печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Остапчук Т.В. ,

при секретарі судового засідання - Шевченко Т.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» про визнання незаконним дії та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» про визнання незаконним дії та зобов`язання вчинити дії. Свої вимог обґрунтовує тим, що 24.09.2014р. уклав з АТ КБ «Приватбанк» кредитний договір та отримав кредит в розмірі 8 000грн. 18.12.2017р. банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Постановою Апеляційного суду Сумської області від 27.02.2018р. стягнуто з нього кошти, які сплатив. Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 21.05.2020р. скаргу його було задоволено, скасовані постанови державного виконавця у виконав цьому провадженні щодо нього по примусовому виконанні рішення.Зазначена Відповідачами на офіційному сайті https://www.ubki.ua інформація про заборгованість Позивача не відповідає дійсності.Просить визнати незаконними дії АТ КБ «Приватбанк» щодо передання недостовірних відомостей ТОВ «Українське бюро кредитних історій» для внесення інформації(запису) в кредитній історії ОСОБА_1 про наявність кредитної заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк» за договором №б/н від 24.09.2014р. Визнати незаконним внесенням ТОВ «Українське бюро кредитних історій» інформації(запису) в кредитній історії ОСОБА_1 про наявність кредитної заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк» за договором №б/н від 24.09.2014р. Зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» вилучити із усіх баз даних АТ КБ «Приватбанк» інформацію щодо заборгованості ОСОБА_1 за договором №б/н від 24.09.2014р. Зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» припинити поширення(розповсюдження) в будь-який спосіб, в тому числі, шляхом відступлення права вимоги, будь-яким третім особам неправдивої інформації щодо заборгованості ОСОБА_1 перед АТ КБ «Приватбанк» за договором №б/н від 24.09.2014р. Стягнути з відповідачів солідарно судовий збір в розмірі 840,80 грн., витрати на юридичну допомогу в розмірі 25 000 грн. Справу просив розглядати в відсутність.

Відповідач АТ КБ «Приватбанк» надав відзив, просив розглядати в відсутність.

Відповідач ТОВ «Українське бюро кредитних історій» надав відзив, просив розглядати в відсутність.

Ухвалою суду від 23.09.2020 р. у справі відкрито провадження у порядку загального позовного провадження .

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 24.09.2014 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Позивач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають між ним та Відповідачем (АТ КБ "ПриватБанк") Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Формулярами та стандартними формами є саме "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифи Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. згідно яких обслуговується Позивач.

У заяві Позивач особистим підписом підтвердив: "...я згоден з тим, шо дана заява разом з пам яткою клієнта. Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між мною та банком договір про надання банківських послуг. Я ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані мені у письмовій формі. Підписуючи дану заяву, я даю згоду на обробку банком усіх моїх персональних даних з метою та на умовах, встановлених в договорі про надання банківських послуг, підтверджую, шо я ознайомлений із своїми правами, пов 'язаними із зберіганням та обробкою моїх персональних даних, визначених діючим законодавством, мету збору та осіб, яким передаються мої персональні дані"

Заявою Позивача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ "ПриватБанк", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, укладений між ПAT КБ «Приватбанк» та позивачем кредитний договір за своєю природою є публічним договором та договором приєднання відповідно до положень ст. 633, 634 ЦК України.

Судом встановлено , що станом на 25.09.2017 року з боку Позивача утворилась заборгованість за Договором в загальному розмірі 17 016, 62 грн., що стало наслідком звернення АТ КБ "ПриватБанк" із позовом до Глухівського міськрайонного суду Сумської обл. за для стягнення відповідної заборгованості.

Вищезазначені обставини визнані ОСОБА_1 , дослідженні та встановлені у справі №576/2302/17, що знайшло своє відображення в рішенні Глухівського міськрайонного суду Сумської обл від 22.01.2018 року та постанові Апеляційного суду Сумської обл від 27.03.2018 р, тому, керуючись положеннями ч. 1, 4 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню

Звертаючись до суду з позовом про зобов`язання відповідача1 виключити з кредитної історії позивача всієї інформації про наявність за ним заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк» за кредитними договором позивач посилається на те, що не надавав згоди на збір, зберігання, використання та поширення через відповідача інформації за цим договором.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» ведення кредитної історії - діяльність Бюро із збирання, оброблення, зберігання, захисту, використання інформації, яка складає кредитну історію. Користувач Бюро - юридична або фізична особа - суб`єкт господарської діяльності, яка укладає кредитні правочини та відповідно до договору надає і має право отримувати інформацію, що складає кредитну історію.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону джерелами формування кредитних історій є: відомості, що надаються користувачем до Бюро за письмовою згодою суб`єкта кредитної історії відповідно до цього Закону; відомості державних реєстрів, інформація з інших баз даних публічного користування, відкритих для загального користування джерел за винятком відомостей (інформації), що становлять державну таємницю.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 Закону інформація для формування кредитної історії надається Користувачем до Бюро лише в разі наявності письмової згоди юридичної або фізичної особи, яка уклала кредитний правочин з користувачем.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону Бюро вилучає з кредитної історії всю інформацію, що міститься у кредитній історії, у разі відсутності письмової згоди суб`єкта кредитної історії на збір, зберігання, використання та поширення через Бюро інформації про нього.

Відповідно до п. 2.2.7.1. Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк», позичальник відповідно до Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» надає банку згоду на збирання, зберігання, використання, поширення, передачу та отримання банком у/від бюро кредитних історій інформації про себе, а саме доступ до своєї кредитної історії як для укладання цього договору, так і на період його дії.

Таким чином, встановлені судом обставини спростовують доводи позивача про те, що згоди на збір, зберігання, використання та поширення через відповідача про нього інформації він не надавав.

Відповідно до ст.. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повиннівиконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України).

Відповідно ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Проте, як убачається із матеріалів справи, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу про виконання зобов`язання в повному обсязі за кредитним договором.

Судом встановлено , що АТ «КБ «Приватбанком» було передано інформацію Товариству з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» за кредитним договором .

Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про організацію формування та обігу кредитних історій» Бюро вилучає з кредитної історії:

інформацію, яка передбачена пунктом 2 частини першої статті 7, у разі відсутності кредитного правочину, договору або визнання їх недійсними;

всю інформацію, що міститься у кредитній історії, у разі відсутності письмової згоди суб`єкта кредитної історії на збір, зберігання, використання та поширення через Бюро інформації про нього;

інформацію, яка передбачена пунктами 2-4 частини першої статті 7, у разі закінчення терміну зберігання інформації в кредитній історії.

Бюро має право за участю Користувача здійснювати звірення інформації, яка була надана цим Користувачем для формування кредитної історії, та вносити до неї зміни на умовах і в порядку, передбачених цим Законом та Договором.

Бюро зберігає інформацію протягом десятирічного терміну з моменту припинення кредитного правочину.

Судом встановлено, що відповідно до ст.. 1 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» метою цього закону є врегулювання суспільних відносин, що виникають у сфері збору, оброблення, зберігання, захисту та використання інформації про виконання особами грошових зобов`язань, функціонування інституцій, пов`язаних з обміном інформацією про грошові зобов`язання та забезпечення прав та інтересів суб`єктів кредитної історії.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» є лише особою, яка збирає, зберігає та використовує інформацію , яка надається банками.

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 3.06.2019р. відмовлено в позові ОСОБА_1 до АТ «КБ «Приватбанк» про визнання кредитного договору припиненим.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача про вилучення інформації, оскільки Бюро зберігає інформацію протягом десятирічного терміну з моменту припинення кредитного договору і тільки зі спливом цього строку вилучає вказану інформацію.

Доводи позивача щодо того, що кредитні договори є припиненими, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки позивач не надав суду достовірних та належних доказів на підтвердження цієї обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Оскільки судом будь-яких порушень прав, свобод чи законних інтересів позивача не встановлено, позовні вимоги позивачем не доведені, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись Законом України «Про організацію формування та обігу кредитних історій», ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» про визнання незаконним дії та зобов`язання вчинити дії.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

позивач: ОСОБА_2 : АДРЕСА_1

відповідач 1: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»: 01001, м. Київ, вул.. Грушевського, 1

відповідач 2: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій»: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д

Дата складання повного тексту рішення 23.12.2021р.

Суддя Остапчук Т.В.