Провадження № 2/537/746/2021
Справа № 537/1152/21
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2021 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., за участю секретаря Савічевої М.О., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Кременчуці за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 , за участю третьої особи Департаменту державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, про зняття арешту з нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, зняти арешт з ј частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , за реєстраційним номером обтяження 11680014 від 04 жовтня 2011 року, внесений Другою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 20 серпня 2010 року вона придбала у власність квартиру АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським А.Г. 15 березня 2021 року позивач звернулась до Департаменту державної реєстрації Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради із заявою про отримання відомостей про наявність чи відсутність обтяжень на нерухоме майно, що перебуває у її приватній власності, з метою реалізації права розпорядження, та дізналась про наявність обтяження у виді арешту ј частини зазначеної квартири, який було накладено на підставі ухвали Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 29 вересня 2011 року. Вказаний арешт внесено до реєстру за номером 11680014 від 04 жовтня 2011 року Другою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою, власником ј частини квартири АДРЕСА_2 , вказано ОСОБА_2 .

Позивач вважає що арешт на частину квартири накладено помилково та безпідставно, оскільки станом на час винесення Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області ухвали від 29 вересня 2011 року та станом на час внесення інформації про арешт майна власником квартири являлась позивач ОСОБА_1 .

За викладених обставин, з метою захисту своїх прав позивач і вимушена звернутись до суду.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 29 березня 2021 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 28 квітня 2021 року залучено до участі у справі у якості співвідповідача ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення та пояснив, що арешт на ј частини квартири було накладено судовим рішенням вже в той час, коли він фактично не був її власником, арешт було накладено в межах розгляду цивільної справи про стягнення з нього заборгованості на користь банку,

Представник відповідача, Другої Кременчуцької нотаріальної контори, в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, не надав суду пояснень про причини неявки.

Представник третьої особи, Департаменту державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, не надав суду пояснень про причини неявки.

Суд, вислухавши думку учасників справи, присутніх в судовому засіданні, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно зі статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до положень частини 1 статті 81 Цивільного кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

20 серпня 2010 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським А.Г. посвідченого договір купівлі продажу, який зареєстровано в реєстрі за номером 6155, відповідно до якого ОСОБА_2 , ОСОБА_4 передали у власність ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2 .

Зазначений вище правочин зареєстрований у Державному реєстрі правочинів за номером 4082509, що вбачається із відповідного Витягу за номером 8912342 від 20 серпня 2010 року.

Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» №27163666 від 31 серпня 2010 року, квартира АДРЕСА_2 , належить на праві приватної власності ОСОБА_5 в розмірі 1/1 частки на підставі договору купівлі продажу, посвідченого 20 серпня 2010 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським А.Г.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за номером інформаційної довідки 248134626 від 15 березня 2021 року вбачається, що 04 жовтня 2011 року Другою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою було зареєстровано обтяження у виді арешту нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 11680014 на ј частку квартири АДРЕСА_2 , власником якої зазначено ОСОБА_6 , підстава обтяження - ухвала Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області б/н від 29 вересня 2011 року.

Відповідно до положень статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із положеннями частин 1, 2 статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно із частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Положеннями статті 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Право на звернення до суду із позовом про скасування арешту з майна боржника передбачено статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, а саме: особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що станом на дату внесення до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження Другою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою у виді арешту ј частини квартири АДРЕСА_2 , за реєстраційним номером обтяження 11680014, фактично власником 1/1 частини квартири була позивач ОСОБА_1 в той час, коли арешт накладався у відношенні до колишнього власника ОСОБА_2 , та зазначену обставину підтвердив відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні.

Таким чином, існування накладеного арешту на майно, яке належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджено дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, перешкоджає законному праву власника розпоряджатись своїм майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону, та існування обтяження обмежує її права у здійсненні вказаних прав, а також приймаючи до уваги думку відповідача ОСОБА_2 , який позовні вимоги визнав в повному обсязі, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями ,10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265 Цивільного процесуального Кодексу України, статтями 317, 319, 321, 328, 391 Цивільного кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року суд, -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) до Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори (адреса: 39600, Полтавська область, місто Кременчук, вулиця І. Приходька, будинок 90), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ), за участю третьої особи Департаменту державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради (адреса: 39600, Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Ігоря Сердюка, будинок 27), про зняття арешту з нерухомого майна задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна, а саме з ј частини квартири АДРЕСА_2 , за реєстраційним номером обтяження 11680014 від 04 жовтня 2011 року, внесеним Другою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.О. Зоріна