Номер провадження: 22-ц/813/531/21
Головуючий у першій інстанції Сегеда О. М.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Сороколет Ю.С.,

переглянувши справу №521/15408/18 за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора комунального підприємства «Центр державної реєстрації Іскрова Олега Вікторовича, ОСОБА_2 про визнання рішення незаконним та скасування запису про реєстрацію права власності за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2019 року у складі судді Сегеди О.М., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 13 вересня 2018 року до суду з вищеназваним позовом до державного реєстратора Іскрова О.В. як відповідача, вказала, що з матеріалів цивільної справи №521/6823/18 стало відомо, що за відповідачем ОСОБА_2 6 червня 2018 року здійснено державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна у вигляді приміщення літньої кухні, об`єкту нежитлової нерухомості, загальною площею 48,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 40071189 від 12 березня 2018 року. Підставами виникнення права власності вказані: технічний паспорт, серія та номер б/н, виданий 10 листопада 2014 року, видавник ПП «Діжен» та довідка з Адресного реєстру, серія та номер: 515411/1, видана 2 лютого 2015 року, видавник: Адресний реєстр міста Одеси. При цьому, позивач з 30 жовтня 2014 року є зареєстрованим власником об`єкту житлової нерухомості, квартири під літ. «Е», яка розміщується в будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 48,9 кв.м., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №28846538 від 30 жовтня 2014 року та актуальною інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно згідно інформаційної довідки за №129418112 від 2 липня 2018 року. Квартиру було придбано на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Панчевою І.І. 30 жовтня 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №2720. План квартири позивача за технічним паспортом повністю збігається з планом, вказаним в технічному паспорті, який був виданий ПП «Діжен» 10 листопада 2014 року та за яким була здійснена реєстрація права власності ОСОБА_2 на нежитлове приміщення №101, тобто фактично за ОСОБА_2 було зареєстроване право власності на приміщення, яке займає квартира позивача, але під другою назвою. Позивач вважає, що реєстрацію права власності ОСОБА_2 на неіснуючі приміщення АДРЕСА_3 було здійснено відповідачем з порушенням встановленого порядку, так як у ОСОБА_2 не має жодного правовстановлюючого документу, передбаченого частиною 1 статті 27 Закону про реєстрацію. Неправомірне рішення державного реєстратора порушує права позивача як власника та створює для ОСОБА_2 умови для подальших незаконних посягань на власність. Посилаючись на вказані обставини, позивач ОСОБА_1 просила:

визнати незаконним рішення державного реєстратора Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскрова О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 40071189 від 12 березня 2018 року та скасувати відповідний йому запис №25201397 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (т.1 а.с.2-5).

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі (т.1 а.с.33).

Постановою апеляційного суду Одеської області від 20 листопада 2018 року ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2018 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (т.1 а.с.76-79).

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 4 грудня 2018 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.85-86).

ОСОБА_2 яка первісно була залучена до участі в справі в якості третьої особи надала письмові пояснення, за змістом яких рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2016 року визнано недійсним Договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пачевою І.І. 30 жовтня 2014 року, зареєстрований в реєстрі за №2719. ОСОБА_4 право власності на нерухоме майно також було набуто на підставі судового рішення, що скасовано в апеляційному порядку. ОСОБА_1 не є власником нерухомого майна з реєстраційним номером 01, тобто квартири літ. «Е» в будинку АДРЕСА_4 загальною площею 48,9 кв.м, відповідно її права як власника не порушені (т.1 а.с.94-97).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10 січня 2019 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_2 та, відповідно, виключено її з кола третіх осіб (т.1 а.с.132-133).

Відповідач ОСОБА_2 в особі представника позов не визнала, зазначивши, що у ОСОБА_1 відсутнє право власності на нерухоме майно в будинку АДРЕСА_4 (т.1 а.с.203-206).

Відповідачем державним реєстратором Іскровим О.В. пояснень, заперечень не надано.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2019 року в задоволенні позову відмовлено (т.1 а.с.212-220).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 травня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 на рішення суду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позову (т.1 а.с.223-226).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у помилковості висновку суду в тій частині, що обставини набуття ОСОБА_2 права власності на приміщення літньої кухні, побудованої на прибудинковій території будинку 2а, встановлені судовим рішенням, а отже не підлягають доказуванню. ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу набула у власність виключно квартиру АДРЕСА_5 без отримання жодних прав на спірну будівлю об`єкт самочинного будівництва. ОСОБА_1 є добросовісним набувачем. Відповідач ОСОБА_2 зареєструвала право власності з порушенням встановленого порядку без фактичного набуття цього права у встановлений законом спосіб. В матеріалах справи немає доказів того, що ОСОБА_5 побудувано до 5 серпня 1992 року на наданій земельній ділянці розміром 20 м літню кухню площею 48,9 кв.м та що ОСОБА_2 у встановленому порядку отримала право власності на цю побудову. Посилання суду на довідку з адресного реєстру та технічний паспорт не є спроможними, оскільки вказані документи не є правовстановлюючими та не є належними доказами певних обставин щодо спірного об`єкту нерухомості, в тому числі його походження та строку його побудови. Суд помилково визначив обставину щодо дотримання реєстратором під час здійснення реєстрації вимог пункту 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, рішення державного реєстратора прийняте з порушенням частини 1 пункту 22, пункту 40 вказано Порядку.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тими ж доводами, що й заперечення на позов. У ОСОБА_1 не має у власності нерухомого майна, розташованого за адресом: АДРЕСА_4 , нежитлове приміщення №101, тому рішення державного реєстратора не порушує законні права позивача та не зачіпає її інтереси як власника даного майна. ОСОБА_2 був поданий оригінал технічного паспорта, виданий 10 листопада 2014 року ПП «Діжен», в якому міститься відмітка про те, що літня кухня площею 48,9 кв.м побудована до 5 серпня 1992 року, тому до самочинного будівництва не належить (т.2 а.с.17-22).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, зміну рішення суду в його мотивувальній частині та залишення без змін в його резолютивній частині з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19 березня 2004 року в справі №2-1969/04 визнано за ОСОБА_4 право власності на будівлю літ. «Е» будинку АДРЕСА_4 , яка складається з однієї житлової кімнати площею 16,7 кв.м і підсобних приміщень (т.1 а.с.103).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 16 листопада 2012 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 березня 2004 року в справі №2-1969/04 скасовано, в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , Малиновської районної адміністрації м. Одеси про визнання права власності на нерухоме майно (будівлю літ. «Е» будинку АДРЕСА_4 ) відмовлено (т.1 а.с.104-105).

Згідно Договору купівлі-продажу квартири, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пачевою І.І. 30 жовтня 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №2719, ОСОБА_1 купила квартиру літ. «Е» у будинку АДРЕСА_4 , яка в цілому складається з однієї житлової кімнати та підсобних приміщень загальною площею 48,9 кв.м житловою площею 16,7 кв.м. Документом, що підтверджував право власності продавця ОСОБА_4 на квартиру, що відчужувалась, було рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 березня 2004 року в справі №2-1969/04 (державну реєстрацію права власності на квартиру за продавцем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено за індексним номером 28775783 від 29 жовтня 2014 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 01, номер запису про право власності: 7507681 (т.1 а.с.12, 15-18).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2016 року в справі №521/5020/16-ц визнано недійсним Договір купівлі-продажу квартири, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пачевою І.І. 30 жовтня 2014 року, зареєстрований в реєстрі за №2719. Рішення суду першої інстанції в апеляційному, касаційному порядку не переглядалось (т.1 а.с.100-102).

6 березня 2018 року державним реєстратором Одеської філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскровим О.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 40071189 від 12 березня 2018 року 16:44:47 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис 25201397 про об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) нежитлове приміщення літньої кухні, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 48,9 кв.м, розташований за адресом: АДРЕСА_1 , як такий, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ); підстава виникнення права власності: технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 10 листопада 2014 року, видавник: ПП «Діжен»; довідка з Адресного реєстру, серія та номер: 515411/1, виданий 2 лютого 2015 року, видавник: Адресний реєстр міста Одеси (т.1 а.с.31-32, 175).

З наявних в справі документів вбачається, що:

будівля площею 48,9 кв.м, яку ОСОБА_1 придбала на підставі нотаріально посвідченого 30 жовтня 2014 року договору купівлі-продажу у ОСОБА_4 , була зареєстрована на праві власності ОСОБА_1 як квартира літ. «Е», розташована за адресою: АДРЕСА_4 ;

будівля площею 48,9 кв.м, на яку державним реєстратором зареєстровано право власності ОСОБА_2 , є нежитловим приміщенням літньої кухні, розташованої за адресою:

АДРЕСА_6 АДРЕСА_4 , який до 1 червня 2009 року знаходився на балансі ВАТ «Югозападдорстрой», потому був переданий на баланс Об`єднання співвласників багатоквартирного будинка «Наталі» () (т.2 а.с.37).

Договір купівлі-продажу від 30 жовтня 2014 року, на підставі якого ОСОБА_1 набула у власність нерухоме майно загальною площею 48,9 кв.м як квартиру літ. «Е», розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , визнано недійсним судовим рішенням, що має законну силу.

Станом на 6 березня 2018 року, тобто на дату вчинення державним реєстратором запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_2 на нерухоме майно загальною площею 48,9 кв.м як нежитлове приміщення літню кухню, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , договір купівлі-продажу, на підставі якого ОСОБА_1 набула у власність нерухоме майно загальною площею 48,9 кв.м за тією ж адресою але з іншим найменуванням, вже було визнано судом недійсним (до цього було скасовано судове рішення, яким визнано право власності на нерухоме майно площею 48,9 кв.м продавця ОСОБА_4 ).

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскаржуваним рішенням державного реєстратора права ОСОБА_1 як власника не порушені, правових підстав для визнання незаконним та скасування запису про реєстрацію права власності ОСОБА_2 на нерухоме майно за вимогами ОСОБА_1 як власника дійсно відсутні.

Поряд з цим з мотивувальної частини рішення суду підлягає виключенню висновок суду про те, що у державного реєстратора були всі повноваження щодо реєстрації права власності ОСОБА_2 на літню кухню, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , нежитлове приміщення №101; та висновку про те, що реєстрація права власності на нежитлове приміщення літньої кухні в будинку АДРЕСА_4 проведена без порушень вимог статті 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Виключення з мотивувальної частини вказаних висновків суду обумовлено необхідністю виключення можливої преюдиційності та тим, що з встановленням відсутності у ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно як то будівлю площею 48,9 кв.м, недоведеною стала правова підстава звернення ОСОБА_1 до суду з позовом в порядку захисту права власності (статті 391 ЦК України).

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора комунального підприємства «Центр державної реєстрації Іскрова Олега Вікторовича, ОСОБА_2 про визнання рішення незаконним та скасування запису про реєстрацію права власності змінити в його мотивувальній частині шляхом виключення з мотивувальної частини рішення висновків суду про проведення реєстрації права власності ОСОБА_2 на нерухоме майно з дотриманням вимог Закону, та залишити без змін рішення суду в його резолютивній частині.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 квітня 2021 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Є.С.Сєвєрова