Провадження 2/557/293/2021
Справа 557/489/21
У Х В А Л А

07 травня 2021 року смт Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

судді Оленич Ю.В.,

секретар судового засідання Лисанець М.В.,

номер справи 557/489/21,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Приватне акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в смт Гоща у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди,

за участю представника позивача Коневалика А.В.,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Гощанського районного суду Рівненської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди.

Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 05 квітня 2021 року у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

27 квітня 2021 року представником відповідача ОСОБА_3 через канцелярію суду подано клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальному провадженні №0000051 за ч. 3 ст. 286 КК України. В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що позивачем не надано копії вироку, який набрав законної сили та встановив відповідальність у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 13 січня 2018 року та в результаті якої загинув ОСОБА_4 . Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом, на переконання представника відповідача, полягає в тому, що обставини наявності чи відсутності вини водія у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Позивач у судове засідання не з`явилася, представник останньої ОСОБА_2 у судовому засіданні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі просив відхилити, вказавши на те, що матеріали даної цивільної справи містять належні та допустимі докази, що мала місце дорожньо-транспортна пригода та внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки загинув пасажир ОСОБА_4 . При цьому ОСОБА_2 , зауважив, що відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Зауважив останній і на тому, що за приписами ч. 2 ст. 1188 ЦК України шкода в результаті взаємодії джерел підвищеної небезпеки, завдана іншим особам, відшкодовується незалежно від вини особи, яка таку шкоду завдала.

З огляду на вказані обставини представник позивача не вбачає підстав для зупинення провадження у справі в порядку п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Що стосується кримінального провадження №0000051 за ч. 3 ст. 286 КК України, то представник зазначив, що таке перебуває на розгляді у Рівненському районному суді Рівненської області, справа №570/1875/18, згідно даних ЄДРСР останній процесуальний документ (ухвала про привід свідка) у даній справі був прийнятий судом у лютому 2019 року, кінцеве рішення за результатами розгляду даного кримінального провадження відсутнє.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час, місце та дату розгляду справи, у судове засідання не з`явився.

Заслухавши думку представника позивача по клопотанню представника відповідача про зупинення провадження у справі, вивчивши клопотання та оглянувши матеріали цивільної справи, необхідні для вирішення поданого клопотання, суд приходить наступного висновку.

Як установлено судом зі змісту позовної заяви, представник позивача ОСОБА_2 , діючи в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 13 січня 2018 року приблизно о 15 годині 15 хвилин за участю автомобіля «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , та автомобіля «BMW 525», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «BMW 525», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 від отриманих травм загинули на місці пригоди, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Водночас до позову представником позивача долучено копію обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051 від 13 січня 2018 року відносно ОСОБА_6 за фактом вчинення ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Згідно пояснень представника позивача та відомостей сайту Судової влади України, в провадженні Рівненського районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження №0000051 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, (справа №570/1875/18). Справу призначено до розгляду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Суть спірних правовідносин у даній цивільній справі полягає у вирішенні питання щодо стягнення із страхової компанії матеріальних збитків, заподіяних смертю потерпілого в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, та не пов`язано із відшкодуванням шкоди особі, яка потерпіла від злочину.

Тому, суд, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі в порядку п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, зауважує, що право позивача на відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, не залежить від встановлення факту наявності в діях заподіювача цієї шкоди складу кримінального правопорушення.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у постанові від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК).

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду (пункт четвертий постанови).

Вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України).

Разом з тим, відсутність наведених судових рішень не позбавляють суд, який розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої вони ухвалені, а саме: справу про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, встановити, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони відповідачем.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відсутність, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України підстав для зупинення провадження у справі, у зв`язку з чим клопотання представника відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 251, 259-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про зупининення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди - відмовити.

Розгляд справи відкласти на 10 годину 08 червня 2021 року.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 11 травня 2021 року.

Суддя Ю.В. Оленич