справа № 631/910/20
провадження № 2/631/272/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 грудня 2021 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді Мащенко С. В.

за участю:

секретаря судового засідання Колодяжної А. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення суду в селище міського типу Нова Водолага цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та інтересах якої діє адвокат Мезін Віталій Вікторович, до НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ«Про встановлення факту сумісного проживання»,-

в с т а н о в и в:

20 жовтня 2020 року до Нововодолазького районного суду Харківської області звернулася ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Мезін В. В., з позовом до НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ,- «Про встановлення факту сумісного проживання» (вхідний № 5882/20-вх), на обґрунтування якого сторона позивача зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 рідний дядько позивачки, що підтверджується свідоцтвом про смерть (серії НОМЕР_1 ), виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді Ѕ частки житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресом: АДРЕСА_1 ,- а також земельної ділянки, площею 6,23 гектарів, що розташована на території Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після смерті дядька ОСОБА_1 не зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем за адресом: АДРЕСА_2 ,- хоча й була зареєстрована в селі Павлівка Нововодолазького району Харківської області. Крім того, зазначила, що між ОСОБА_2 та нею 05.12.2007 року був укладений спадковий договір, відповідно до якого ОСОБА_1 повністю утримувала ОСОБА_2 , надавала йому відповідне харчування, забезпечувала належний догляд та необхідну допомогу до самої смерті. Факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 підтверджується показаннями свідків, які проживали в будинку АДРЕСА_3 . Звернувшись до Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори 18.08.2020 року, ОСОБА_1 отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із тим, що нею був порушений строк на прийняття спадщини, тому просила встановити факт її сумісного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини (а. с. 2 5).

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області, постановленою 26.10.2020 року, позовну заяву прийнято та відкрито загальне провадження (а. с. 27 30).

11.01.2021 року представник позивача адвокат Мезін В. В. звернувся до суду із клопотанням (вхідний № 57/21-вх) про витребування доказів по справі, а саме: інформації про наявність або відсутність спадкових справ та заповітів після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ,- яке задоволене й на підставі ухвали суду від 11.01.2021 року копія справи витребувана, долучена до матеріалів справи та досліджена в ході судового розгляду (а. с. 54, 57 60, 72 101).

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області, постановленою 07.06.2021 року, закрито підготовче провадження у цій цивільній справі та призначено її до судового розгляду по суті (а. с. 131 134).

13.12.2021 року за вхідним № 7090/21-вх від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів, а саме: акту депутату округу № 3 Нововодолазької селищної ради Дягтяр Г. П., складеного 13.12.2021 року за вихідним № 978, та копії квитанцій з комунальних послуг за адресом: АДРЕСА_2 (а. с.178, 179, 180 - 181).

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданніпозовні вимоги підтримала повністю та надала пояснення, аналогічні змісту позову й просила встановити факт її сумісного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини. В подальшому до суду не з`явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки не сповістила, проте скористалась правом, наданим їй частиною 1 статті 58 Цивільного процесуального кодексу України, щодо участі у судовому процесі через представника за ордером адвоката Мезіна В. В. (а. с. 21, 22, 23, 177).

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мезін В. В., що діяв за ордером від 30.01.2020 року (серії АХ № 1027460), виданим на підставі договору про надання правової допомоги б/н, укладеного 30.01.2020 року між ним та ОСОБА_1 , а також свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (серії ДН № 5686), виданого 24.12.2019 року на підставі рішення Ради адвокатів Донецької області року № 17 від 27.11.2019 року, у судовому засіданні вимоги ОСОБА_1 підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні змісту позову та просив їх задовольнити. В подальшому до суду також не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки не сповістив, проте надав заяву, зареєстровану за вхідним № 7090/21-вх від 13.12.2021 року, в якій просив розгляд справи закінчити за їх із позивачкою відсутності (а. с. 21, 22, 23, 177, 178).

Представник відповідача НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ у судове засідання теж не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи сповіщений своєчасно та належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомив, однак від сільського голови Єсіна О. надійшов лист, зареєстрований за вхідним № 3265/21-вх від 11.06.2021 року, в якій він просив справу розглянути за відсутності їх представника, зазначивши, що вони не заперечують проти задоволення позову (а. с. 136, 177).

Відповідно до змісту частини 1 статті 58 Цивільного процесуального кодексу України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, а згідно з частиною 1 статті 223 цього ж кодексу неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Крім того, на підставі частини 3 статті 211 зазначеного вище кодифікованого закону України, особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у сторін свідчать їх відповідні заяви, долучені до матеріалів справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання необхідним з`явлення до суду позивача та її представника, а також давання представником відповідача особистих пояснень не має, суд вважає за можливе закінчити розгляд справи за їх відсутності.

Здійснюючи правосуддя на засадах змагальності й рівності учасників судового процесу перед законом і судом, всебічно, повно, об`єктивно, справедливо, неупереджено та своєчасно з`ясувавши всі обставини справи і всі фактичні данні в межах заявлених вимог, що мають значення для вирішення справи за суттю й на які учасники справи посилались як на підставу своїх вимог, перевіривши їх доказами, отриманими відповідно до правил цивільного процесуального кодифікованого закону й безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, що відповідають вимогам закону про їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а саме: заслухавши пояснення позивача, її представника, свідків та дослідивши письмові докази у справі,- суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.

При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.

Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.

Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, а тому позов перебував на розгляді належного суду.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства, визначеним у частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому згідно з частиною 1 статті 4 цього ж нормативно-правового акту, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, суд відповідно до приписів частини 1 статті 13 цивільного процесуального кодифікованого закону України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

При цьому частиною 1 статті 77 вказаного нормативно-правового документа визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до припису частини 3 статті 12 та частини 1 статті 81 цивільного процесуального кодифікованого закону України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього кодексу.

Одночасно із цим, згідно з частиною 2 статті 77 та частиною 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відтак, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю.

Так, допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 , пояснила, що вона з померлим ОСОБА_2 була сусідкою по тамбуру. Після смерті в 2007 році його дружини, до ОСОБА_2 переїхала жити його племінниця ОСОБА_1 , яку вона постійно бачила. Крім того, ОСОБА_2 казав, що племінниця за ним доглядає, а він заповість їй усе своє майно.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 , пояснив, що в будинку АДРЕСА_3 проживає з 1978 року. Зазначив, що з ОСОБА_2 вони проживали в одному під`їзді. Після смерті дружини ОСОБА_2 , до нього переїхала його племінниця ОСОБА_1 . Про це йому відомо зі слів ОСОБА_2 , а також він постійно бачив ОСОБА_1 в різний час доби у під`їзді будинку, тобто не тільки зранку в певний день тижня, а в різний час та у різні дні.

Згідно зі Свідоцтвом про смерть (серії НОМЕР_1 ), виданим 10.05.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 56 років в місті Харкові, про що 10.05.2013 року складено відповідний актовий запис № 6466 (а. с. 15).

Зі свідоцтва про народження (серії НОМЕР_2 ), виданого 17.06.1964 року бюро записів актів громадянського стану села Стара Водолага Валківського району Харківської області, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Стара Водолага Валківського району Харківської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 30.07.1956 року зроблено відповідний запис за № 17, та його батьками зазначені: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а. с. 12).

Відповідно до свідоцтва про народження (серії НОМЕР_3 ), виданого 09.11.1968 року Староводолазьким сільським ЗАГСом Нововодолазького району Харківської області, ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Стара Водолага Нововодолазького району Харківської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 09.11.1968 року зроблено відповідний запис за № 23, та її батьками зазначені: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а. с. 14).

Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу (серії НОМЕР_4 ), виданим 23.04.1988 року Староводолазьким сільським ЗАГСом Нововодолазького району Харківської області, громадяни: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець села Стара Водолага Нововодолазького району Харківської області, та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка села Стара Водолага Нововодолазького району Харківської області,- уклали шлюб 23.04.1988 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу в цей день зроблено запис за № 1. Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу « ОСОБА_9 » (а. с. 11).

Як убачається із свідоцтва про народження (серії НОМЕР_5 ), виданого 01.02.1989 року Старомерчинською селищною радою Валківського району Харківської області, ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 в селищі Старий Мерчик Валківського району Харківської області, про що в книзі реєстрації актів про народження 01.02.1989 року зроблено запис за № 5, та її батьками зазначені: ОСОБА_8 та ОСОБА_11 (а. с. 13).

Відповідно до свідоцтва про шлюб (серії НОМЕР_6 ), виданого 06.09.2016 року Дзержинським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації акті цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, громадяни України: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець села Володимирівка Акимівського району Запорізької області, та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженка селища міського типу Старий Мерчик Валківського району Харківської області, зареєстрували шлюб 06.09.2016 року, про що в цей день складено відповідний актовий запис № 662. Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу « ОСОБА_13 » (а. с. 10).

Отже, наведеним доведено, що померлий ОСОБА_2 мав рідну сестру ОСОБА_7 , яка є матір`ю позивача ОСОБА_1 .

Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю (серії IV-ХР № 022253), виданим на підставі Розпорядження Нововодолазької райдержадміністрації Ради народних депутатів № 120 від 27.05.2002 року, ОСОБА_2 було передано у приватну власність земельну ділянку, площею 6,23 гектарів, в межах згідно з планом, яка розташована на території Староводолазької сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1878 (а. с. 18).

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом (бланк серії ААР № 557686), виданого 26.06.1999 року державним нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Змієвською Т. М., зареєстрованого в реєстрі за № 1010, ОСОБА_2 отримав у спадщину половину жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 , що розташований на землі сільської ради (а. с. 19).

З копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Нововодолажським малим комунальним підприємством технічної інвентаризації 30.03.2006 року за № 10244039, убачається що за ОСОБА_2 , було зареєстроване право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з розміром частки Ѕ на підставі свідоцтва про право на спадщину (бланк серії ААР № 557686), виданого 26.06.1999 року Нововодолазькою державною нотаріальною конторою (а. с. 20).

Наведеним встановлена наявність спадкової маси померлого ОСОБА_2 .

05.12.2007 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрованим за адресом: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_10 , укладено спадковий договір, посвідчений державним нотаріусом Десятої харківської державної нотаріальної контори Верещакою Г. Л. та зареєстрований в реєстрі за № 1-2130, відповідно до якого ОСОБА_2 після смерті передає у власність належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_4 , а ОСОБА_10 зобов`язується повністю утримувати ОСОБА_2 , надаючи йому необхідне харчування, одяг, ліки, забезпечуючи необхідний догляд та допомогу (а. с. 17).

Як убачається з Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова, сформованої 20.11.2018 року об 11 годині 58 хвилин за зверненням ОСОБА_1 від 20.11.2018 року, ОСОБА_1 зареєстрована за адресом: АДРЕСА_2 (а. с. 9).

Відповідно до акту, складеного депутатом округу № 03 Нововодолазької селищної ради Дігтяр Г. П. 13.12.2021 року за № 978, підпис якої посвідчено секретарем селищної ради Степаненко Н. Є. та скріплений гербовою печаткою селищної ради, ОСОБА_1 , 1981 року народження, з 2005 по 2013 роки була зареєстрована за адресом: АДРЕСА_5 , але фактично проживала за адресом: АДРЕСА_2 (а. с. 179).

Як убачається з копій квитанцій за комунальні послуги за травень 2013 року, сформованих у червні 2013 року, боргів за комунальні послуги не має, квитанції сплачувалися вчасно (а. с. 180 181).

Таким чином, наведеним доведено, що позивач ОСОБА_1 проживала разом з померлим однією сім`єю та вела із ним спільне господарство за адресом: АДРЕСА_2 .

Зі спадкової справи № 549/2016, заведеної державним нотаріусом Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , наданої суду за вхідним № 618/21-вх від 02.02.2021 року, вбачається, що:

-21.09.2016 року ОСОБА_11 звернулася до Десятої Харківської державної нотаріальної контори із відповідною заявою, від імені ОСОБА_6 , про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а. с. 72);

-Постановою завідувача Десятої харківської нотаріальної контори Верещаки Г. Л., за вихідним № 2250/548/2016, ОСОБА_6 відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропущенням строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а. с. 74);

-Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданої за № .09.2016 року о 13 годині 40 хвилин Десятою Харківською міською державною нотаріальною конторою, за параметрами пошуку «Донець Олексій Іванович» знайдено інформацію про спадковий договір, виданий на бланку серії ВКА № 926771, зареєстрований в реєстрі за № 1-2130, з номером у спадковому реєстрі 43568232, посвідчений 05.12.2007 року Десятою Харківською міською державною нотаріальною конторою (а. с. 75);

-З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданої за № .09.2016 року о 13 годині 39 хвилин Десятою Харківською міською державною нотаріальною конторою, за параметрами пошуку «Донець Олексій Іванович» вбачається, що інформація в реєстрі відсутня (а. с. 76);

-Як убачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 45159765, виданого 21.09.2016 року Десятою Харківською міською державною нотаріальною конторою, до Спадкового реєстру було внесено реєстраційний запис, за наступним параметром: реєстрація спадкової справи № 549/2016, яка була заведена 21.09.2016 року Десятою Харківською міською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 77);

-18.08.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори із відповідною заявою, про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а. с. 85);

-З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 7, сформованого 18 серпня 2020 року о 14:41:20 годині, за параметрами запиту «Дитина ОСОБА_7 », вбачається наявність актового запису про народження № 23, складеного 09.11.1968 року Староводолазькою сільською радою Нововодолазького району, згідно з яким ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 та її батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а. с. 89 90);

-Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 9, сформованого 18 серпня 2020 року о 14:50:39 годині, за параметрами запиту « ОСОБА_14 », вбачається наявність актового запису про шлюб № 1, складеного 23.04.1988 року Староводолазькою сільською радою Нововодолазького району, згідно з яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрували шлюб 23.04.1988 року (а. с. 91 92);

-З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 5, сформованого 18 серпня 2020 року о 14:47:30 годині, за параметрами запиту «Дитина ОСОБА_10 », вбачається наявність актового запису про народження № 05, складеного 01.02.1989 року Старомерчицькою селищною радою Валківського району, згідно з яким ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 та її батьками зазначені ОСОБА_8 та ОСОБА_11 (а. с. 93 94);

-Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 8, сформованого 18 серпня 2020 року о 14:48:48 годині, за параметрами запиту «Дитина ОСОБА_2 », вбачається наявність актового запису про народження № 17, складеного 30.07.1956 року Староводолазькою сільською радою Нововодолазького району Харківської області, згідно з яким ОСОБА_15 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його матір`ю зазначена ОСОБА_16 , в подальшому 17.06.1964 року в актовий запис були внесені зміни на підставі спільної заяви батьків, а саме: прізвище ОСОБА_17 було змінено на ОСОБА_18 , зазначено по батькові ОСОБА_19 , зазначені відомості про батька ОСОБА_5 , прізвище матері змінено з ОСОБА_17 на ОСОБА_18 (а. с. 95 96);

-Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 1, сформованого 18 серпня 2020 року о 15:14:07 годині, за параметрами запиту «Наречена ОСОБА_16 », вбачається наявність актового запису про шлюб № 6, складеного 14.10.1963 року Староводолазькою сільською радою Нововодолазького району, згідно з яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , зареєстрували шлюб 14.10.1963 року (а. с. 97 - 98).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, прийнятою 26.08.2020 року державним нотаріусом Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори Верещакою Г. Л., ОСОБА_1 відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 з тих підстав, що вона не подала до нотаріальної контори у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини та не була зареєстрована на момент смерті спадкодавця разом з ним (а. с. 16, 86).

Наведеним доведена наявність спору про право, що належить вирішити у судовому порядку.

Під час вирішення спірних правовідносин суд враховує, що їх правове регулювання здійснюється нормами Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 року (із змінами та доповненнями).

Отже, відносини, пов`язані із спадкуванням майна померлої особи, є цивільно-правовими та підлягають регулюванню нормами цивільного законодавства України.

Так, зі змісту позову ОСОБА_1 вбачається, що встановлення юридичного факту її постійного проживання однією сім`єю з померлим ОСОБА_2 необхідно їй для забезпечення можливості реалізації права на спадщину.

Абзаци 1 та 2 пункту 2 постанови Пленум Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» мовлять про те, що такі справи розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Також, ухвалюючи це рішення, суд виходить з положень частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України, відповідно до якої цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду (частина 5 статті 11 Цивільного кодексу України).

Приписами статей 1216 та 1217 вказаного кодифікованого закону України обумовлено, що спадкуванням, яке може здійснюватися за заповітом або за законом, є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з правилами частини 1 та 2 статті 1220 цього ж нормативно-правового акту спадщина відкривається внаслідок смерті, а часом її відкриття вважається день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, що виданий відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану.

При цьому, як зазначено у частині 1 статті 1222 вказаного кодексу, спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Отже, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі його відсутності право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 Цивільного кодексу України (частини 1 та 2 статті 1223 зазначеного останнім нормативно-правового кодифікованого акту України).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданої за № .09.2016 року о 13 годині 40 хвилин Десятою Харківською міською державною нотаріальною конторою за параметрами пошуку ОСОБА_2 знайдено інформацію тільки про спадковий договір, виданий на бланку серії ВКА № 926771, зареєстрований в реєстрі за № 1-2130, з номером у спадковому реєстрі 43568232, посвідчений 05.12.2007 року Десятою Харківською міською державною нотаріальною конторою (а. с. 75).

Отже, за життя померлий не зробив заповідальне розпорядження, тому спадкування належного йому майна слід здійснювати за законом.

Положення статті 1258 Цивільного кодексу України роз`яснюють, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, при цьому кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Ретельно перевіривши матеріали справи, а також відомості, надані судові нотаріусом, зокрема, її постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, суд убачає, що позивач є заінтересованою особою у прийнятті спадщини, проте впродовж шести місяців із дня смерті спадкодавця вона не звернулася до нотаріуса із відповідною письмовою заявою про прийняття спадщини.

Приписами частини 1 статті 1265 Цивільного кодексу України обумовлено, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеню споріднення включно, при чому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступень споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

З матеріалів справи убачається та доведено належними доказами в суді, що позивач та спадкодавець споріднюються один із одним як племінниця та рідний дядько відповідно, й вони мешкали на час смерті того за одним з ним адресом, а саме: АДРЕСА_2 ,- й вели сумісне господарство.

Отже, доказом наведеного, зокрема, є й свідчення їх сусідів, допитаних судом в якості свідків, а саме: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,- а також акт, складений депутатом округу № 03 Нововодолазької селищної ради Дігтяр Г. П. 13.12.2021 року за № 978, підпис якої посвідчено секретарем селищної ради Степаненко Н. Є. та скріплений гербовою печаткою селищної ради, відповідно до якого ОСОБА_1 з 2005 по 2013 роки мешкала за адресом: АДРЕСА_2 .

Відповідно до положень статей 1 і 34 Закону України «Про нотаріат» № 3425-ХІІ від 02.09.1993 року (із змінами та доповненнями) видача свідоцтва про право на спадщину визнається нотаріальною дією, яка вчиняється нотаріусами.

На дату подання ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України регламентований відповідним Наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, підпункт 1.2. пункту 1 глави 10 розділу ІІ якого обумовлює, що при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

При цьому, на виконання вимог підпункт 4.1. пункту 4 глави 10 розділу ІІ того ж Порядку, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва.

Отже, як дійсно обумовлено підпунктом 4.4. пункту 4 глави 10 розділу ІІ вказаного вище Порядку, факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, встановлення факту сумісного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , породжує юридичні наслідки у виді отримання спадщини та відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом.

Аналізуючи причини звернення позивача до суду із відповідною вимогою про встановлення факту сумісного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд переконався, що цей факт необхідний їй задля оформлення спадщини.

При цьому, з огляду на зміст постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, державного нотаріусу Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори Верещак Г. Л., ОСОБА_1 відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 з тих підстав, що вона не подала до нотаріальної контори у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини та не була зареєстрована на момент смерті спадкодавця разом з ним (а. с. 16, 86).

Таким чином, проаналізувавши всі наявні докази у їх сукупності, наведені та встановлені у судовому засіданні факти та відповідні ним правовідносини, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача та можливість задоволення її позову шляхом встановлення факту її сумісного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

Ухвалюючи це рішення, суд враховує, що згідно з положеннями частини 1 та 3 статті 1277 Цивільного кодексу України у разі відсутності спадкоємців, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування, тому суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що до участі у справі залучений належний відповідач.

Позивач, звертаючись до суду із цим позовом, не вимагає компенсації (відшкодування) понесених нею і документально підтверджених судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1258, 1261 1265 і 1277 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 року (із змінами та доповненнями); статями 1 і 34 Закону України «Про нотаріат» № 3425-ХІІ від 02.09.1993 року (із змінами та доповненнями); пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями); пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року; Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року; Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»; Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та статтями 1 - 5, 7, 10 - 13, 17 19, 23, 42, 58, 60, 62, 65, 67, 76 81, 83, 89, 128 131, 133, 211, 214, 223, 227, 230, 235, пунктом 2 частини 1 та частиною 3 статті 258, статтями 259, 263 - 265, 268, частинами 5 та 11 статті 272, частинами 1 і 2 статті 273, частиною 1 статті 352, статтями 354 і 355, Цивільного процесуального кодексу України № 1618-ІV від 18.03.2004 року (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року із змінами та доповненнями), -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 , від імені та інтересах якої діє адвокат Мезін Віталій Вікторович, до НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ«Про встановлення факту сумісного проживання»задовольнити.

Встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну його частини (скорочене рішення) - в той же строк з дня складання повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано, а у разі подання - після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення, що набрало законної сили, обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються при проголошенні рішення:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання чи перебування ( АДРЕСА_6 ), реєстраційний номер облікової картки платника податків ( НОМЕР_7 ), паспорт громадянина України з електронним носієм (№ НОМЕР_8 );

Відповідач: НОВОВОДОЛАЗЬКА СЕЛИЩНА РАДА, місцезнаходження (вулиця Донця Григорія, будинок № 14, селище міського типу Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області, 63202), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (04397997).

Скорочене рішення було ухвалено шляхом прийняття, складено за допомогою комп`ютерного набору та підписано суддею у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Повне рішення складено за допомогою комп`ютерного набору та підписано суддею в одному примірнику 10.01.2022 року.

Суддя: С. В. Мащенко