У Х В А Л А

05.05.2021 Справа №607/7175/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванко О. М.

за участю секретаря с/з Хримко У. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву адвоката Кметика Володимира Степановича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на 1/2 частини майна, що є об`єктом спільної сумісної власності та зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В :

В провадження Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на 1/2 частини майна, що є об`єктом спільної сумісної власності та зняття арешту з майна.

Заявник адвокат Кметик В.С. звернувся в суд із заявою про забезпечення позову, шляхом зупиненням продажу арештованого майна, посилаючись на те, що в даний час існує загроза відчуження майна ОСОБА_2 з подальшою реалізацією на торгах спеціалізованою фірмою СЕТАМ, а тому, є всі підстави вважати, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Перевіривши та дослідивши матеріали даної справи, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Згідно з ч. 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб. При цьому, забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Окрім того, застосування заходу забезпечення позову є попередньою і запобіжною мірою і є обмеженням особи у правах ще до встановлення факту порушення, - тому такий захід може бути застосованим лише у виключних і дійсно необхідних випадках.

Заява про забезпечення позову має бути обґрунтованою, її доводи мають підтверджуватися доказами. Позивач зобов`язаний довести, що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має дотримуватися балансу прав та інтересів сторін спору, вживати заходи забезпечення позову лише у разі співмірності вимог заяви вимогам позову та лише за умови дотримання принципу правомірного обмеження прав та інтересів протилежної сторони спору.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Судом встановлено, що 10.08.2020 ухвалою Тернопільського міськрайонного суду у справі про визнання дубліката виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання, було зупинено виконання за дублікатом виконавчого листа № 607/7887/14-ц, виданого 29.09.2014 Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 боргу за договором позики на користь ОСОБА_3 суму неповернутого основного боргу в розмірі 4 089 907,50 грн, 3 % річних від простроченої суми боргу в розмірі 216 409,29 грн, 1 700 грн сплаченого держмита та 30 грн витрат на ІТЗ.

19.02.2021 постановою Тернопільського апеляційного суду ухвалу Тернопільського міскрайонного суду від 23.10.2020 про закриття провадження залишено без змін.

Одночасно після набрання рішення законної сили, ухвала суду від 10.08.2020 про зупинення виконання рішення суду за дублікатом виконавчого листа № 607/7887/14-ц від 29.09.2014 втратила законну силу і розпочались примусові дії щодо звернення стягнення на описане та арештоване майно ОСОБА_2 , що підтверджується постановою від 06.04.2021 про поновлення вчинення виконавчих дій, яку винесла головний державний виконавець ВПВР УЗПВР у Тернопільській області (Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ м. Івано-Франківськ) Ільків Н. В.

На підтвердження того, що Тернопільська філія ДП «СЕТАМ» 05 липня 2019 року по даному виконавчому провадженні № 46984590 виставлялось на торги 33 лоти та проводилась їх реалізація, служить Витяг з Держаного реєстру ДП «СЕТАМ».

08 липня 2019 року ТФ ДП «СЕТАМ» провела уцінку майна та виставила для реалізації на торги 31 лот, які були призначені на 18.07.2019, про що свідчить лист № 635/35-09-19 від 05.07.2019, який адресований на ВПВР ДВС ГТУЮ у Тернопільській області, а також, акт уцінки майна від 08.07.2019.

Враховуючи те, що в даний час існує загроза відчуження майна ОСОБА_2 з подальшою реалізацією на торгах спеціалізованою фірмою СЕТАМ, а саме: двохкімнатної квартири у АДРЕСА_1 ; гаража № НОМЕР_1 , який знаходиться в гаражному кооперативі» Ветеран»; автомобіля марки «Hyundai Santafa», 2014 року, д.н.з. НОМЕР_2 ; майна описаного в квартирі на суму 4300 грн; дачного будинку в с. Малишівці, Зборівського району Тернопільської області (кооператив «Мисливець»), загальною площею 157,7 кв. м, які в подальшому призведуть до відчуження майна в рахунок погашення боргу згідно рішення суду, що унеможливить в подальшому повернути майно в попереднє становище та провести розподіл часток спільного сумісного майна, а тому, заявник вважає, що на даний час після набрання постановою Тернопільського апеляційного суду від 19.02.2021 законної сили, скасовано заходи забезпечення позову по ухвалі суду від 10.08.2020, що є підставою для вжиття заходів забезпечення позову до набрання законної сили рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на 1/2 частини майна, що є об`єктом спільної сумісної власності та зняття арешту з майна.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 249368606 від 23.03.2021 вбачається, що гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 39,4 кв. м., який знаходиться в м. Тернопіль в гаражному кооперативі «Ветеран» та будинок дачний з надвірними будівлями, загальною площею 135,1 кв. м., житловою площею 78,3 кв. м., який знаходиться в АДРЕСА_2 , які належать на праві приватної власності ОСОБА_2 , перебувають під арештом.

Враховуючи, що предметом позовних вимог є встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на 1/2 частини майна, що є об`єктом спільної сумісної власності та зняття арешту з майна, відповідач добровільно відмовляється врегулювати спір, а також, судом з`ясовано, що є реальна загроза в тому, що майно, яке належить відповідачу під час розгляду даної справи може бути відчужене (продане) третім особам, що може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду, суд, проаналізувавши заяву про забезпечення позову, матеріали позовної заяви, виходячи із засад розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, з урахуванням забезпечення збалансованості інтересів сторін та зважаючи на наявність загрози утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, вважає, що заяву про вжиття заходів забезпечення позову слід задовольнити частково, шляхом зупиненням продажу арештованого майна, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , а саме: 1/2 частини гаража № НОМЕР_1 , загальною площею 39,4 кв. м., який знаходиться в м. Тернопіль в гаражному кооперативі «Ветеран»; 1/2 частини будинку дачного з надвірними будівлями, загальною площею 135,1 кв. м., житловою площею 78,3 кв. м., який знаходиться в АДРЕСА_2 , оскільки такий вид забезпечення позову є доцільним та співрозмірним заявленим позовним вимогам.

Згідно ч.3 ст.154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Суд не застосовує зустрічне забезпечення, оскільки позивач має зареєстроване в установленому законом порядку місце проживання на території України та у її власності є майно, що в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Одночасно суд повідомляє, що відповідач має право звернутися до суду про застосування зустрічного забезпечення.

В частині забезпечення позову, шляхом зупиненням продажу арештованого майна, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , а саме: 1/2 частини двохкімнатної квартири АДРЕСА_3 та 1/2 частини майна, описаного та арештованого в квартирі АДРЕСА_4 на загальну суму 4 300,00 грн, слід відмовити, оскільки дане майно не є предметом спору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 149-153, 154, 261, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити частково заяву адвоката Кметика Володимира Степановича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на 1/2 частини майна, що є об`єктом спільної сумісної власності та зняття арешту з майна.

Зупинити продаж арештованого майна, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 ), а саме: 1/2 частини гаража № НОМЕР_1 , загальною площею 39,4 кв. м., який знаходиться в м. Тернопіль в гаражному кооперативі «Ветеран» та 1/2 частини будинку дачного з надвірними будівлями, загальною площею 135,1 кв. м., житловою площею 78,3 кв. м., який знаходиться в АДРЕСА_2 .

Відмовити в решті заявлених вимог.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає до негайного виконання.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи, відповідно до ст.158 ЦПК України.

Копію ухвали для виконання направити до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Ухвала суду складена та підписана 05 травня 2021 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко