КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 367/862/19 Головуючий у суді І інстанції Мерзлий Л.В.
Провадження № 22-ц/824/4547/2021 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ігнатченко Н.В.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання - Войтенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 25 січня 2021 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» до приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Тернюк Єлизавети Володимирівни, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання договорів недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року ТОВ «Аверс-Сіті» через представника - адвоката Руденка А.О. звернулося до суду з позовом до приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Тернюк Є.В., ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання договорів недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння.

16 квітня 2019 року до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 109.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 2 травня 2019 року заяву задоволено.

З урахуванням виправленої ухвалою суду від 19 червня 2020 року описки, накладено арешт у вигляді заборони на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 109, яка належить ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 та заборонено її відчуження.

У січні 2021 року представник ОСОБА_2 - адвокат Шумов О.В. звернувся до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, вжитих відповідно до ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 2 травня 2019 року, посилаючись на те, що 28 грудня 2020 року судом було постановлено ухвалу про залишення позовної заяви ТОВ «Аверс-Сіті» без розгляду, яка набрала законної сили, а тому відпала необхідність в подальшому забезпеченні позову.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 25 січня 2021 року заяву представника відповідача про скасування заходів забезпечення позовузадоволено.

Скасовано арешт у вигляді заборони на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 109 та заборони її відчуження, яка належить ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , вжитий ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 2 травня 2019 року.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що 28 грудня 2020 року постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, а тому наявні підстави, передбачені у статті 154 ЦПК України для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач через представника - адвоката Щиглова Є.О. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, з мотивів порушення судом першої інстанції норм процесуального права, і передати справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Як на підставу своїх вимог посилається на те, що ТОВ «Аверс-Сіті» не було належним чином повідомлене про дату і час розгляду клопотання представника відповідача про скасування заходів забезпечення позову і самого клопотання не отримувало. Ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 28 грудня 2020 рокупро залишення позовної заяви без розгляду оскаржена в апеляційному порядку, а тому суд першої інстанції не мав процесуальних підстав скасовувати вжиті заходи забезпечення позову до завершення розгляду справи апеляційним судом та ухвалення остаточного судового рішення у справі.

Відзиви учасників справи на апеляційну скаргу до суду не надійшли.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників справи, що з`явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити з таких підстав.

За правилом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 2 травня 2019 року за заявою представника ТОВ «Аверс-Сіті» - адвоката Руденка А.О. вжито заходів забезпечення позову у цивільній справі № 367/862/19 шляхом накладення арешту у вигляді заборони на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 109 та заборонено її відчуження, яка належить ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 19 червня 2020 року за заявою представника позивача виправлено описку, допущену в ухвалі суду від 2 травня 2019 року про забезпечення позову у цивільній справі № 367/862/19, а саме: постановлено вважати вірним РНОКПП ОСОБА_2 - НОМЕР_1 .

В подальшому, за клопотаннями представників ОСОБА_2 - адвокатів Шумова О.В. та Левіної А.А. ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 28 грудня 2020 року позовну заяву ТОВ «Аверс-Сіті» було залишено без розгляду.

За змістом статей 149, 150 ЦПК України метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до вимог статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (частина дев'ята, десята статті 158 ЦПК України).

Згідно із роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 10 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Отже, при розгляді справи та/або задоволенні позову суд не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що потреба в арешті спірної квартири, який накладений ухвалою суду про забезпечення позову, відпала у зв`язку з постановленням у справі ухвали про залишення позовної заяви без розгляду.

Так, залишення позову (заяви) без розгляду - це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, у зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 10 червня 2015 року у справі № 6-449цс15, якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Київського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 28 грудня 2020 року скасовано, а справу № 367/862/19 направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Таким чином, в розумінні положень статті 158 ЦПК України потреба в забезпеченні позову не відпала у зв`язку з продовженням розгляду справи та відсутністю рішення суду по суті спору, а тому обґрунтованих підстав для залишення в силі ухвали суду першої інстанції про скасування заходів забезпечення позову немає.

Тобто, у даному випадку не змінились обставини, що зумовили застосування накладення арешту на спірний об`єкт нерухомості, оскільки такі заходи були вжиті судом з метою забезпечення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а безпідставне їхнє скасування може призвести до існування реальної можливості у відповідача вільно розпорядитися спірною квартирою на корить інших осіб.

Більше того, матеріали справи свідчать про те, що судом першої інстанції не було дотримано порядок повідомлення позивача про дату, час і місце розгляду справи, встановлений статями 128 - 130 ЦПК України, внаслідок чого він був позбавлений можливості приймати участь у судовому розгляді поданого представником відповідача клопотання та права на судовий захист.

Неповідомлення судом учасників процесу про дату, час і місце судового засідання є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, частиною першою якої передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Отже, позивач, який не був належним чином (згідно з вимогами процесуального закону) повідомлений про час і місце розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову у суді першої інстанції, не мав рівних із заявником можливостей подання доказів, їх дослідження та доведення перед цим судом їх переконливості, а також не міг нарівні із останнім довести у суді першої інстанції ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень, зокрема, подання апеляційної скарги на ухвалу про залишення позову без розгляду.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

За наведених обставини недотримання місцевим судом норм процесуального права призвело до порушення принципу змагальності та рівності сторін, які є елементами права на справедливий судовий розгляд, та прав ТОВ «Аверс-Сіті» на судовий захист, що в силу пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції.

Таким чином суд першої інстанції, не з`ясувавши усіх обставин, що мають процесуальне значення при вирішенні питання щодо скасування заходів забезпечення позову та не визначившись з характером спірних правовідносин, дійшов передчасного висновку про те, що у зв`язку з постановленням ухвали про залишення позовної заявибез розгляду наявні підстави для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову.

Згідно із частиною другою статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення.

За таких обставин оскаржувана ухваласуду першої інстанції про задоволення заяви представника ОСОБА_2 - адвоката Шумова О.В. не відповідає матеріалам справи та вимогам статей 260, 263 ЦПК України, вона постановлена з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, та з порушенням норм процесуального права, що в силу статті 376 ЦПК України є підставою для її скасування з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову у даній справі.

Колегія суддів враховує, що позивач в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу і передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, проте суд апеляційної інстанції не має повноважень на скасування ухвали суду першої інстанції, постановленої за наслідками розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції на підставі положень пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України, оскільки така ухвала не є ухвалою, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Виходячи з цього, колегія суддів вважає за необхідне застосовувати пункт 2 частини першої статті 374 ЦПК України, згідно з яким суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

У відповідності до вимог статей 141, 382 ЦПК України питання розподілу судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції не вирішується, оскільки спір по суті позовних вимог не розглядається.

Керуючись статтями 367 - 369, 372, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» задовольнити частково.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 25 січня 2021 рокускасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Шумова Олександра Володимировича про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 2 травня 2019 року у справі № 367/862/19, відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: С.А. Голуб

Д.О. Таргоній