Справа № 758/1736/19
У Х В А Л А

22 жовтня 2021 року Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді - Анохіна А.М.,

за участю секретаря - Позднякова В.С.,

представника заявника - Агабалаєвої Я.В.,

представника стягувача - ОСОБА_1 - ОСОБА_2

державного виконавця - Наконечного І.М.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за скаргою Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Наконечного Ігоря Миколайовича та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована компанія «Фарес», ОСОБА_3 , приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Наконечний Ігор Миколайович, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває скарга Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Наконечного Ігоря Миколайовича та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована компанія «Фарес», ОСОБА_3 , приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Наконечний Ігор Миколайович.

В судовому засіданні представником ОСОБА_3 - ОСОБА_2 подано клопотання про повернення скарги без розгляду, оскільки представник, який підписував скаргу не має права на представлення скаржника в суді.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 подану заяву підтримав та просив повернути скаргу без розгляду.

Представники скаржника заперечували проти поданої заяви та просили відмовити.

Заслухавши думку представників сторін, дослідивши заяву про залишення скаргу без розгляду, суд дійшов наступного висновку.

Заява, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Як вбачається з поданої скарги, останню підписано й подано представником Акціонерного товариства «Укрсиббанк» Алабаєвою Я.В. на підставі оформлених документів про повноваження відповідно до ст.ст. 60, 62 ЦПК України (довіреність або ордер, виданий відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").

Положення ст.ст. 58, 59, 60, 62 ЦПК України передбачають обов`язок суду перевіряти перед відкриття провадження по справі документи, що підтверджують повноваження.

Право на справедливий суд визначено ст. 2 вказаного закону, водночас закон покладає на суд обов`язок перевірити обсяг повноважень представника.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина перша); кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частина друга).

Із зазначеною конституційною гарантією узгоджуються положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, згідно з якими кожен має право на розгляд його справи судом.

Згідно з висновком Конституційного Суду України, що міститься у рішенні від 24.12.2004 № 22-рп/2004, головним обов`язком держави, відповідно до частини другої статті 3 Конституції України, є утвердження і забезпечення прав і свобод людини; таке забезпечення, крім усього іншого, потребує законодавчого закріплення механізмів (процедур), які створюють реальні можливості для здійснення кожним громадянином прав і свобод.

Згідно з позицією Конституційного Суду України, яка сформульована у рішенні від 25.12.1997 № 9-зп, частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші утиски прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі статтею 64 Конституції України, не може бути обмежене.

У рішенні від 14.12.2011 № 19-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що положення частини другої статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному; реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

Таким чином, конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур), в тому числі, вимог стосовно оформлення позовних заяв, скарг та інших документів, що подаються до суду.

Тобто, є порядок реалізації вимоги процесуального закону, який зобов`язує представника особи підтвердити суду наявність права вчиняти від імені такої особи певні процесуальні дії, зокрема, подавати позов, апеляційну та касаційну скарги.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником (постанови від 13 березня 2018 року у справі № 914/2772/16; від 21 березня 2018 року у справі № 914/2771/16).

У рішенні Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99 зроблено висновок, що за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.

Відповідно, перевіряючи повноваження даного представника щодо права звернення до суду, суддею, враховуються вказані норми закону, адже є визначений законом порядок реалізації вимоги процесуального закону, який зобов`язує представника особи підтвердити суду наявність права вчиняти від імені такої особи певні процесуальні дії, зокрема, подавати позов, апеляційну та касаційну скарги, й обов`язок суду перевірити обсяг повноважень такого представника.

На підставі вищенаведеного, з урахуванням Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», керуючись п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника заінтересованої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_2 про залишення скарги без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.М.Анохін