Справа № 324/808/21
Провадження № 2-о/324/45/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року Пологівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Кацаренко І.О.

за участю секретаря судового засідання Божко В.О.,

за участю:

представника заявниці адвоката Богдана В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Пологи цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 як представник заявниці ОСОБА_1 в інтересах останньої звернувся з зазначеною заявою до суду, в якій вказав, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була матір`ю заявниці ОСОБА_1 . ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , і була взята на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території, за адресою: АДРЕСА_2 .

Факт родинних відносин заявниці з померлою ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , копією свідоцтва про укладання шлюбу серії НОМЕР_2 , копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , копією свідоцтва про укладання шлюбу серії НОМЕР_4 .

Останні декілька років мати заявниці хворіла на серцево-судинне захворювання. Перебуваючи ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , мати заявниці померла, причиною її смерті стала судинно-мозкова недостатність. Поховали матір заявниці ІНФОРМАЦІЯ_2 на міському цвинтарі у м.Іловайськ міста Харцизька.

Оскільки мати заявниці померла на тимчасово окупованій території, заявниця не може отримати свідоцтво про смерть державного зразка. На даній території органи державної влади України не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті матері заявниці необхідно для отримання свідоцтва про смерть державного зразка України для оформлення спадщини та отримання виплат на поховання.

Звернувшись до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) представнику заявниці за довіреністю пану ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_3 державного зразка України.

Причиною такої відмови стали ті обставини, що представником заявниці ОСОБА_2 було надано для підтвердження смерті документ (справка о причине смерти №114), який виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, про що свідчить письмова відмова вказаного органу.

Представник заявниці адвокат Богдан В.М. у судовому засіданні підтримав заяву ОСОБА_1 , просив задовольнити її з зазначених у заяві підстав.

Будучи допитаним в якості свідка на підставі ст.92 ЦПК України представник заявниці за довіреністю ОСОБА_2 суду пояснив, що він знає родину ОСОБА_4 приблизно з 2006 року, бо він навчався разом з чоловіком заявниці ОСОБА_5 , а зараз працює з ним. Йому відомо, що ОСОБА_3 є матір`ю заявниці ОСОБА_1 . Останні декілька років мати заявниці хворіла на серцево-судинне захворювання. Перебуваючи ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Іловайськ міста Харцизька Донецької області по АДРЕСА_1 за місцем свого проживання, мати заявниці померла. Заявниця отримала довідку про причину смерті своєї матері, на підставі якої у м.Іловайськ м.Харцизька вона отримала свідоцтво про смерть. ОСОБА_1 здійснила поховання матері ІНФОРМАЦІЯ_2 на міському цвинтарі у м.Іловайськ м.Харцизька Донецької області. Він, ОСОБА_2 , був особисто присутнім на похороні ОСОБА_3 , і тому він особисто підтверджує факт смерті ОСОБА_6 , бо неодноразово бачив ОСОБА_3 за її життя. ОСОБА_3 померла своєю смертю у зв`язку з хворобою, їй було 92 роки.

Начальник відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Гончар Т.О. як керівник заінтересованої особи надала в судове засідання письмову заяву, в якій просить заву ОСОБА_1 розглянути у відсутність представника відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Не заперечують проти задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішення суду просять прийняти відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд, вислухав представника заявниці і свідка, беручи до уваги думку керівника заінтересованої особи, дослідивши письмові докази, встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 13 жовтня 1958 року, а також копіями свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_7 з ОСОБА_8 від 02 листопада 1978 року, свідоцтва про розірвання шлюбу від 20 серпня 1984 року і копією виданого 28 вересня 1984 року свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 між ОСОБА_5 і ОСОБА_9 , згідно якої ОСОБА_9 присвоєно прізвище ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Іловайськ міста Харцизька Донецької області, що підтверджується копією довідки про причину смерті №114, виданої узловою лікарнею станції Іловайськ 10 жовтня 2020 року, а також копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 10 жовтня 2020 року адміністрацією міста Іловайська міста Харцизька так званої ДНР. Причиною смерті ОСОБА_3 в довідці про причину смерті зазначено «хронічний судинно-мозковий церебральний атеросклероз».

Факт взяття на облік ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеної особи у АДРЕСА_3 підтверджено копією довідки від 23 серпня 2017 року №.

Факт взяття на облік ОСОБА_3 як внутрішньо переміщеної особи у АДРЕСА_2 підтверджено копією довідки від 10 вересня 2015 року №2318/5588.

Представник заявниці ОСОБА_2 звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), де йому 12 травня 2021 року письмово було відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що представником заявниці пред`явлені документи, форма яких не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024.

Факт смерті ОСОБА_3 , крім зазначеного вище, представник заявниці підтверджує копіями фотографій з місця поховання ОСОБА_3 .

Громадянство України померлої ОСОБА_3 підтверджено копією паспорту громадянина України на її ім`я серії НОМЕР_6 , виданого Харцизьким МВ УМВС України в Донецькій області 19 жовтня 2001 року.

На підставі п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Суд керується також положеннями ч.1 ст.317 ЦПК України, якою визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Даючи оцінку допустимості доказів - документів, виданих на тимчасово окупованій території України, суд керується частиною 2 статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також статтею 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Враховуючи, що норми статті 317 ЦПК України спрямовані на забезпечення прав осіб, які проживають на території, де не здійснюють діяльність органи державної реєстрації актів цивільного стану, суд керується тим, що тимчасово окуповані населені пункти визначені розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", серед яких є м.Харцизьк Донецької області.

Разом із тим, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСЛП), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Тому суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Відтак, суд як виняток приймає до уваги дані про смерть (дату, місце), які зазначені у вищенаведених документах, виданих на окупованій території, так як наведені обставини смерті особи також підтверджуються поясненнями представника заявниці і свідка.

Таким чином, на переконання суду, дослідженими у справі доказами доведено факт смерті ОСОБА_3 в м.Іловайськ м.Харцизька Донецької області, та підтверджено неможливість реєстрації такого факту в органах реєстрації актів цивільного стану України, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

Встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території має юридичне значення для заявниці, оскільки необхідне їй для отримання державної соціальної допомоги і оформлення своїх спадкових прав.

Згідно ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст.92, 263-265, 268, 315-319 ЦПК України, ст.ст.1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території задовольнити.

Встановити факт смерті матері заявниці ОСОБА_1 - громадянки України ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Чернікове Старооскольського району Курської області, Російська Федерація, місце реєстрації якої АДРЕСА_1 , і яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Іловайськ міста Харцизька Донецької області, Україна.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: Кацаренко І. О.