Провадження № 2/638/1035/21
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

19.04.2021 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді - Штих Т.В.,

за участі секретаря - Овчаренко К.В.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) треті особи Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку,-

встановив:

Позивачкиа звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить суд усунути перешкоди їй у користуванні квартирою за адресою АДРЕСА_1 , шляхом зняття ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

В обґрунтування заявленого позову позивачка зазначає, що відповідач у справі є її онуком. Квартира приватизована, відповідач має у власності 1/5 її частину. На час звернення до суду позивачка є власницею 2/3 частин вказаної квартири. Спільне життя сина позивачки з матір`ю відповідача не склалось, вона вдруге вийшла заміж та відповідач по даній справі був усиновлений з заміною прізвища та по-батькові. Позивачка неодноразово зверталась до відповідача щодо зняття ним з реєстрації за вказаною адресою, проте він самостійно не робить цього. Позивач зазначає, що вона сплачує значні кошти за комунальні послуги та в зв`язку з реєстрацією онука не може отримати субсидії на оплату комунальних послуг.

Відповідно до ухвали від 01 грудня 2020 року провадження у справі відкрите.

02 лютого 2021 року з поясненнями звернувся представник Департаменту реєстрації Харківської міської ради. Де зазначив правову позицію та просив розглядати справу за його відсутності.

04 лютого 2021 року до суду з заявою звернувся ОСОБА_4 , вказав, що з позовом погоджується, та просив справу розглядати за його відсутності.

05 лютого 2021 року закрите підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду.

15 лютого 2021 року позивач подала « уточнюючу позовну заяву». У вказаній заяві змінено дані відповідача

В судове засідання позивачка та її представник з`явились. Наполягали на задоволенні позовних вимог. Зазначили про необхідність зняття відповідача з реєстрації, так як позивачки затратно оплачувати комунальні послуги за відповідача. Не заперечували, що відповідач - є власником1/5 частини вказаної квартири.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, відзив на позов суду не надав, але надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності та про не заперечення проти задоволення позову.

Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення в заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У відповідності до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати.

Статтями 12, 13, 77 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити докази, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів.

З`ясувавши дані у справі, дослідивши докази, суд приходить до висновку про не обґрунтованість позовних вимог.

Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає встановленими наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження № НОМЕР_1 від 22 жовтня 1997 року - ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 23 серпня 2004 року надав нотаріальну згоду на усиновлення його малолітнього сина ОСОБА_2 з присвоєнням йому прізвища та по-батькові усиновителя.

Згідно до свідоцтва про народження № НОМЕР_2 , виданого 21 грудня 2004 року змінено прізвище та по-батькові відповідача у справі та змінено прізвище на « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а по-батькові « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Батьками зазначено ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 15 червня 1999 року НОМЕР_3 ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) є власником1/5 частина квартири за задресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до роз`яснення підстав відмови у знятті з реєстрації місця проживання від 18 серпня 2020 року виданого Департаментом реєстрації ХМР вбачається, що позивач намагалася зняти з реєстрації відповідача, проте отримала відмову, так як порушила вимоги щодо надання необхідних документів. Вказаних документів не надано і до суду.

Окремо суду зазначає, що ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) є власником1/5 частина квартири за задресою АДРЕСА_1 , та не може бути позбавлений права користування вказаним житлом, так як поняття власності включає в себе три складових : володіння, користування та розпорядження.

Суд в діях позивачки вбачає зловживання правом, так як вона не маючи відповідних повноважень 18 серпня 2020 року зверталась до органу реєстрації від імені відповідача з метою зняття його з реєстрації, не зважаючи на те, що відповідач повнолітній, законний власник житла та не надавав позивачці повноважень для звернення з вказаною заявою.

Суд роз`яснює позивачеві, що вона може звернутися з відповідним позовом про стягнення з відповідача витрат на оплату комунальних послуг, якщо вважає, що її право порушене.

Також суду не зрозумілі позовні вимоги щодо « усунення перешкод у користуванні» у той час коли сама позивачка зазначає, що відповідач не мешкає у квартирі з 2000 року, крім того надано копію акту від 19 серпня 2020 року, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_2 про не проживання відповідача за вказаною адресою. В чому ж саме перешкоджає користуватися квартирою відповідач позивачці.

Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням (ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. №1382-IV).

Суду не надано доказів наявності підстав для задоволення позовних вимог. Позивачем не правильно обрано спосіб захисту своїх прав.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 141, 259, 263 - 265, 280 - 282 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) треті особи Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку - залишити без задоволення.

Судові витрати вважати сплаченими позивачкою.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення виготовлений 26 квітня 2021 року.

Суддя: Штих Т.В.