Дата документу 11.05.2021 Справа № 315/1321/20
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 315/1321/20 Головуючий у 1-й інстанції: Телегуз С.М.
Провадження №22-ц/807/1432/21 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А
11 травня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Подліянової Г.С., при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 09 лютого 2021 року у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. (а.с. 1-11).

Рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 09 лютого 2021 року позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, залишено без задоволення.
Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 в дохід держави судовий збір в сумі 2102,00 грн. (а.с. 60-62).

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Військова частина НОМЕР_1 , подала апеляційну скаргу. (а.с. 64-67).

Водночас, подана апеляційна скарга не відповідала вимогам ст. 356 ЦПК України та за подання апеляційної скарги апелянтом не було сплачено судовий збір в розмірі 3153,00 грн.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 12 березня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано термін протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали для виправлення зазначених в ухвалі недоліків та для сплати судового збору в розмірі 3153,00 грн та направлення до Запорізького апеляційного суду оригіналу квитанції про сплату судового збору або надання суду додаткових доказів неможливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду.(а.с. 70-72).

Вказану ухвалу було направлено на адресу Військової частини НОМЕР_1 , зазначену при зверненні з апеляційною скаргою, а саме: АДРЕСА_1 . (а.с. 73).

Згідно поштового повідомлення про вручення за трек-номером: 930, що міститься в матеріалах справи, 18 березня 2021 року уповноважений представник Військової частини НОМЕР_1 , отримав ухвалу, що підтверджено його підписом на поштовому повідомленні. (а.с.74).

Проте, у визначений судом термін та до теперішнього часу скаржником не виконано вимоги зазначені в ухвалі Запорізького апеляційного суду від 12 березня 2021 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановленої статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

В той же час, практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду виходить з того, що кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури і вимоги про необхідність сплати судових витрат не є обмеженням права доступу до суду при забезпеченні належного балансу між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з однієї сторони, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з іншої.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стосовно питання доступу до суду Європейський суд з прав людини у справі "МПП "Голуб" проти України" зазначає, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя.

Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань.

Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення ЄСПЛ у справі "Каракуця проти України", заява № 18986/06).

У рішенні "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року Європейський суд з прав людини нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Дії однієї сторони не повинні порушувати права іншої сторони.

Відповідно до п.п. 6,7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники процесу зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи вищевикладене, оскільки ухвала Запорізького апеляційного суду від 12 березня 2021 року про залишення апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 без руху, залишається невиконаною, апелянтом не усунуто недоліки апеляційної скарги в порядку ст.356 ЦПК України, а також не сплачено судовий збір, апеляційний суд вбачає в діях Військової частини НОМЕР_1 ухилення від виконання вимог суду.

За таких обставин, апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 09 лютого 2021 року, необхідно визнати неподаною та повернути на підставі ч.ч.1,3 ст. 185, ч. 2 ст. 357 ЦПК України.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.185 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ч.3 ст. 185, ст. 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 09 лютого 2021 року у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, - визнати неподаною та повернути скаржнику.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду апеляційної інстанції, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Г.С. Подліянова