив у розмірі 50000,00 грн.

33.Ураховуючи викладене позивач поставив на вирішення суду наступні позовні вимоги:

1)визнати незаконним звільнення ОСОБА_1 з ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» з 02.10.2018 на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України та, як наслідок, визнати недійсними записи у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 під № 10 «Анулювання запису № 9» та під № 11 «Звільнити з посади молодшого юриста у зв`язку із закінченням трудового договору згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України»;

2)встановити факт перебування у трудових відносинах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» у період часу з 03.10.2018 року по 10.07.2020 року, та зобов`язати ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери», в особі Президента Гапоненка Романа Івановича, внести до трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 запис про звільнення з 10.07.2020 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України;

3)стягнути з ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 69 536,72 грн. - суми непроведеного розрахунку при звільненні, а також середній заробіток за період з 13.07.2020 року по час ухвалення рішення за непроведений розрахунок при звільненні з розрахунку 600,00 грн. за один робочий день;

4)вирішити питання розподілу судових витрат.

34.Під час судового розгляду позивач позов підтримав. Зазначив, що відповідач, діючи умисно, намагається забрати у нього два роки професійного життя. Повідомив, що після закінчення строкового трудового договору 02.10.2018 продовжував працювати. Так, у ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» позивач працював з 02.10.2017, в АО «Гапоненко Роман і партнери» за сумісництвом працював з 2019 року. 10.07.2020 одночасно подав дві заяви на звільнення, однак дотепер розрахунок з ним не проведено. Пояснив, що відповідач як позивачу, так і іншим найманим працівникам, сплачував заробітну плату у безготівковій формі на банківський рахунок. Оформлювалася виплата заробітної плати як поворотна фінансова допомога. За час роботи позивача були випадки, коли після звільнення працівників ОСОБА_2 як керівник відповідача звертався до колишніх працівників з позовами про повернення цієї допомоги. Однак рішеннями суду, які набрали законної сили, таку поворотну фінансову допомогу визнано саме заробітною платою та було відмовлено ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» у задоволенні вимог про стягнення цих сум. Одне з таких рішень позивач надав у якості доказу до цієї судової справи. Позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а також стягнути судові витрати, у тому числі витрати на правничу допомогу, щодо розміру якої подав докази.

ІІІ. Позиція відповідача

35.Відповідач позов не визнав.

36.Також заперечував проти поданих позивачем доказів і вважав їх недопустимими, оскільки в порушення ч. 9 ст. 83 ЦПК України відповідачу не надано жодного додатку до позовної заяви.

37.Відповідач визнав, що 02.10.2017 між сторонами був укладений строковий трудовий договір №51, у п. 7.1. якого зазначено строк його дії до 02.10.2018.

38.Звертає увагу, що за умовами укладеного сторонами трудового договору за місяць до закінчення його строку цей договір може бути продовжений шляхом підписання додаткової угоди. У випадку, якщо договір не продовжений, він автоматично є розірваним з моменту закінчення строку відповідно до п. 7.1. договору.

39.Так як додаткові угоди до трудового договору не укладалися, відповідач стверджує, що трудові відносини між позивачем і відповідачем припинились 02.10.2018.

40.Указує, що відповідно до п. 4.1.1. укладеного договору підставою для отримання працівником заробітної плати є звіт працівника про виконану роботу, затверджений президентом компанії. Жодного звіту позивач не надав.

41.Позивач тривалий час не отримував трудову книжку.

42.Відповідач письмово звернувся до позивача за останньою відомою адресою з повідомленням про необхідність отримання трудової книжки.

43.На думку відповідача, позивач ухилявся від отримання трудової книжки, змінюючи адреси реєстрації без повідомлення про це відповідача.

44.Датою належного повідомлення про отримання трудової книжки відповідач вважає 27.07.2020 як дату, коли позивач мав отримати повідомлення про отримання трудової книжки та саму трудову книжку.

45.У відзиві на позов зазначено, що в зв`язку зі здійсненням позивачем погроз на адресу відповідача, який має статус адвоката, була подана заява про притягнення позивача до кримінальної відповідальності.

46.Відповідач вважає вимогу про стягнення з нього заборгованості з заробітної плати безпідставною, оскільки позивач був звільнений 02.10.2018 та не надав жодного звіту про виконану роботу.

47.Відповідач ставив під сумнів всі надані позивачем копії додатків до позову та просив суд витребувати оригінали письмових доказів у позивача.

48.Посилаючись на встановлений ч. 1 ст. 233 КЗпП України місячний строк звернення до суду відповідач вважав, що позивач мав право звернутися з цим позовом до суду до 26.08.2020, оскільки мав отримати трудову книжку 27.07.2020. Указував на необхідність відхилення позовних вимог з підстави пропуску позивачем строку позовної давності.

49.З огляду на викладену позицію представник відповідача ОСОБА_2 просив:

1)закрити провадження у справі за відсутності предмета спору;

2)відмовити ОСОБА_1 у позові в повному обсязі;

3)судові витрати покласти на ОСОБА_1 .

50.Представник відповідача ОСОБА_2 , який є президентом ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» (тобто виконавчим органом відповідача, який за законом представляє відповідача в порядку самопредставництва), двічі відмовлявся виконувати ухвалу суду в частині надання у формі заяви свідка відповідей на запитання позивача.

51.У відповідь на третю ухвалу суду від 21.04.2021 про надання заяви у формі свідка відповідач уповноважив ОСОБА_6 як представника надати свідчення відповідно до ст. 93 ЦПК України (т. 2, а. с 21).

52.Так, ОСОБА_6 , безробітний, джерело обізнаності: наявні документи товариства, обізнаний зі змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань, надав такі відповіді на поставлені позивачем запитання:

1) «Не перебував;

2) Всі дані зазначені в трудовій книжці;

3) Не підписувались, позивач дані документи сфабрикував та підробив;

4) У зв`язку з зміною адреси реєстрації позивача та неотримання трудової книжки позивачем, у відповідача була відсутня актуальна адреса реєстрації на яку було можливо направити трудову книжку;

5) У зв`язку з закінченням трудового договору, трудовий договір припинив дію автоматично згідно умов трудового договору, згідно діючої практики Верховного суду роботодавець не повинен окремо повідомляти працівника про закінчення трудового договору;

6) Так, розрахунок проведено в день звільнення;

7) Якщо були помилки в звітності, коригування проводяться в штатному режимі згідно чинного законодавства;

8) В день звільнення позивача 02.10.2018 року;

9) 3 02.10.2018 позивачу заробітна плата товариством не нараховувалася».

53.Під час судового розгляду представник відповідача ОСОБА_2 проти позову заперечив у повному обсязі. Зазначив, що позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження наявності між сторонами трудових відносин. Надані позивачем докази є копіями документів, а не оригіналами, з огляду на що є недопустимими. Зазначив, що позивач до липня 2020 року працював в АО «Гапоненко Роман і партнери» та був звільнений у зв`язку з неявкою на робоче місце. Також ОСОБА_2 заперечував проти допиту заявлених позивачем свідків, оскільки під час працевлаштування вони підписали зобов`язання про нерозголошення адвокатської таємниці. Під час дослідження письмових доказів відмовлявся надавати пояснення по суті доказів, аргументуючи це тим, що «на сьогоднішній день оригіналів немає, тому докази є неналежними і недопустимими».

ІV. Обставини справи, встановлені судом.

54.Між ТОВ «МЮК Гапоненко Роман і партнери», в особі президента компанії Гапоненка Романа Івановича, та ОСОБА_1 02.10.2017 укладено трудовий договір № 51, відповідно до якого позивача призначено на посаду «помічника юриста» (том 1, а.с. 112-113).

55.Відповідно до п. 6.2 Договору його дія припиняється: 6.2.1) після закінчення строку його дії; 6.2.2) за угодою сторін; 6.2.3) з інших підстав, передбачених КЗпП України.

56.Працівник або роботодавець можуть за своєю ініціативою розірвати договір до закінчення строку його дії на підставах, передбачених КЗпП України (п. 6.3 Договору).

57.Працівник повинен повідомити письмово роботодавця за два тижні до звільнення (п. 6.5 Договору).

58.Пунктом 7.1 Договору передбачено, що договір діє з 02.10.2017 до 02.10.2018. За місяць до закінчення строку дії договору він може бути продовжений шляхом підписання додаткової угоди, у випадку якщо договір не продовжений він автоматично є розірваним з моменту закінчення згідно з п. 7.1 даного договору.

59.Пунктом 7.4 Договору передбачено, що в частині, неврегульованій цим договором, сторони керуються трудовим законодавством.

60.Наказом ТОВ «МЮК Гапоненко Роман і партнери» від 23.06.2018 № 40-П ОСОБА_1 переведено на посаду «молодшого юриста» (том 1, а.с. 19).

61.Наказом від 01.08.2019 № 44-П ОСОБА_1 переведено на посаду «юриста» (том 1, а.с. 24). Указане також підтверджується записами в трудовій книжці ОСОБА_1 під №№ 7, 8, 9 (том 1, а.с. 18).

62.Запис під № 9 у трудовій книжці позивача «переведення на посаду юриста», датований 01.08.2019, та підставою його внесення вказано наказ № 44-П від 01.08.2019.

63.Запис під № 10 у трудовій книжці Позивача «анулювання запису № 9», датований 02.10.2018.

64.Запис під № 11 у трудовій книжці ОСОБА_1 «звільнити з посади молодшого юриста у зв`язку із закінченням трудового договору» також датовано 02.10.2018.

65.Відповідачем видавалися накази про надання позивачу оплачуваних відпусток: від 26.12.2019 № 562-В (том 1, а.с. 25), від 31.01.2020 № 570-В, від 13.02.2020 № 573-В, від 25.05.2020 № 589-В, від 16.06.2020 № 593-В(том 1, а.с. 53-56).

66.Під час перебування Президента ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» ОСОБА_2 у відпустці чи відрядженні, на позивача ОСОБА_1 неодноразово покладалося виконання обов`язків Президента ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери», з зазначенням в наказах займаної позивачем посади «молодший юрист» або «юрист», що підтверджується відповідними наказами, копії яких є додатками до позовної заяви, а саме: від 12.04.2019№ 168, від 12.04.2019 № 169, від 10.06.2019 № 173, від 24.06.2019№ 174, від 09.08.2019 № 176, від 13.08.2019 № 177, від 18.09.2019 № 179, від 01.10.2019 № 180, від 09.10.2019 № 182, від 11.10.2019 № 184, від 24.10.2019 № 186, від 24.10.2019 № 187, від 04.11.2019 № 189, від 08.11.2019 № 190, від 08.11.2019 № 191, від 18.11.2019 № 192, від 25.11.2019 № 194, від 28.11.2019 № 195, від 05.12.2019 № 196, від 10.12.2019 № 197, від 08.01.2020 № 199, від 27.01.2020 № 200, від 10.02.2020 № 201, від 28.05.2020 № 205, від 16.06.2020 № 206(том 1, а.с. 26-50).

67.Під час виконання обов`язків президента ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» ОСОБА_1 підписував накази про відпустки від 09.01.2020 № 564-В, від 10.01.2020 № 565-В (том 1, а. с. 51, 52).

68.Відповідно до підписаних президентом ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» ОСОБА_2 наказів від 18.01.2019 № 163, від 06.02.2019 № 165, від 18.03.2019 № 166, від 17.10.2019 № 185 упродовж 2019-2020 років ОСОБА_1 був відряджений як працівник ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» до судів у м. Дніпро та м. Запоріжжя (том 1, а.с. 20-23).

69.Відповідно до виданих Президентом ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» ОСОБА_2 довідок від 20.03.2019 № 381 та 14.06.2019 № 401 на момент їх видачі ОСОБА_1 працював в ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» та займав посаду молодшого юриста (том 1, а. с. 58, 59).

70.Президент ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» ОСОБА_2 27.06.2019 видав характеристику (вих. № 405), за змістом якої ОСОБА_1 на дату її видачі працював в ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» (том 1, а.с. 60).

71.Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування Пенсійного фонду України(форма ОК-7) з жовтня 2017 року до грудня 2019 року ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» (код 36351411) на користь ОСОБА_1 сплачувало заробітну плату (том 1, а. с. 72).

72.Відповідно до змісту вказаної форми з березня 2018 року до березня 2019 року ОСОБА_1 також отримував заробітну плату в Адвокатському об`єднанні «Гапоненко Роман і партнери» (код 42270428).

73.Черкаський апеляційний суд у рішенні від 20.02.2020 по справі № 705/2688/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, а саме поворотної матеріальної допомоги, дійшов висновку, що «між сторонами існували трудові відносини, а позивач систематично сплачував кошти на заробітну картку відповідача ОСОБА_1 із зазначенням платежу «поворотна матеріальна допомога». У рішенні вказано, що докази, які містяться у справі, свідчать про наявність підстав для твердження про багаторазові розрахунки між сторонами у справі, які мають характер виплати заробітної плати. Спірна виплата коштів відбувалася добровільно та за відсутності рахункової помилки зі сторони позивача, а також без недобросовісних дій відповідача, що скаржник у справі під сумнів не ставить» (том 1, а.с. 73-80).

74.З наданою позивачем виписки з його рахунку в АТ «ОТП Банк» вбачається, що він отримував виплати, які мають характер заробітної плати, від ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери». Позивач під час судового розгляду вказав, що ці виплати є заробітною платою, хоча оформлені як поворотна фінансова допомога. Відповідач цих обставин не заперечив (том 1, а.с. 63-69).

75.Дослідивши відомості про дати проведення на користь позивача виплат, слід дійти висновку, що ці виплати носили регулярний характер, однак здійснювалися не в конкретно визначені дати. З наведених відомостей вбачається, що відповідач систематично порушував строки виплати заробітної плати (том 1, а.с. 63-71).

76.Відповідно до вказаної виписки з банківського рахунку № НОМЕР_2 АТ «ОТП Банк» загальна щомісячна сума перерахунку платежів, що маються характер заробітної плати, становила 12000,00 грн. після виключення сум відрахувань на податки.

77.Відповідно до вказаної виписки з банківського рахунку № НОМЕР_2 АТ «ОТП Банк» відповідачем у період з грудня 2019 року до червня 2020 року на рахунок позивача здійснювалися наступні банківські платежі щодо виплати заробітної плати:

За грудень 2019 року: 20.12.2019 - 6000,00 грн;10.01.2020 - 6000,00 грн. Заробітна плата виплачена з затримкою.

За січень 2020 року: 24.01.2020 - 6000,00 грн;12.02.2020 - 5955,00 грн. Заробітна плата виплачена з затримкою та не в повному обсязі. Заборгованість складає 45,00 грн.

За лютий 2020 року: 21.02.2020 - 6000,00 грн. Заробітна плата виплачена не в повному обсязі. Заборгованість складає 6000,00 грн.

За березень 2020 року: заробітна плата не виплачена. Заборгованість складає 12000,00 грн.

За квітень 2020 року: 29.04.2020 - 4000,00 грн; 30.04.2020 - 2000,00 грн; 06.05.2020 - 6000,00 грн. Заробітна плата виплачена з затримкою.

За травень 2020 року: 20.05.2020 - 4711,00 грн; 09.06.2020 -6000,00 грн. Заробітна плата виплачена з затримкою та не в повному обсязі. Заборгованість складає 1289,00 грн.

За червень 2020 року: 26.06.2020 - 6000,00 грн. Заробітна плата за неповний місяць роботи.

Загальний розмір заборгованості за вказаний період складає 19334,00 грн.

78.Позивачем використано повністю щорічну оплачувану відпустку за період з 02.10.2017 по 02.10.2018 (24 дні), що сторонами не оспорюється.

79.Після 02.10.2018 позивач також використав 24 дні відпустки, зокрема: 2 дні за наказом від 26.12.2019 № 562-В; 1 день за наказом від 10.01.2020 №565-В, 2 дні за наказом від 13.02.2020 №573-В, 1 день за наказом від 25.05.2020 №589-В, 18 днів за наказом від 16.06.2020 №593-В.

80.Під час листування 09-10.07.2020 між ОСОБА_1 та відповідачем, в особі ОСОБА_2 , через корпоративну пошту @gaponenko.partners, саме ОСОБА_2 вказує позивачу на існуючі між сторонами трудові відносини, а також на незаконність поданої заяви про звільнення у період щорічної оплачуваної відпустки. Також вказує на необхідність подачі заяви про звільнення після виходу з відпустки (повідомлення від 09.07.2020 о 18:24), та не заперечує фактів невиплати заробітної плати за час відпустки (відпускних), систематичної затримки виплати заробітної плати, несплати єдиного соціального внеску за працівника (повідомлення від 10.07.2020 о 12:19) (том 1, а. с. 57).

81.Позивач ОСОБА_1 10.07.2020 звернувся до ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» з заявою про звільнення (том 1, а.с. 61). Указану заяву зареєстровано в журналі вхідної кореспонденції ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» 10.07.2020 за № 365.

82.Позивач ОСОБА_1 13.07.2020 звернувся до ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» з заявою про видачу трудової книжки та копії наказу про звільнення, а також просив провести розрахунок при звільненні (том 1, а.с. 62). Указану заяву зареєстровано в журналі вхідної кореспонденції ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» 13.07.2020 за № 366.

83.Відповідачем долучено до матеріалів справи копію адресованого ОСОБА_1 повідомлення ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» від 04.06.2019 про необхідність з`явитися в офіс компанії за адресою: вул. Шота Руставелі, 27, оф. 17, м. Київ, для отримання трудової книжки (том 1, а.с. 114). На підтвердження направлення указаного листа відповідач надає копію опису цінного листа, що направлявся рекомендованим повідомлення № 247, а також фіскальний чек від 12.07.2020 та інформацію з сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження вручення указаного поштового відправлення (том 1, а. с. 115, 116). Надані докази свідчать про те, що повідомлення, датоване 04.06.2019, фактично було направлено відповідачем на адресу позивача більше ніж через рік, а саме 12.07.2020, тобто після подання позивачем 10.07.2020 заяви на звільнення.

84.Крім того, відповідно до наказу АО «Гапоненко Роман і партнери» (код 42270428) від 20.03.2019 № 2-К ОСОБА_1 прийнято на посаду молодшого юриста у вказане адвокатське об`єднання з 20.03.2019 (том 2, а.с. 19).

85.Згідно з договором про надання правової (правничої) допомоги від 22.03.2019 № 03-82 АО «Гапоненко Роман і партнери» в особі керуючого партнера Адвокатського об`єднання Гапоненка Р.І. прийняло на себе зобов`язання в якості правової (правничої) допомоги здійснювати представницькі повноваження, захищати права та законні інтереси, надавати інші види правової (правничої) допомоги на користь ТОВ «Завод» майстер-профі Україна» (том 2, а.с. 120-123).

86.Листом Господарського суду Дніпропетровської області від 31.08.2021 № 10-04/1168-21 надано копії звіту про витрачені кошти в ліквідаційній процедурі ТОВ «Завод майстер-профі Україна» станом на 26.03.2020, який подавався арбітражним керуючим ОСОБА_2 у справі № 904/7905/16. Додатки до звіту містять відомості про ОСОБА_1 (накази про відрядження, посадочні документи, посвідчення про відрядження) (том 2, а. с. 57-82).

87.Зокрема, цим листом Господарського суду Дніпропетровської області надано накази арбітражного керуючого ОСОБА_2 про відрядження позивача ОСОБА_1 до м. Дніпро Дніпропетровської області з метою представництва інтересів ТОВ «Завод майстер-профі Україна» у Господарському суді Дніпропетровської області з 18.03.2019 до 19.03.2019 - наказ від березня 2019 № 83/02-16, що за обставинами збігається зі змістом наказу ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» від 18.03.2019 № 166 (том 1, а. с. 22); з 13.02.2019 до 14.02.2019 - наказ від 06.02.2019 № 82/02-16, що відповідає наказу ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» від 06.02.2019 № 165 (том 1, а.с. 21); з 21.01.2019 до 22.01.2019 - наказ від січня 2019 № 81/02-16, що відповідає наказу ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» від 18.01.2019 № 163 (том 1, а.с. 20); 01.11.2018 - наказ від 31.10.2018 № 69/02-16; 15.07.2018 - наказ від 02.07.2018 № 63/02-16; 15.06.2018 - наказ від 04.06.2018 № 59/02-16 (том 2, а.с. 56-82).

88.Відповідно до змісту посвідчень про відрядження № 69 ОСОБА_1 вибув з м. Києва 31.10.2018, прибув до м. Києва 01.11.2018, тобто після тієї дати, яку відповідач вказує як дату звільнення позивача відповідно до записів у трудовій книжці (том 2, а.с. 72), № 63 (том 2, а.с. 77), № 59 (том 2, а.с. 81). Ці посвідчення видано ОСОБА_1 , який працював молодшим юристом в ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери».

89.Керівником відповідача ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» та керівником АО «Гапоненко Роман і партнери» була на той час і є на момент ухвалення рішення одна і та сама особа - представник відповідача ОСОБА_2 .

90.Оскільки трудова книжка позивача станом на 04.06.2019 не зберігалася в АО «Гапоненко Роман і партнери», слід дійти висновку, що це адвокатське об`єднання не було місцем основної роботи позивача. Також слід дійти висновку, що президенту ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» ОСОБА_2 ця інформація була добре відомою.

91.У разі, якби позивач був звільнений з ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» з 02.10.2018, то його трудова книжка мала б з 20.03.2019 зберігатися в АО «Гапоненко Роман і партнери». Однак єдиний керівник цих двох установ - ОСОБА_2 - фактично це заперечив, надавши суду вищезазначене повідомлення ОСОБА_1 від 04.06.2019 про необхідність отримання трудової книжки.

92.З огляду на викладене слід дійти висновку, що представник відповідача ОСОБА_2 свідомо надавав суду недостовірні відомості як щодо факту звільнення позивача 02.10.2018, так і щодо факту направлення позивачу 04.06.2019 повідомлення про необхідність отримання трудової книжки.

93.Такий висновок також підтверджується показаннями свідка ОСОБА_4 . Так, допитана в судовому засіданні 23.07.2021 свідок ОСОБА_4 показала, що вона з вересня 2017 року по червень 2019 року працювала в ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери». Підтвердила, що ОСОБА_7 також працював у ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» після жовтня 2018 року і до часу її звільнення. З листопада 2017 до липня 2018 року свідок працювала на посаді секретаря, тому в її обов`язки входили підготовка проєктів документів, у тому числі кадрових наказів, а також ознайомлення працівників з цими кадровими наказами. Вона особисто ознайомлювала позивача з наказами та іншими документами. У липні 2018 року свідок була переведена на посаду помічника юриста та до червня 2019 працювала разом з позивачем. Також вказала, що в приміщенні офісу ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» у вільному доступі зберігався архів з робочими папками, у яких містилися накази. Будь-який працівник міг вільно взяти таку папку та сфотографувати чи зробити копію необхідного йому кадрового наказу. Свідок вказала, що накази були шаблонної форми. Свідку були для огляду надані наявні у справі у якості доказів накази по ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери». ОСОБА_4 після огляду повідомила, що наявні у справі накази відповідають шаблонам, які використовувалися відповідачем. Серед наданих на огляд наказів свідок впевнено показала на накази, проекти яких вона сама виготовляла, а також підтвердила, що саме її підпис міститься на деяких наданих наказах (зокрема том 1, а.с. 20, 21, 26, 27). Свідок підтвердила, що копії наказів відповідають оригіналам.

94.При цьому суд звертає увагу, що представник відповідача ОСОБА_2 підтвердив факт перебування свідка ОСОБА_4 в трудових відносинах з відповідачем у вказаний свідком період. Однак ОСОБА_2 категорично заперечував проти допиту свідка ОСОБА_4 в межах цієї судової справи, оскільки остання під час приймання її на роботу до ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» підписувала письмове зобов`язання про нерозголошення адвокатської таємниці. Представник відповідача ОСОБА_2 намагався залякати свідка можливими негативними наслідками у разі надання відомостей свідком під час допиту.

95.Судом відхилені заперечення представника відповідача щодо допиту свідка, оскільки ОСОБА_4 викликана для допиту з метою надання відомостей щодо наявності чи відсутності між сторонами трудових відносин. Указаний допит не стосувався питань, які є предметом адвокатської таємниці.

96.Позивач під час судового засідання 23.07.2021 відмовився від допиту свідка ОСОБА_3 .

97.Окремо слід звернути увагу на таке. Позивач, керуючись приписами ст. 93 ЦПК України, поставив у позові запитання відповідачу (п. 31 рішення). Усі запитання стосувалися предмета доказування, були конкретними, не допускали їх подвійного тлумачення. Представник відповідача ОСОБА_2 , будучи керівником (президентом) підприємства-відповідача, тобто безпосереднім керівником працевлаштованих на підприємстві осіб та особою, до повноважень якого належить вирішення кадрових питань та підписання відповідних наказів, від покладеного на нього судовим рішенням обов`язку надати відповіді на поставлені позивачем запитання двічі відмовився. При цьому ОСОБА_2 посилався на наявний у нього статус адвоката. Адвокат - особа з повною юридичною освітою та з досвідом професійної діяльності, він є добре обізнаним з приписами чинного законодавства, у тому числі процесуального, у тому числі стосовно недопущення зловживання своїми процесуальними правами. Після першої відмови ОСОБА_2 в наданні відповідей суд в повторній ухвалі від 13.01.2021 звернув увагу ОСОБА_2 на помилковість його висновків щодо наявності підстав для відмови від надання відповідей у формі заяви свідка. Тільки після третьої ухвали суду (від 21.04.2021) відповідач формально виконав ухвалу суду. Так, від імені відповідача надійшли відповіді на поставлені позивачем запитання. При цьому відповіді надавав ОСОБА_6 , безробітний, який ніякого стосунку до підприємства відповідача не має, а надані відповіді не несуть інформаційного навантаження (п. 52 рішення). Таким чином, фактично відповіді у формі заяви свідка надані не були.

98.Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 93 ЦПК України відповідач при наданні відповідей на поставлені запитання повинен був долучити докази на обґрунтування наведених ним тверджень, а ця вимога не була виконана навіть формально.

99.Відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України показання свідків є одним із засобів доказування. Відповідно до ч. 1 цієї статті доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

100.Як було вказано, тричі судовими рішеннями зобов`язувався керівник чи інша посадова (уповноважена) особа надати відповіді на поставлені запитання у формі заяви свідка, тобто фактично суд своїми ухвалами витребовував докази (оскільки показання свідків є одним з засобів доказування).

101.Ураховуючи викладене в пунктах 97-100 цього рішення, слід дійти висновку, що відповідач без поважних причин не надав витребуваних доказів.

102.Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин витребуваних доказів, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні.

103.На думку суду, ураховуючи поведінку представника відповідача (п.п. 92, 94, 97, 98, 101), а також те, що оригінали кадрових наказів можуть перебувати лише у відповідача, у даному випадку слід застосувати наслідки, передбачені ч. 10. ст. 84 ЦПК України.

104.Ураховуючи встановлені судом обставини, беручи до уваги запитання позивача (п. 31 рішення) та попередній пункт рішення, суд вважає доведеним, що: 1) ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» у період часу з 03.10.2018 до 10.07.2020; 2) записи під № 10 «Анулювання запису № 9» та під № 11 «Звільнити з посади молодшого юриста у зв`язку із закінченням трудового договору згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України» були внесені до трудової книжки позивача невідомою особою після 10.07.2020 безпідставно; 3) президент ТОВ «Міжнародна юридична компанія « ОСОБА_5 підписував накази відносно ОСОБА_1 у період часу з 03.10.2018 до 10.07.2020, зокрема: про переведення на посаду «юриста», про надання відпусток, про відрядження, про призначення його в.о. Президента ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери», а також підписував довідки про місце роботи та характеристику; 4) трудова книжка ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 зберігалася на ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» після 02.10.2018 оскільки позивач продовжував працювати до 10.07.2020; 5) наказ про звільнення ОСОБА_1 з ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» з 02.10.2018 не видавався; 6) ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» не провело повний розрахунок з ОСОБА_1 у день його звільнення, при цьому 02.10.2018 не є днем звільнення; 7) від імені ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» упродовж липня 2020 року надходив до податкового органу звіт корегування, за відомостями якого ОСОБА_1 звільнено з ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» з 02.10.2018; 8) востаннє ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» здійснило обчислення і сплату єдиного соціального внеску за ОСОБА_1 в грудні 2019 року; 9) останній раз ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» перерахувало грошові кошти на зарплатну картку ОСОБА_1 в червні 2020 року.

V. Застосовані норми права та висновки суду щодо предмета позову

105.Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

106.Відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення його строку, крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна зі сторін не поставила вимогу про їх припинення.

107.З приписів ст. 39-1 КЗпП України вбачається, що якщо після закінчення строку трудового договору трудові відносини фактично тривають і жодна зі сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк.

108.Ураховуючи встановлені судом обставини, викладені у пунктах 60-71, 74-77, 86-91, 104 цього рішення, слід дійти висновку, що після закінчення строку дії трудового договору (02.10.2018) сторони продовжили перебувати у трудових відносинах.

109.Оскільки сторони продовжили перебувати у трудових відносинах після 02.10.2018, то звільнення позивача 02.10.2018 не відбулося (такий факт не мав місця).

110.Оскільки факт звільнення позивача ОСОБА_1 02.10.2018 не мав місця (не існував), отже визнати це звільнення незаконним неможливо. У цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

111.Відповідно до змісту ч.ч. 1, 5, 6 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», ч. 1 ст. 115 КЗпП України - заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

112.При цьому законодавством не передбачено у якості умови для нарахування і виплати заробітної плати подання працівником звіту про виконану роботу.

113.За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця.

114.Положеннями ст. 30 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що при кожній виплаті заробітної плати роботодавець повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку. Указані приписи законодавства відповідачем не виконувалися.

115.Загальний розмір заборгованості відповідача з виплати позивачу заробітної плати за період грудень 2019 - червень 2020 складає 19334,00 грн (п. 77 рішення). Отже указана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

116.Ураховуючи викладене у пунктах 75, 77, 80, 110-115 цього рішення, слід дійти висновку, що відповідач систематично не виконував належним чином законодавство про працю.

117.Таким чином, позивач перебував з відповідачем у трудових відносинах з 02.10.2017 до 10.07.2020. При цьому у період з 02.10.2017 до 02.10.2018 між сторонами діяв строковий трудовий договір, що відповідач не заперечував. З 03.10.2018 дія трудового договору була продовжена безстроково, хоча відповідачем такий факт не визнається.

118.Оскільки встановлені судом обставини доводять факт існування трудових відносин між сторонами у період з 03.10.2018 до 10.07.2020, а стороною відповідача цей факт не визнається, то вимога позивача у цій частині підлягає задоволенню.

119.Відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

120.Ураховуючи висновок суду про систематичне невиконання відповідачем законодавства про працю (п. 116 рішення), слід дійти висновку, що позивач має право на звільнення на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Оскільки заява про звільнення була подана позивачем 10.07.2020, то саме цю дату слід вважати днем звільнення.

121.При цьому суд звертає увагу, що позивач, змістовно посилаючись на норму ч. 3 ст. 38 КЗпП України, помилково її ідентифікує як «п. 3 ч. 1 ст. 38 КЗпП України». Норми з такою помилковою ідентифікацією ніколи не існувало.

122.Оскільки позивач мав право на звільнення з 10.07.2020 на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, то вимога про зобов`язання відповідача внести до трудової книжки позивача відповідний запис про звільнення підлягає задоволенню.

123.Згідно з п. 2.4. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція), усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну робота або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

124.Положеннями п. 4.1. Інструкції передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції.

125.Відповідно до п. 2.10 Інструкції У розділі «Відомості про роботу», «Відомості про нагородження», «Відомості про заохочення» трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається. У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: «Запис за N таким-то недійсний». У такому ж порядку визнається недійсним запис про звільнення у разі незаконного звільнення, установленого органом, який розглядає трудові спори. У графі 4 в такому разі робиться посилання на наказ про поновлення на роботі або зміну формулювання причини звільнення.

126.Оскільки суд виснував, що звільнення позивача 02.10.2018 не відбулося (п. 109 рішення ), а також виснував, що трудові відносини між сторонами загалом тривали з 02.10.2017 до 10.07.2020 (п. 117), слід дійти висновку, що підлягає задоволенню позовна вимога про визнання недiйсними записів у трудовій книжці позивача від 02.10.2018 під № 10 «Анулювати запис № 9» та від 02.10.2018 під № 11 «Звільнити з посади молодшого юриста у зв`язку з закінченням трудового договору згідно ст п. 2 ст. 36 КЗпП України».

127.Відповідно до п. 4.2 Інструкції якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

128.Матеріали справи не містять доказів того, що позивач надавав згоду на пересилання йому трудової книжки поштою.

129.Більше того, позивач з`явився до офісу відповідача 13.07.2020 з вимогою видати трудову книжку та розрахунок, однак президент відповідача ОСОБА_2 замість цього 14.07.2020 подав скаргу на дії позивача до правоохоронного органу, у якій вказав, що позивач 13.07.2020 перебував в офісі відповідача (том 2, а. с. 117).

130.Наведене вище дозволяє дійти висновку, що відповідач допускав систематичні порушення законодавства про працю щодо позивача як під час перебування сторін у трудових відносинах, так і під час процедури звільнення.

131.Відповідно до ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку.

132.Ураховуючи вищевикладене, підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь вихідної допомоги у розмірі 36000,00 грн, яка складається з розміру заробітної плати 12000,00 грн (п. 76 рішення), обрахованого за три місяці.

133.Положеннями ст. 75 КЗпП України передбачено, що щорічна основна відпустка надається працівникам не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладання трудового договору.

134.Відповідно до ч. 4 ст. 115 КЗпП України заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

135.Згідно зі ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

136.За період з 02.10.2018 до 10.07.2020 позивач отримав право на 42 календарні дні щорічної оплачуваної відпуски, з яких використав лише 24 дні (п. 79 рішення).

137.Отже, станом на 10.07.2020 у позивача залишилися невикористаними 18 календарних днів щорічної оплачуваної відпустки.

138.Розрахунок суми компенсації за невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки здійснюється шляхом складання розміру заробітної плати за рік з подальшим діленням на кількість днів у календарному році та множенням на кількість днів невикористаної відпустки: (12000,00 грн. х 12 місяців / 365 дн.) Х 18 дн. = 394,52 грн. х 18 днів = 7101,36 грн.

139.Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація за невикористані 18 днів щорічної оплачуваної відпустки у розмірі 7101,36 грн.

140.Матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем своєчасно виплачено позивачу суму заробітної плати за час щорічної відпустки строком 18 календарних днів, наданої на підставі наказу № 593-В від 16.06.2020 за період з 22.06.2020 по 10.07.2020, розмір якої слід здійснювати аналогічно до розрахунку, указаному в п. 138 цього рішення.

141.Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню невиплачена заборгованість за використану позивачем щорічну оплачувану відпустку строком 18 днів у розмірі 7101,36 грн.

142.За змістом ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

143.Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

144.За змістом ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

145.У даному випадку спір є. До того ж, відповідач взагалі не визнає факт існування трудових відносин з позивачем у період з 02.10.2018 до 10.07.2020.

146.Факт існування між сторонами трудових відносин з 02.10.2018 до 10.07.2020 буде встановлено лише після набрання даним рішенням законної сили.

147.Так само, лише після набрання цим рішенням законної сили можна стверджувати, що позивач був звільнений 10.07.2020.

148.У день набрання цим рішенням законної сили у відповідача виникне обов`язок здійснити з позивачем розрахунок на підставі ст. 116 КЗпП України та виникнуть відповідно до ст. 117 КЗпП України підстави для притягнення відповідача до відповідальності за затримку розрахунку при звільненні.

149.З огляду на викладене вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за період з 13.07.2020 по час ухвалення рішення за непроведений розрахунок при звільненні не підлягає задоволенню, оскільки є передчасною.

VІ. Розподіл судових витрат

150.Відповідно до ст. 15 ЦПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

151.Згідно зі змістом ч.ч. 1, 3ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

152.При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

153.На виконання вимог п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач повідомив, що орієнтовний розмір судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, становить 50000,00 грн.

154.Позивач поніс витрати зі сплати судового збору у розмірі 1681 грн. 60 коп, а також, відповідно до наданого розрахунку, поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 45000,00 грн. (том 2, а. с. 12).

155.Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

156.З матеріалів справи вбачається, що заява про стягнення вказаних витрат на правничу допомогу та докази щодо розміру зазначених у заяві витрат були подані стороною позивача в межах строків, передбачених положеннями ст. 141 ЦПК України.

157.З договору про надання правничої допомоги від 01.09.2020 № 01/09 вбачається, що адвокат Терещенко В.В. надає позивачу ОСОБА_1 правничу допомогу, яка полягає у наданні необхідної правничої допомоги клієнту у цивільному провадженні з підготовки та судового супроводу за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «МК «Гапоненко Роман і партнери» про визнання незаконним звільнення.

158.Відповідно до п. 4.2 Договору гонорар складається з суми вартості наданої правової/правничої допомоги, тарифи яких узгоджені сторонами, та зазначені в Додатку 1 до цього Договору.

159.Факт наданої правової допомоги підтверджується актом наданих послуг, відповідно до переліку виконаних робіт (п. 4.6 Договору).

160.Клієнт сплачує гонорар адвокатові у день підписання акта наданих послуг, відповідно до переліку виконаних послуг та зазначеного часу на їх виконання (п. 4.7 Договору).

161.Передбачувані витрати Адвоката у зв`язку з наданням правничої допомоги за Договором (такі як, але не виключно: отримання документів, збирання доказів, залучення висновків спеціалістів (експертів), технічне забезпечення та інші) сплачуються Клієнтом Адвокату понад узгоджену суму гонорару (п. 8 Договору).

162.Додатком № 1 до Договору про надання правничої допомоги від 01.09.2020 № 1 визначено тарифи на надання правової/правничої допомоги (том 2, а. с. 15).

163.Відповідно до акта наданих послуг від 17.05.2021 № 1, підписаного адвокатом Терещенко В.В. та клієнтом ОСОБА_1 на виконання умов Договору від 01.09.2020 № 01/09, адвокат надав клієнту наступні послуги, що вартують 45000,00 грн: збирання доказів, формування правової позиції, написання позовної заяви, надання правничої допомоги по справі № 699/788/20.

164.Позивач указану заяву щодо розміру судових витрат направив на електронну пошту відповідача 19.05.2021.

165.Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

166.Зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

167.Відповідач не надав суду заперечень щодо співмірності розміру витрат позивача на правову допомогу.

168.Вирішуючи питання про співмірність, суд враховує таке. Представник відповідача Гапоненко Р.І. надав суду докази того, що на підставі ордера від 22.10.2020 серії АА № 1056572 він як адвокат надає правничу допомогу відповідачу ТОВ «МК «Гапоненко Роман і партнери» під час розгляд у справи, тобто ОСОБА_2 як адвокат уклав договір про надання правничої допомоги з ТОВ «МК «Гапоненко Роман і партнери», керівником якого він сам і є. При цьому представник відповідача Гапоненко Р.І. також надав суду попередній розрахунок судових витрат на правничу допомогу, відповідно до якого ці витрати становлять 70000,00 грн (том 1, а.с. 109).

169.Таким чином, слід дійти висновку, що представник відповідача Гапоненко Р.І., який є адвокатом і має бути добре обізнаним з вартістю правничих послуг, вартість правничої допомоги у цій цивільній справі оцінює дорожче, ніж вартість наданої позивачу правничої допомоги (70000,00 грн проти 45000,00 грн).

170.З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що розмір витрат на правничу допомогу у вказаному позивачем до стягнення розмірі в повній мірі відповідає принципу їх співмірності зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг та розумності їхнього розміру, у зв`язку з чим зазначені витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 45000,00 грн.

171.Щодо задоволення вимог відповідача про відшкодування йому витрат на правничу допомогу у розмірі 70000,00 грн позивач заперечив.

172.Частиною 1 ст. 58 ЦПК України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

173.Згідно з ч. 2 ст. 237 ЦК України не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів.

174.Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

175.Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань керівником TOB «МЮК «Гапоненко Роман і партнери» () є Гапоненко Роман Іванович.

176.Відповідно до відомостей з ЄДРЮО, керівником АБ «Гапоненко Роман і партнери» () є та ж сама особа - Гапоненко Р.І.

177.Згідно з відомостями з Єдиного реєстру адвокатів України Гапоненко Р.І. є особою, яка здійснює адвокатську діяльність відповідно до Свідоцтва № 000224 від 18.06.2018, виданого на підставі рішення Ради адвокатів міста Києві від 04.06.2018 № 1319.

178.З огляду на викладене, у даному спорі витрати відповідача на правничу допомогу не підлягають задоволенню, так як адвокат Гапоненка Р.І. представляє інтереси відповідача, керівником якого є сам же, тобто фактично здійснює самопредставництво.

179.Викладене обґрунтування відповідає судовій практиці, викладеній у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.02.2020 № 922/3473/17, згідно з якою адвокат Гапоненко Р.І. представляв інтереси ОСОБА_2 , за що просив стягнути судові витрати на правничу допомогу. З огляду на те, що адвокат Гапоненко Р.І. представляє інтереси ОСОБА_2 за можливості брати участь та захищати свої інтереси в судовому процесі особисто (самопредставництво), згідно з положеннями ст. 56 ГПК України, у зв`язку з відсутністю необхідності залучення професійного адвоката, судом встановлено, що дані правовідносини є такими, що не є представництвом, визначення якого наведено в ст. 237 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

180.У даному випадку також відсутні підстави для представництва адвокатом Гапоненком Р.І. інтересів відповідача TOB «МЮК «Гапоненко Роман і партнери», оскільки саме ОСОБА_2 представляє указану юридичну особу в порядку самопредставництва.

181.Позивачем у позові заявлено чотири немайнові вимоги (визнати незаконним звільнення з 02.10.2018; визнати недійсними записи у трудовій книжці; встановити факт перебування у трудових відносинах; зобов`язати відповідача внести запис до трудової книжки позивача про звільнення 10.07.2020), та майнові вимоги про стягнення невиплачених сум заробітної плати, заробітної плати за використану відпустку, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

182.За кожну немайнову вимогу позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 840,80 грн. (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб), за майнову вимогу позивач мав сплатити 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 840,80 грн. Однак від сплати судового збору за майнові вимогу позивач в даному спорі звільнений.

183.Позивачем було помилково сплачено судовий збір лише у розмірі 1681,60 грн, з огляду на що суд при ухваленні рішення має вирішити питання про стягнення судового збору в повному обсязі.

184.Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , ураховуючи поведінку представника відповідача під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема невиконання вимог суду, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи (п.п. 4, 5, 7-9, 11, 12, 14, 92, 101 рішення), суд дійшов висновку про необхідність повного відшкодування стороною відповідача судових витрат у справі.

185.Ураховуючи задоволення судом позовних вимог ОСОБА_1 щодо трьох немайнових вимог, а також задоволення на його користь майнових вимог у загальному розмірі 69536,72 грн, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує на користь позивача з ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 1681,60 грн.

186.Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

187.На підставі викладеного з відповідача також слід стягнути на користь державного бюджету судові витрати у виді судового збору в розмірі 1681,60 грн, з яких 840,80 грн. за задоволені вимоги майнового характеру, а також 840,80 грн. за вимогу немайнового характеру, за яку позивачем судовий збір сплачено не було.

VII. Інші питання

188.Представник відповідача вказує, що місячний строк для звернення позивача до суду сплив 26.08.2020, оскільки позивач мав отримати трудову книжку 27.07.2020.

189.За змістом ст. 233 КЗпП України, на яку посилається відповідач, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення в місячний строк з дати вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

190.Матеріали справи не містять доказів того, що позивачу вручався наказ про його звільнення, а позивач цей факт заперечує.

191.Слід звернути увагу, що при направленні трудової книжки позивачу поштовим відправленням від 12.07.2020 відповідач свідомо зазначив відомості, якi унеможливлювали отримання позивачем такого поштового відправлення. Так, з наданої відповідачем поштової накладноi вiд 12.07.2020 № 247 вбачається, що відповідач при заповненнi контактних даних отримувача (позивача) умисно зазначив контактний номер телефону НОМЕР_3 , який є номером телефону офісу ТОВ «МЮК «Гапоненко Роман і партнери», що позбавило позивача права бути поінформованим про направлення йому поштового відправлення (том 1, а. с. 115, звор).

192.Доказом умисного зазначення представником відповідача у вищевказаному поштовому відправлені неправильних відомостей про номер телефону позивача є те, що 13.07.2020 від імені Адвокатського об`єднання «Гапоненко Роман і партнери», керівником якого також є ОСОБА_2 , на ім`я позивача надіслано поштове відправлення (накладна № 557) з правильним номером телефону позивача (том 1, а.с. 186).

193.Датою отримання позивачем трудової книжки є 21.08.2020. Саме з цієї дати потрібно обраховувати строк для звернення до суду. Таким чином, пред`являючи позов 21.09.2020 (том 1, а.с. 83), позивач строк звернення не пропустив.

194.Також слід звернути увагу, що сторона відповідача ставила під сумнів надані позивачем докази, представник ОСОБА_2 вважав ці докази (документи) підробленими, з приводу чого направляв заяву в поліцію про вчинення кримінального правопорушення. Разом з тим, під час розгляду цієї справи відповідач не заявляв клопотання про призначення будь-якої експертизи щодо підтвердження факту можливої підробки позивачем доказів.

195.У той же час, достовірність письмових доказів, відповідність наданих копій оригіналам, підтвердила свідок ОСОБА_4 , яка є колишнім працівником відповідача. Також цей свідок підтвердила, що саме її підпис міститься на наданих доказах, а документи відповідають тій шаблонній формі, яка використовувалась відповідачем (п.п. 93, 94 рішення).

196.Представник відповідача у відзиві на позов стверджував про недопустимість доказів через недотримання позивачем при поданні позову вимог ч. 9 ст. 83 ЦПК України. Суд критично ставиться до таких тверджень. Щодо зазначеного слід керуватися ч.1, 2 ст. 177 ЦПК України, відповідно до яких закон не зобов`язує позивача разом з позовом подавати копії документів для відповідача, оскільки спір між сторонами виник з трудових правовідносин.

197.Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 04.12.2019 в справі № 917/1739/17, суд, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію та застосовує для прийняття рішення ті норми, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

198.Як було зазначено судом (п. 121 рішення), позивач у позові допустив описку в ідентифікації норми, яка є підставою для звільнення - ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Так, позивачем указана норма ідентифікована як «п. 3 ч. 1 ст. 38 КЗпП України», проте такої норми не існує.

199.Більш того, при ухваленні вступної та резолютивної частини рішення суд також припустився аналогічної описки при викладені змісту абзаців 4 та 5 резолютивної частини рішення.

200.Статтею 269 ЦПК України передбачено, що суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

201.З огляду на викладене суд дійшов висновку про необхідність під час викладення повного тексту рішення суду в абзацах 4 та 5 резолютивної частини замість помилкового написання ідентифікації норми права «п. 3 ч. 1 ст. 38 КЗпП України» викласти правильне написання «ч. 3 ст. 38 КЗпП України».

Керуючись ст.ст. 141, 263 - 265, 269, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» про визнання звільнення незаконним, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості із заробітної плати - задовольнити частково.

Визнати недiйсними записи у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 під № 10 від 02.10.2018 «Анулювати запис № 9» та під № 11 від 02.10.2018 «Звільнити з посади молодшого юриста у зв`язку з закінченням трудового договору згідно ст п. 2 ст. 36 КЗпП України».

Встановити факт перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мiжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» у період часу з 03.10.2018 по 10.07 2020.

Зобов`язати уповноважену особу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мiжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» внести до трудової книжки ОСОБА_1 cepiї PO № 423563 запис про звільнення з посади юриста з 10.07 2020 на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 69536,72 (шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот тридцять шість грн. 72 коп) гривень, яка складається з заборгованості з виплати заробітної плати за період грудень 2019 - червень 2020 у розмірі 19334,00 грн.; заборгованості з заробітної плати за використану щорічну оплачувану відпуску строком 18 календарних днів у розмірі 7101,36 грн; компенсації за невикористані 18 днів щорічної оплачуваної відпустки у розмірі 7101,36 грн., вихідної допомоги у зв`язку зі звільненням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України у розмірі 36000,00 грн.

Указані виплати мають бути сплачені з застосуванням норм Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мiжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» додатково до суми, що стягується на користь ОСОБА_1 , має нарахувати як податковий агент податки й інші обов`язкові платежі та збори, а також здійснити їх перерахування до відповідних бюджетних та позабюджетних фондів.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» на користь ОСОБА_1 судові втрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 1681,60 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна грн. 60 коп) гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» на користь державного бюджету судові втрати у виді судового збору в розмірі 1681,60 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна грн. 60 коп) гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери» на користь ОСОБА_1 судові втрати витрат на правничу правову допомогу в розмірі 45000,00 (сорок п`ять тисяч грн. 00 коп) гривень.

У задоволенні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за період з 13.07.2020 по час ухвалення рішення за непроведений розрахунок при звільненні з розрахунку 600,00 грн. за один робочий день відмовити через передчасність заявлених вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , інші дані суду не відомі.

Відповідач:Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна юридична компанія «Гапоненко Роман і партнери», код ЄДРПОУ 3635141, адреса місцезнаходження: вул. Предславинська, 30, м. Київ, 03150, інші дані суду не відомі.

Повний текст рішення буде складено протягом десяти днів.

СуддяЛітвінова Г.М.