Справа № 310/3731/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2021 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Кошева О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

Встановив:

05.05.2021 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання у розмірі 1/4 заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на період навчання.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо:

1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку;

2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника;

3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості;

4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів;

7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Даний перелік вимог, за якими може бути виданий судовий наказ, є вичерпним.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Крім того, Сімейний кодекс України розмежовує обов`язки батьків з утримання дитини до досягнення нею повноліття (Глава 15 СК України) та обов`язки батьків з утримання повнолітніх дочки, сина (Глава 16 СК України). Відтак, вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини і вимоги про стягнення аліментів на повнолітнього сина (дочку) мають різні правові підстави, і не можуть бути ототожненими.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

З заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявниця просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої дитини, на період навчання, починаючи з дати звернення з заявою і до закінчення ним навчання, але не більш ніж до досягнення 23 років.

Однак, у розумінні ч. 1 ст. 6 СК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 не є дитиною, та відповідно до ст. 199 СК України, заявниця має право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Враховуючи, що однією з обов`язкових умов, визначених у п.п. 4,5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України при видачі судового наказу є вимога про стягнення аліментів саме на дитину (дітей), а тому вимоги про стягнення аліментів на повнолітнього сина не можуть бути задоволеними у порядку наказного провадження.

Таким чином, оскільки заявницею заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України, суд, відповідно до положень п. 3 ч.1 ст. 165 ЦПК України вважає необхідним відмовити у видачі судового наказу.

Згідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявниця у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 161, 165 ЦПК України, суддя -

Постановив:

Відмовити ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

СуддяО. А. Кошева