У Х В А Л А

14.05.2021 Справа №607/16524/20

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Киреньки Г. Я.,

позивачки ОСОБА_1 ,

її представника, адвоката Федчишина Г. С.,

представника відповідача, адвоката Гасай М. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії «Оператор газотранспортної системи України» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії «Оператор газотранспортної системи України» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що вона є членом профспілки з 20 червня 1995 року, згідно квитка НП 050807, та не подавала заяви про вихід з профспілки. Водночас, запит на звільнення ОСОБА_1 до профспілкового комітету не подавався, оскільки про це не згадано в наказі про звільнення позивачки № 462-к.

Представник відповідача доводи ОСОБА_1 в цій частині спростовує посиланням на інформацію у листі № 20/38 від 10 листопада 2020 року, яка надана Тернопільською ППО працівників газотранспортної системи України, де зазначено, що позивачка не подавала заяви для вступу у Тернопільську первинну профспілкову організацію працівників газотранспортної системи України, не сплачувала відповідні членські внески, а тому станом на 28 серпня 2020 року не була членом Тернопільської ППО працівників ГТСУ.

Відтак, судом було витребувано інформацію від Тернопільської ППО працівників ГТСУ, яка надійшла до суду листом № 20/34 від 15 березня 2021 року, в якій зазначено про те, що Тернопільська ППО працівників ГТСУ знаходиться у підпорядкуванні Об`єднаної профспілкової організації «Оператор газотранспортної системи України». ОСОБА_1 була членом ППО Тернопільського ЛВУМГ; ОСОБА_1 не являлась членом Тернопільської ППО працівників ГТСУ; ОСОБА_1 не подавала заяви для вступу у Тернопільську ППО працівників ГТСУ; ОСОБА_1 не сплачувала відповідні членські внески, а тому станом на 28 серпня 2020 року не була членом Тернопільської ППО працівників ГТСУ.

Вивчивши вищенаведене, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

За приписами статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктом 1 статті 40 КЗпП України може бути проведено лише за попередньою згодою первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Статтею 252 КЗпП України та частиною третьою статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» визначено, що звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган професійної спілки), крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об`єднання професійних спілок).

Отже, системний аналіз указаних норм закону дозволяє зробити висновок, що попередня згода чи незгода на звільнення працівника, який є членом профспілкової організації, з боку профспілкової організації є засобом захисту прав працівника, і це право на захист не може бути обмежено.

При матеріалах справи наявна інформація про членство ОСОБА_1 в профспілковій організації, свій вихід із членів профспілки позивачка заперечує, доказів належного звернення відповідача до первинної профспілкової організації Долинського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів звідки була звільнена ОСОБА_1 чи до засновника цієї юридичної особи ОБ`ЄДНАНОЇ ПРОФСПІЛКОВОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ УПРАВЛІННЯ МАГІСТРАЛЬНИХ ГАЗОПРОВОДІВ «ПРИКАРПАТТРАНСГАЗ» та отримання їх згоди на звільнення позивачки матеріали справи не містять.

Разом з тим, згідно з частиною дев`ятою статті 43 КЗпП України, якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.

Пленумом Верховного Суду України у пункті 15 Постанови від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що суд, встановивши, що звільнення працівника проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до профспілкового органу, зупиняє провадження по справі, запитує згоду профспілкового органу і після її одержання або відмови профспілкового органу в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті. Не буде суперечити закону, якщо до профспілкового органу в такому випадку звернеться власник чи уповноважений ним орган або суддя при підготовці справи до судового розгляду. Аналогічним чином вирішується спір про поновлення на роботі, якщо згоду профспілкового органу на звільнення визнано такою, що не має юридичного значення. Відмова профспілкового органу в згоді на звільнення є підставою для поновлення працівника на роботі.

Тобто, відсутність такого рішення на час звільнення працівника сама по собі не є безумовною підставою для його поновлення на роботі, оскільки така згода або незгода на звільнення може бути витребувана судом при вирішенні трудового спору.

Відтак, суд встановивши, що відповідач із поданням про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 не звертався до профспілкової організації, тобто не виконав вимог частини дев`ятої статті 43 КЗпП України, має обов`язок зупинити провадження у справі для отримання згоди або відмови виборного профспілкового органу, а також вищого виборного органу профспілки в дачі згоди на звільнення працівника

Керуючись ст. 43 КЗпП України, ст. ст. 252, 253 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Зупинити провадження у справі № 607/16524/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії «Оператор газотранспортної системи України» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди доотримання згоди або відмови первинної профспілкової організації Долинського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів на звільнення ОСОБА_1 .

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська