ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
У Х В А Л А

14 грудня 2021 року

м. Харків

справа № 619/1787/19

провадження № 22-ц/818/7115/21

Харківський апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Котелевець А.В., розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Полтавської обласної прокуратури до ОСОБА_1 про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації за апеляційною скаргою керівника Полтавської обласної прокуратури Антона Столітньогона рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 02 липня 2021 року в складі судді Жорняка О.М.,

у с т а н о в и в :

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 02 липня 2021 року в задоволенні позову Полтавської обласної прокуратури до ОСОБА_1 про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації відмовлено.

На зазначене рішення суду першої інстанції 29 листопада 2021 року керівник Полтавської обласної прокуратури А. Столітнійподав апеляційну скаргу, яка не може бути прийнята до розгляду, з огляду на таке.

Частиною першою статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі Закон № 3674-VI) встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 1.6 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Судовий збір по вказаній справі при поданні апеляційної скарги становить 2 881,50 грн (1 921,00 грн ставка судового збору, в суді першої інстанції х 150 відсотків).

Реквізити рахунку для сплати судового збору:

отримувач коштів ГУК Харків обл/мХар Основ"ян/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947; банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0020661, код класифікації доходів бюджету 22030101 Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача) на рішення від ___________(вказати номер справи та оскаржуване рішення суду), Харківський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додається документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Крім того, в апеляційній скарзі керівника Полтавської обласної прокуратури А. Столітнього міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 02 липня 2021 року.

Частиною першою статті 354 ЦПК України встановлено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (частина друга статті 354 ЦПК України).

Матеріали справи свідчать, що рішення було ухвалено за участю представника Полтавської обласної прокуратури Сердюк К.В. Копія вказаного рішення направлялась на адресу Полтавської обласної прокуратури, яка останньою отримана 06 липня 2021 року, про що свідчить розписка за підписом представника Сердюк К.В. (а.с. 168, 177, 182, 187). Апеляційна скарга подана засобами поштового зв`язку до суду лише 29 листопада 2021 року.

В апеляційній скарзі керівник Полтавської обласної прокуратури А. Столітній посилається на те, що копію рішення позивач не отримував. Оскільки, представник Полтавської обласної прокуратури Сердюк К.В. 03 листопада 2021 року ознайомилась з матеріалами справи то саме з цієї дати позивач рахує строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Виходячи з наведеної норми слід дійти висновку, що сплив річного строку з дня складання повного тексту рішення є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волі особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

ЦПК України не містить вичерпного переліку підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці ЄСПЛ.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, ЄСПЛ визнає легітимними обмеженнями встановлені державами - членами Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Так, у параграфі 41 рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічного висновку про застосування норми права у подібних відносинах дійшла Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 року в справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на апеляційне оскарження керівник Полтавської обласної прокуратури А. Столітній зазначав, що судом першої інстанції було порушено вимоги статті 272 ЦПК України щодо направлення копії судового рішення, що унеможливило оскарження рішення суду першої інстанції у встановлений законом строк.

Однак, представник прокуратури Сердюк К.В. була присутня під час постановлення судового рішення та отримала копію рішення - 06 липня 2021 року.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить про те, що оскаржуване судове рішення оприлюднено в реєстрі 14 липня 2021 року, отже, з цього часу заявник мав можливість ознайомитися із повним текстом рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 02 липня 2021 року.

Обставин, що могли завадити належному поданню апеляційної скарги на судове рішення заявником не зазначені, поважні причини не наведені.

Згідно з частинами 3, 4 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, а також у разі несплати суми судового збору, застосовуються положення статті 185 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку для: 1) сплати судового збору та подання оригіналу платіжного доручення; 2) для подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції із зазначенням інших обґрунтованих підстав та відповідними доказами поважності причин пропуску строку.

Керуючись ст.ст.185, 354, 356, ч.ч.2, 3 ст.357 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу керівника Полтавської обласної прокуратури Антона Столітньогона рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 02 липня 2021 року - залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.В. Котелевець