ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року м.Херсон

справа № 2-5/10

провадження № 22-ц/819/1129/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Склярської І.В.,
суддів:Пузанової Л.В.
Чорної Т.Г.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 , на ухвалу Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 15 жовтня 2009 року у складі судді Синьогуб М.С. про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до Малого приватного підприємства «Таврія», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» про визнання договору поруки недійсним, зустрічним позовом ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» про визнання договору поруки недійсним, зустрічним позовом ОСОБА_4 до Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» про визнання договору поруки недійсним,

встановив:

15 жовтня 2009 року Нововоронцовський районний суд Херсонської області постановив у зазначеній справі ухвалу про забезпечення позову, якою заяву ВАТ КБ «Надра» задовольнив; вжив заходи до забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон до закінчення провадження у справі громадянам України, у тому числі ОСОБА_2 .

Листом від 29 жовтня 2009 року начальник центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України повідомив суд першої інстанції про прийняття на виконання ухвали суду від 15.10.2009 /а.с.92/.

27 січня 2010 року Новоронцовським районним судом Херсонської області постановлено судове рішення про задоволення позовних вимог банку про стягнення кредитної заборгованості та відмовлено у задоволенні зустрічних позовів. В апеляційному порядку рішення суду не переглядалося.

На зазначену ухвалу суду 16 квітня 2021 року, засобами поштового зв`язку, через суд першої інстанції, ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 , зазначила, що вказана ухвала відсутня в реєстрі судових рішень, ухвалу суду ОСОБА_2 не отримувала, дізналася про неї після отримання листа Головного центра обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 09.03.2021 про виконання ухвали про забезпечення позову про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, а 02 квітня 2021 року отримала оскаржувану ухвалу суду, тому вважає, що строк на апеляційне оскарження судового рішення (ухвали) пропущено з поважних причин.

Отже, апеляційна скарга на ухвалу суду подана з пропуском строку на апеляційне оскарження рішення суду, і особа, яка її подає порушує питання про його поновлення.

Пунктом 13 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною 2 статті 294 ЦПК України (в редакції, яка була чинною станом на момент ухвалення оскаржуваного рішення) було передбачено, що апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

У той же час, вимогами частини 3 статті 3 нині діючого ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 354 нині діючої редакції ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 358 чинної редакції ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала суду була постановлена без участі сторін та доказів її направлення ОСОБА_2 матеріали справи не містять. Проте, ОСОБА_2 була достовірна обізнана про наявність судового провадження, після постановлення оскаржуваної ухвали від 15 жовтня 2009 року подавала зустрічний позов (30 жовтня 2009 року) /а.с.64-65/, який був прийнятий до розгляду /а.с.66/. Також, ОСОБА_2 подавала заяву, на підставі якої провадження у справі було зупинено ухвалою суду першої інстанції від 24 липня 2009 року на час її хвороби /а.с.50/.

Наведене свідчить про реалізацію ОСОБА_2 своїх прав та обов`язків, передбачених ст. 27 ЦПК України (в редакції, яка була чинною станом на момент ухвалення оскаржуваного рішення).

На представництво своїх інтересів у суді першої інстанції ОСОБА_2 видала нотаріально посвідчену довіреність представнику ОСОБА_5 /а.с.84/, який, як вбачається з протоколів судових засідань, приймав участь у розгляді справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України (в редакції, яка була чинною станом на момент ухвалення оскаржуваного рішення), представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що має право вчиняти ця особа.

За ч. 3 ст, 27 ЦПК України (в редакції на час ухвалення оскаржуваного рішення суду) особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Аналогічна норма міститься у діючому ЦПК, частиною 1 ст. 44 якого передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, ОСОБА_2 мала право знайомиться з матеріалами справи та здійснюючи захист своїх інтересів, у визначений нею спосіб, а також будучи обізнаною про задоволення позовних вимог мала б використовувати свої права та обов`язки, передбачені процесуальним законом, а тому оскарження ухвали суду через десять з половиною років, за наведених підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, не ґрунтується на нормах процесуального закону.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення у справі «Жоффер де ля Прадель проти Франції»).

Поважними причинами пропуску строку вважаються такі обставини, за яких своєчасна подача апеляційної скарги стає неможливою або утрудненою.

Вищенаведені доводи та обставини не надають підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 15 жовтня 2009 року. Враховуючи, рішення суду про задоволення позовних вимог банку та ухвалу суду про обмеження у праві виїзду за кордон до закінчення провадження у справі, ОСОБА_2 не позбавлена можливості вирішити питання скасування забезпечення позову, у передбачений процесуальним законом спосіб.

Враховуючи, що підстави для поновлення строку на апеляційне провадження судом не визнані поважними, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ч. 4 ст. 357, п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд,

ухвалив::

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 , про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 , на ухвалу Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 15 жовтня 2009 року - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями і протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий І.В. Склярська

Судді Л.В. Пузанова

Т.Г.Чорна