Справа №949/314/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Отупор К.М.,

за участю секретаря судового засідання Катюха К.В.,

представника відповідача - Олексійовець Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Сарненської районної ради про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку, моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Сарненської районної ради про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку, моральної шкоди.

Свої вимоги мотивує тим, що згідно розпорядження голови Дубровицької районної ради від 04 квітня 2005 року №18 "Про призначення ОСОБА_2 ", її було призначено на посаду спеціаліста І категорії, юрисконсульт Дубровицької районної ради. 16 грудня 2020 року року вона була попереджена про звільнення з займаної посади головного спеціаліста, юрисконсульта організаційного відділу виконавчого апарату Дубровицької районної ради на підставі рішення Сарненської районної ради від 15 грудня 2020 року №09 "Про реорганізацію Рокитнівської та Дубровицької районних рад шляхом приєднання до Сарненської районої ради" у зв`язку з реорганізацією Дубровицької районної ради та відповідно скорочення чисельності та штату виконавчого апарату ради. 08 лютого 2021 року на її адресу надійшов лист Сарненської районної ради від 05 лютого 2021 року №01/20-78 "Пропозиція переведення на вакантні посади в Сарненській районній раді". 17 лютого 2021 року відповідно до розпорядження голови Сарненської районної ради від 16 лютого 2021 року №08-к "Про звільнення ОСОБА_1 ", вона була звільнена з роботи, на підставі пункту 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України. В день звільнення з роботи розрахунок був здійснений не вповному обсязі, а саме не виплачена (пункт 2.3. розпорядження від 16 лютого 2021 року №08-к "Про звільнення ОСОБА_1 ") вихідна допомога в розмірі трикратного середнього місячного заробітку, як постраждалої особи II категорії унаслідок Чорнобильської катастрофи, компенсація за 6 (шість) календарних днів не використаної відпустки згідно статті 47 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", не оплачені листи непрацездатності: серія АДШ №615834, серія АДШ №615959 - з 20 січня 2021 року по 09 лютого 2021 року, а також не виплачена матеріальна допомога на оздоровлення. Вважає такі дії відповідача незаконними, оскільки відповідно до частини 1 статті 116 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день увільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно пункту 1 частини 1 статті 21 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для працівників звільнених на підставі пункту 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, які віднесені до II категорій осіб, які постраждали унаслідок Чорнобильської катастрофи, роботодавець зобов`язаний виплатити їм допомогу в розмірі триразової середньомісячної заробітної плати. Звертає увагу на те, що відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у зв`язку зі звільненням працівників-чорнобильців установлена саме гарантована державою компенсація - допомога в розмірі триразової середньомісячної заробітної плати, яка виплачується в разі звільнення працівників у зв`язку зі скороченням штату. Означену допомогу роботодавці розраховують, нараховують і виплачують спочатку за рахунок власних коштів. А згодом понесені таким чином витрати відшкодовуються з бюджету органами соціального захисту, центрами з нарахування і виплати соціальної допомоги, управліннями праці і соціального захисту населення за місцем реєстрації громадян. Механізм відшкодування прописаний у відповідному Порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року №936. Тобто при звільненні чорнобильця, віднесеного до категорії II, у зв`язку зі скороченням штату роботодавець щодо нього повинен виконати обидві законодавчі норми: пункт 1 частини 1 статті 21 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та статтю 44 Кодексу законів про працю України, а саме: роботодавець повинен виплатити допомогу в триразовому розмірі середньомісячної зарплати, яка йому буде потім відшкодована з бюджету, і вихідну допомогу в розмірі середньомісячної зарплати за рахунок власних коштів. В разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 Кодексу законів про працю України, за відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В період з січня 2021 року по 18 лютого 2021 року їй не виплачувалася заробітна плата взагалі. Внаслідок протиправних дій відповідача їй завдано моральну шкоду, вона повинна була докладати додаткових зусиль для організації свого життя та родини. Зважаючи на економічний стан країни та погіршення свого здоров`я внаслідок хвороби з з 20 січня 2021 року по 09 лютого 2021 рік, це було досить важко. Внаслідок незаконних дій відповідача зазнала душевні страждання, наслідком яких стало погіршення фізичного та духовного стану. Тому, враховуючи викладене, вона звернулася до суду із даним позовом.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила суд позов задоволити, з урапзхуванням того, що частину коштів після її звернення до суду, відповідачем було виплачено .

Представник відповідача в судовому засіданні просила суд відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. При цьому представник позивача ОСОБА_3 зазначила, що всі кошти з районного бюджету, передбаченні чинним законодавством, та які були передбачені ОСОБА_1 , Сарненська районна рада позивачці виплатила (платіжне доручення №3 від 17 лютого 2021 року).

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Згідно розпорядження голови Дубровицької районної ради від 04 квітня 2005 року №18 "Про призначення ОСОБА_2 ", позивачку було призначено на посаду спеціаліста І категорії, юрисконсульт Дубровицької районної ради.

16 грудня 2020 року року ОСОБА_1 була попереджена про звільнення з займаної посади головного спеціаліста, юрисконсульта організаційного відділу виконавчого апарату Дубровицької районної ради на підставі рішення Сарненської районної ради від 15 грудня 2020 рокуроку №09 "Про реорганізацію Рокитнівської та Дубровицької районних рад шляхом приєднання до Сарненської районої ради" у зв`язку з реорганізацією Дубровицької районної ради та відповідно скорочення чисельності та штату виконавчого апарату ради.

Враховуючи рішення Сарненської районної ради від 15 грудня 2020 року №08 "Про затвердження структури, загальної чисельності виконавчого апарату Сарненської районної ради" станом на 08 лютого 2021 року у виконавчому апараті Сарненської районної ради було вакантні дві штатні одиниці: головний спеціаліст відділу з питань юридичного забезпечення роботи ради та комунальної власності виконавчого апарату та головний спеціаліст сектору кадрової роботи.

08 лютого 2021 року на адресу позивачки ОСОБА_1 надійшов лист Сарненської районної ради від 05 лютого 2021 року №01/20-78 "Пропозиція переведення на вакантні посади в Сарненській районній раді".

10 лютого 2021 року позивачка ОСОБА_1 головний спеціаліст, юрисконсульт організаційного відділу виконавчого апарату Дубровицької районної ради від запропонованих посад відмовилася.

17 лютого 2021 року відповідно до розпорядження голови Сарненської районної ради від 16 лютого 2021 року №08-к "Про звільнення ОСОБА_1 ", ОСОБА_1 була звільнена з роботи, на підставі пункту 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Згідно із розпорядженням голови Сарненської районної ради від 16 лютого 2021 року №08-к "Про звільнення ОСОБА_1 ", начальник фінансово- господарського відділу Дубровицької районної ради ОСОБА_4 повинна була провести повний розрахунок і виплатити позивачу ОСОБА_1 :

- вихідну допомогу в розмірі середньомісячного заробітку;

- вихідну допомогу в розмірі трикратного середньомісячного заробітку;

- компенсацію за не використанні дні відпусток (в тому числі 6 календарних днів згідно із статтею 47 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

В даному випадку варто зауважити, що частину виплат позивачу ОСОБА_1 повинна була здійснювати Сарненська районна рада з районного бюджету, а частину - органи соціального захисту населення, що проводять нарахування та виплати, передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з державного бюджету, а іншу частину ("лікарняні" з 6-го дня) за рахунок страхових коштів Фонду соціального страхування України.

Згідно із частиною 1 статті 3 та статтею 4 Кодексу законів про працю України, трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю, яке складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу законів про працю України, приписи якої кореспондуються із частиною 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Структура заробітної плати визначена статтею 2 Закону України "Про оплату праці"», за змістом якої заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Виплати (суми коштів), які позивач ОСОБА_1 осить стягнути із Сарненської районної ради, не можуть вважатись заробітною платою та не витікають із трудового договору як підстави для виплат. Ці виплати не можуть кваліфікуватись як плата за виконану роботу.

Допомога у трикратному розмірі середньомісячної заробітної плат у разі вивільнення працівників у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, компенсація за 6 календарних днів "Чорнобильської" відпустки та лікарняні виплати не є різновидом оплати праці та елементом структури заробітної плати.

Що стосується виплат, які здійснювала Сарненська районна рада з районного бюджету, то Сарненська районна рада розрахувалась з позивачкою ОСОБА_1 у повному обсязі в строки, передбаченні чинним законодавством (платіжне доручення №3 від 17 лютого 2021 року).

Щодо виплат, які здійснюються відповідно Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року №936 та Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Постановою від 26 вересня 2001 року №1266, то Сарненська районна рада ніякого відношення до таких виплат та до бюджету з якого здійснюються ці виплати не має.

Відповідно до Порядку який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року №936, головним розпорядником коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є Мінсоцполітики.

Розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня за програмами є структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних і Київської міської держадміністрацій, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім м. Києва) рад, Фонд соціального захисту інвалідів.

Відповідно до пункту 4 Порядку, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року №936, виплата компенсацій та допомоги певних видів (в нашому випадку це: виплата допомоги у трикратному розмірі середньомісячної заробітної плат у разі вивільнення працівників у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників; компенсація за 6 календарних днів "Чорнобильської" відпустки), передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", проводиться центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних і районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім м. Києва) рад (далі - уповноважений орган) за місцем фактичного проживання (перебування) працюючих та непрацюючих громадян.

Так відповідно до розпорядження голови Сарненської районної ради від 16 лютого 2021 №08-к "Про звільнення ОСОБА_1 " начальник фінансово- господарського відділу Дубровицької районної ради ОСОБА_4 повинна була провести повний розрахунок і виплатити позивачу - ОСОБА_1 всі необхідні кошти.

ОСОБА_4 - начальник фінансово-господарського відділу Дубровицької районної ради у строки передбаченні чинним законодавством подала необхідний пакет документів (платіжне доручення, розрахунок видатків пов`язаних з компенсацією та реєстр отримувачів) до Управління соціального захисту населення Дубровицької районної державної адміністрації, як того вимагає Порядок, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року №936.

Згідно відомостей розподілу виплат, ОСОБА_1 24 березня 2021 року отримала допомогу у трикратному розмірі середньомісячної заробітної плат у разі вивільнення працівників у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, а 25 березня 2021 року отримала компенсацію за 6 календарних днів "Чорнобильської" відпустки (копії відомостей розподілу виплат від 24 березня 2021 року №210324СТ114977 та від 25 березня 2021 року №210325СТ1132870).

З 20 січня по 23 січня, а потім з 26 січня 2021 року по 09 лютого 2021 року позивач ОСОБА_1 перебувала на "лікарняному".

16 лютого 2021 року начальник фінансово-господарського відділу Дубровицької районної ради - ОСОБА_4 подала необхідний пакет документів до робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування.

Відповідно до Порядку, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 №1266, перші п`ять днів тимчасової непрацездатності оплачує установа-роботодавець, інші дні оплачуються за рахунок страхових коштів Фонду соціального страхування України.

18 лютого 2021 року позивач ОСОБА_1 отримала кошти за перші п`ять днів тимчасової непрацездатності, які оплатила Сарненська районна рада. Тому жодної заборгованості перед позивачем на сьогоднішній день з боку відповідача немає.

Відповідно відомостей розподілу виплат, ОСОБА_1 31 березня 2021 року та 01 квітня 2021 року отримала кошти за дні непрацездатності, які оплачуються за рахунок страхових коштів Фонду соціального страхування України ("лікарняні") (копії відомостей розподілу виплат від 31 березня 2021 року №210331РВ2 та від 01 квітня 2021 №210401РВ30).

Щодо позовної вимоги позивачки щодо стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення, то варто зауважити, що відповідно до статті 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", посадовим особам місцевого самоврядування надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законами України не передбачено тривалішої відпустки, з виплатою допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Відповідно до підпункту 3 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р. № 268 "Про впорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів", затвердженої згідно із статтею 8 Закону України "Про оплату праці", керівникам органів місцевого самоврядування та їх виконавчих органів у межах установленого фонду оплати праці надано право надавати працівникам допомогу на оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника.

Згідно із статтею 21 Закону України "Про відпустки", заробітна плата за час відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до її початку, одночасно здійснюється виплата і допомоги на оздоровлення.

Матеріальна допомога при звільненні працівника може виплачуватися лише у випадку, якщо перед звільненням працівник іде у відпустку - так звану відпустку з наступним звільненням. У такому разі буде дотримано основні вимоги, за яких виплачується матеріальна допомога на оздоровлення - надання працівникові відпустки.

Позивачка ОСОБА_1 ще за 2 місяці до запланованої дати звільнення (16 грудня 2020 року) була персонально під підпис ознайомлена з попередженням про звільнення з займаної посади головного спеціаліста, юрисконсульта організаційного відділу виконавчого апарату Дубровицької районної ради.

Разом з тим, про наступне вивільнення позивач ОСОБА_1 ознайомилась ще 10 лютого 2021 та одночасно відмовилась від пропозиції про переведення на вакантні посади у виконавчому апараті Сарненської районної ради, що свідчить про відсутність наміру продовжувати трудові відносини, та не позбавляло її права написати заяву про надання відпустки й отримати матеріальну допомогу на оздоровлення.

Так, як заява щодо надання відпустки з 13 лютого 2021 року тривалістю 3 календарні дні надійшла до районної ради лише 16 лютого 2021 року (надіслана рекомендованим листом) то на час розгляду заяви підстави для надання відпустки були відсутні, так як період минув, та вже було видане розпорядження голови Сарненської районної ради "Про звільнення ОСОБА_1 ", про що позивач ОСОБА_1 була проінформована (лист від 19 лютого 2021 року №01/20- 114). Більше ніяких звернень (ні усних, ні письмових) щодо надання ОСОБА_1 відпустки до Сарненської районної ради не надходило.

У інших випадках звільнення, якщо працівник має невикористані дні відпустки, йому виплачується грошова компенсація. А це, не дає права на отримання матеріальної допомоги на оздоровлення.

При цьому слід зазначити, що законодавством не передбачено, що при отриманні працівником грошової компенсації за дні невикористаної щорічної відпустки, що йому додатково ще мають виплатити матеріальну допомого на оздоровлення.

Позивачка ОСОБА_1 у відпустці з 01 січня 2021 року по 17 лютого 2021 року (день звільнення) не перебувала, тому Сарненською районною радою їй було виплачена лише компенсація за невикористанні дні відпустки.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно частини 1 статті 21 Кодексу законів про працю України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Частиною 1 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до частини 1 статті 116 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно частини 1 статті 117 Кодексу законів про працю України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Статтею 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим кодексом.

В судовому засіданні позивач не довела належними доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Також позивачкою не доведено, що відповідачем завдано їй моральну шкоду.

Згідно статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У пунктах 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року № 4 судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні не довела наявність протиправних дій з боку відповідача щодо неї.

На підставі викладеного суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись статтями 12, 81, 141, 264, 265, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Сарненської районної ради про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку, моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 15 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне рішення складено 30 квітня 2021 року.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду К.М. Отупор