ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4146/21 Справа № 183/4809/19 Суддя у 1-й інстанції - Городецький Д.І. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги як не поданої

17 травня 2021 року м. Дніпро

Суддя судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області Ткаченко І.Ю., ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2020 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Новомосковськтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за комунальні послуги з централізованого опалення, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2020 року позовні вимоги Комунального підприємства «Новомосковськтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за комунальні послуги з централізованого опалення - задоволені.

Не погодившись із вказаним рішення суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2021 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії такої ухвали, шляхом сплати судового збору.

12 травня 2021 року від апелянта надійшла заява, в якій він просить звільнити його від сплати судового збору посилаючись ч. 3 ст. 22 ЗУ Про захист прав споживачів та ст.6 Постанови Пленуму ВСУ Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист споживачів від 12.04.1996 р.

Відповідно до ч.3 ст. 22 ЗУ Про захист прав споживачів споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Згідно ст. 6 Постанови Пленуму ВСУ Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист споживачів від 12.04.1996 р., заява про захист прав споживача має повністю відповідати вимогам ст.137 ЦПК ( 1502-06 ) щодо форми й змісту позовної заяви, зокрема, містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер). При прийнятті заяви слід мати на увазі, що згідно з ч.4 ст.24 Закону ( 1023-12 ) споживачі звільняються від сплати державного мита за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав. Відповідно до п.10 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" ( 7-93 ) від оплати цим митом заяв про захист прав споживачів звільняються також Державний комітет України у справах захисту прав споживачів і його органи, громадські організації (об`єднання) споживачів.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 року у справі 761/24881/16-ц, порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді. Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.

Як вбачається із апеляційної скарги, рішення суду оскаржується щодо вирішення позову Комунального підприємства «Новомосковськтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за комунальні послуги з централізованого опалення, тому у відповідності до вимог діючого законодавства на ці правовідносини не поширюються норми щодо звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів». Оскільки ОСОБА_1 не звертався до суду із зустрічним позовом, пов`язаного з порушенням його прав, в апеляційній скарзі апелянт ставить питання про скасування оскаржуваного судового рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Тобто, в апеляційній скарзі викладено вимогу, яка не стосується захисту порушеного права ОСОБА_1 як споживача, який звернувся до суду із позовом про захист свого порушеного права, тому підстав для звільнення його від сплати судового збору відсутні.

Крім того, апелянт також просив звільнити його від сплати судового збору, зменшити та розстрочити його сплату, у зв`язку із тим, що він не працює, а його чистий дохід за 2020 рік складає 4040,00 грн.

Згідно ч.1 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Виходячи зі змісту ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити, розстрочити, зменши розмір судового збору або звільнити від сплати судового збору у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік, позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа ,яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Проте, вказаною нормою Закону передбачено право суду, а не обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору, а відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до суду, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

Пунктом 27 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 10.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що відповідно до статті 8 Закону №3674-VІ єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

При цьому, суд звертає увагу, що статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням скаржника, та відсутність у нього коштів для сплати судового збору не можуть вважатися безумовною підставою для звільнення від такої сплати.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України „Про судовий збір", суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, зменшення та розстрочення його сплати.

Також ОСОБА_1 в своїй заяві просив роз`яснити ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 09.04.2021 року, а саме: підстави сплати судового збору та суму судового збору, яку він повинен сплати за подачу апеляційної скарги.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Аналізуючи дану норму закону слідує, що роз`яснено може бути тільки судове рішення, яке підлягає реалізації в порядку пред`явлення до примусового виконання за наслідками розгляду справи по суті (ч. 2 ст. 271 ЦПК України).

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє у роз`ясненні рішення.

Виходячи зі змісту ст. 271 ЦПК України роз`ясненню підлягає судове рішення, яке може бути пред`явлено до примусового виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, судове рішення, яке просить роз`яснити ОСОБА_1 є ухвалою, за змістом якої апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, у зв`язку з несплатою судового збору.

Вказана ухвала не підлягає примусовому виконанню, не допускає кілька варіантів тлумачення, а постановлена з процедурного питання, пов`язаного з рухом справи стосовно апеляційної скарги.

Таким чином, оскільки Дніпровським апеляційним судом постановлено ухвалу з процедурного питання, і яка не підлягає примусовому виконанню, то у цьому випадку, така ухвала не може бути предметом роз`яснення в розумінні ст. 271 ЦПК України.

Відтак заява ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2021 року задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень ст. ст. 185, 357 ЦПК України в разі невиконання ухвали суду про залишення скарги без руху, скарга вважається неподаною і повертається особі, яка її подала.

Враховуючи, що недоліки апеляційної скарги не усунуті, апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути її скаржнику.

Роз`яснити ОСОБА_1 те, що він не позбавлений можливості повторно звернутися до суду з апеляційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, зменшення та розстрочення його сплати - відмовити.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2021 року - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2020 року - визнати неподаною та повернути скаржнику.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: І.Ю. Ткаченко