ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/16/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді - Лужецькій О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 31.10.2016 року шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 05.09.2016 р. і до повноліття дитини. Вказує, що на даний час дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Посилається на те, що з 2016 р. ОСОБА_3 не цікавиться життям доньки, свої батьківські обов`язки не виконує, про стан здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток своєї доньки не піклується, участі в її вихованні та утриманні не приймає, має заборгованість зі сплати аліментів. Байдуже ставлення відповідача до виконання своїх батьківських обов`язків, життя дитини та порушення обов`язку сплати аліментів змусило її звернутися до суду з даним позовом в якому просила позбавити батьківських прав ОСОБА_3 .

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_6.від 05.02.2020 р. відкрито провадження у даній справі та постановлено провести розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

У зв`язку із звільненням з посади судді ОСОБА_6 , 09.09.2020 р.,у встановленому ЦПК України порядку справу передано у провадження судді Лужецької О.Р.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Лужецької О.Р. від 11.09.2020 р. справу прийнято до свого провадження.

Ухвалою суду від 09.02.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач та представник відповідача проти задоволення позову заперечували та просили суд відмовити в задоволенні позову.

Відповідач зазначив, що бажає приймати участь у вихованні дитини, однак позивач чинить перешкоди в спілкуванні із донькою, що порушує не тільки його права як батька, а в першу чергу порушує права та інтереси дитини. Вказує, що позивач не надає можливості йому бачитись з дитиною, оскільки не говорить місце перебування доньки, крім того додзвонитися до позивача та доньки не може. Бачився з дитиною тільки через матір позивача. Зазначив, що на день народження доньки намагався привітати її, однак на телефонні дзвінки ніхто не відповідав. Пояснює, що бачиться з дитиною рідко через заборону позивача, в якості причин відсутності можливості в спілкуванні наводиться перебування дитини в АР Крим або її зайнятість на навчанні.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та надав висновок про можливість позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що з 02.06.2012 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.5)

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 31.10.2016 року шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 05.09.2016 р. і до повноліття дитини. (а.с.8-12)

Як вбачається із матеріалів справи, після розірвання шлюбу сторони припинили проживати однією сім`єю, дитини залишилась проживати з позивачем. На день розгляду справи в суді дитина проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач наполягала, що відповідач станом на 01.07.2019 року має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 61 238 грн., на підтвердження чого надала розрахунок заборгованості по аліментам, складений 03.07.2019 р. головним державним виконавцем Дарницьким РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві.

Відповідач у свою чергу пояснив, що аліменти сплачує, не відмовляється від утримання доньки та вносить кошти на погашення даної заборгованості.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Визначено, зокрема, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування.

А частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках.

За змістом ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У відповідності до п. 2 частини 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

В судовому засіданні відповідач неодноразово наголошував, що любить свою дитину та бажає приймати участь у її вихованні, проте матір`ю дитини чиняться перешкоди у його спілкуванні з нею, від виконання своїх батьківських обов`язків він не ухилявся. Він любить свою дитину, цікавиться по мірі можливості її проблемами, успіхами. Відповідач заперечує проти позбавлення його батьківських прав.

Суд також приймає до уваги намагання ОСОБА_3 зустрітися з донькою з метою її побачити, поспілкуватися з нею, дізнатися про її успіхи в навчанні.

Як вбачається з Висновку № 100-2068 від 11.02.2021 року, наданого Голосіївською районною в м. Києві державною адміністрацією Гуцька Юрія Олександровича доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітнього доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим згідно з висновком № 100-2068 від 11.02.2021 року Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації вбачається, 27.01.2021 р. ОСОБА_3 з`явився до Служби у справах дітей та надав письмові пояснення, з яких вбачається, що він заперечує проти позбавлення його батьківських прав та бажає приймати участь у вихованні малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зі слів батька мати чинить йому перешкоди у спілкуванні з донькою.

Суд не може погодитися з висновком, щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ставиться до нього критично, оскільки такий висновок винесений без достатніх правових підстав, немотивований, не містить обґрунтування доцільності такого рішення з точки зору позитивного впливу на малолітню доньку ОСОБА_5 .

Також, надані позивачем характеристика з закладу дошкільної освіти щодо відвідування батьківських зборів та малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 її батьком ОСОБА_3 (а.с.15), а також довідка про наявність заборгованості по аліментам (а.с. 13-14) не можуть бути підставою для задоволення даного позову, оскільки ст. 164 Сімейного кодексу України не місить такої підстави для позбавлення батьківських прав як ненадання матеріальної допомоги на утримання дитини та її невідвідування.

Вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав, судом приймається до уваги бажання та намаганнябатька зустрічатися з дитиною, про яке він заявляв у судовому засіданні, сам факт заперечення ним позовної заяви ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав також свідчить про його інтерес до дитини, бажання приймати активну участь у вихованні доньки, допомагати їй та бажання бути батьком

Згідно з ч. 3 ст.9 Конвенції про права дитини, дитина яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

В матеріалах справи відсутні переконливі докази винної поведінки ОСОБА_3 щодо ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а тому підстави для позбавлення його батьківських прав відсутні.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 164, 165 СК України, ст.ст. 76-81, 84, 90, 259, 263, 268, 273 ЦПКУкраїни, Постановою Пленуму ВСУ від 30.03.2007 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА