КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1128/21
Провадження № 2/552/784/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.05.2021 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючого судді - Турченко Т.В.

При секретарі - Сороці Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація №2" Полтавської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач КП « ЖЕО № 2 » ПМР звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, посилаючись на те, що відповідачі проживають в квартирі АДРЕСА_1 та користується послугами підприємства по утриманню, технічному обслуговуванню і поточному ремонту будинку, споруд та прибудинкових територій згідно з переліком послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту, затвердженого уповноваженим органом, а тому зобов`язані оплачувати отримані послуги. У зв`язку з невиконання покладених зобов`язань за період з 01.08.2014 року по 28.02.2021 року утворилась заборгованість у сумі 10 004,97 грн.

Ухвалою суду від 11.03.2021 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача КП «ЖЕО № 2» ПМР Бойко К.І. позов підтримала та просила суд задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, але попередньо надали суду заяву, в якій просили суд слухати справу у їх відсутності. Проти задоволення позову заперечують, просили суд застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності.

Суд вважає можливим слухати справу у відсутності відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Суд, заслухавши представника позивача Бойко К.І. , вивчивши та дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Полтавської міської ради від 20.02.2008 року визначено КП «ЖЕО № 2» балансоутримувачем житлових будинків і споруд і прибудинкових територій, які належать територіальній громаді міста.

Послуги надавались відповідачам згідно договору №065755 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

В зв`язку з тим, що відповідачі не сплачували за житлово-комунальні послуги, позивач змушений був звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості за період з 01.08.2014 року по 28.02.2021 року у розмірі 7 716,30 грн.

З квитанції №16 від 30.03.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 сплатив заборгованість в сумі 5 343,30 грн., за період з 01.03.2018 року по 28.02.2021 року.

Нормою статті 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.

За нормами ст. 68 ЖК України, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Отже, оскільки позивачем не надано розрахунок заборгованості, а відповідач просить застосувати строк позовної давності до спірних правовідносин, а також те, що відповідачами частково сплачена заборгованість за житлово-комунальні послуги, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 2 373 грн. (7 716,30 грн. - 5 343,30 грн. = 2 373 грн.).

При вирішенні питання щодо стягнення 3 % річних та розрахованої суми інфляції суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово - комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.

Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом або договором.

Оскільки відповідачами сплачено заборгованість під час розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про необхідність стягнення суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції в сумі 1731,25 гривень та 3% річних в сумі 557,42 гривень.

Крім заборгованості, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1 135 грн.: по 567 грн. 50 коп. з кожного.

Керуючись ст. 114, 265 ЦПК України, ст. 525, 610, 625 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради заборгованість по оплаті за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 4666,67 грн., яка складається з: 2 373 грн. - заборгованість за послуги, 1 731,25 грн. - індекс інфляції, 557,42 грн. - 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради судовий збір в сумі 1 135 грн.: по 567 грн. 50 коп. з кожного.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м.Полтави шляхом подання протягом 30 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлено 12.05.2021 року.

Головуючий Т.В. Турченко