Провадження № 2/522/2305/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

говуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про встановлення факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОМР в якому просить: встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , як між донькою та батьком; Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати Позивача - ОСОБА_2 . Після її смерті залишилася спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті матері, Позивач звернулася до приватного нотаріуса ОМНО Гуляєвої Н.В. із заявою про прийняття спадщини, як єдиний спадкоємець померлої. Однак, згідно Постанови приватного нотаріуса ОМНО Гуляєвої Н.В. від 09.06.2020 року, Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, та зазначено, що ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у вигляді квартири, частка якої належала померлій матері ОСОБА_2 , а інша частка належала ОСОБА_3 (діду Позивача та батьку ОСОБА_2 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадкоємцем ОСОБА_3 була ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Мати Позивача, не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті батька - ОСОБА_3 , через той факт, що не було надано нотаріусу підтверджуючих документів родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Зокрема, у свідоцтві про народження ОСОБА_2 батьком зазначений ОСОБА_4 , а також, спадкоємцем не було надано правовстановлюючих документів на квартиру. Таким чином, на даний час, позивач надала нотаріусу правовстановлюючі документи на квартиру, але не надала документів, які підтверджують родинні відносини між її матір`ю та дідом як доньки та батька.

Ухвалою суду від 17 серпня 2020 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 27 жовтня 2020 року.

Судове засідання 27 жовтня 2021 року відкладено на 01 лютого 2021 року з підстав знаходження судді на лікарняному.

У судове засідання 01 лютого 2021 року сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином . Судове засідання відкладено на 15 квітня 2021 року .

Ухвалою суду від 01 лютого 2021 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів по справі.

У судове засідання 15 квітня 2021 року сторони не з`явилися, про час, дату і місце судового засідання повідомлені належним чином, представником позивача подано заяву про розгляд справи за її участі, заявлені вимоги підтримали.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно оцінивши докази у їх сукупності приходить до висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , згідно Свідоцтва про смерть від 11.11.2018 року, яка є матір`ю позивача згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 13.11.1975 року, виданому міським ЗАГСом м. Одеси.

Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач звернулася 06.05.2019 року до приватного нотаріуса ОМНО Гуляєвої Н.В. із заявою про прийняття спадщини, в зв`язку з чим була заведена спадкова справа №16/2019, згідно Витягу від 06.05.2019 року.

Згідно Повідомлення приватного нотаріуса ОМНО Гуляєвої Н.В. № 203/02-84 від 04.11.2019 року, позивач є єдиною спадкоємицею своєї матері

Відповідно до постанови приватного нотаріуса ОМНО Гуляєвої Н.В. від 09.06.2020 року, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстав того, що ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у вигляді квартири, частка якої належала померлій матері ОСОБА_2 , а інша частка належала ОСОБА_3 (діду Позивача та батьку ОСОБА_2 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадкоємцем ОСОБА_3 була ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Мати позивача - ОСОБА_2 , не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті батька - ОСОБА_3 , через той факт, що не було надано нотаріусу підтверджуючих документів родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Зокрема, у свідоцтві про народження ОСОБА_2 батьком зазначений ОСОБА_4 , а також, спадкоємцем не було надано правовстановлюючих документів на квартиру. На даний час, позивач надала нотаріусу правовстановлюючі документи на квартиру, але не надала документів, які підтверджують родинні відносини між її матір`ю та дідом як доньки та батька.

Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України, суди розглядають справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а згідно ч. 1 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт як родинних відносин, так і належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, згідно копії паспорта серії НОМЕР_2 померлої ОСОБА_2 , вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 . Однак, її батьком записаний - ОСОБА_4 , а матір`ю - ОСОБА_5 , згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 08.09.1954 року, виданим Кагановицьким райбюро ЗАГСу м. Одеси.

При цьому, згідно Ордеру№ 045655 від 31.12.1982 року, ОСОБА_2 отримала квартиру АДРЕСА_2 , з правом на житлову площу ОСОБА_1 (донька) та ОСОБА_3 (батько).

Крім того, згідно Військового квитка № 34996 від 13.11.1948 року, виданого на ім`я ОСОБА_3 , зазначаються дані про його сімейний стан, де вказана дружина ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_6 1938 року народження.

Також, згідно Свідоцтва про право власності на житло від 31.01.1994 року та Розпорядження органу приватизації від 31.01.1994 року, зазначається, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

При цьому, згідно записі в актовому записі про смерть № 3489 від 05.04.1995 року, складеного Першим Приморським відділом ДРАЦСу ОМУЮ, померлий ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований за адресою квартири: АДРЕСА_1 .

Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше.

Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин та факту належності документів можуть бути, зокрема, спадкоємця померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин або факту належності документа мають настати певні юридичні наслідки.

Позивач не має іншої можливості підтвердити факт родинних відносин між померлою матір`ю і дідом, а також не може підтвердити факт належності своєму дідусю документів на квартиру, але їх встановлення породжує юридичні наслідки, оскільки з такими фактами законодавство пов`язує можливість реалізації спадкових прав Позивача.

Відповідно до п.1, п.6 ч.І ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду.

Позивач являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_7 , але юридично оформити спадщину у неї немає можливості, оскільки при зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадщини їй було відмовлено та запропоновано звернутися до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин між матір`ю та її батьком.

За таких обставин, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені засобами доказування, а відтак, є всі підстави для задоволення вимог про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , як між донькою та батьком; Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 31.01.1994 року №17-873 та Розпорядження органу приватизації від 31.01.1994 року №29471, виданих на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , їм на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_3 .

Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та- інших речових прав" передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. При цьому необхідно визначити якою є доля спадкодавця у праві спільної сумісної власності.

Згідно п. 224 Інструкції Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. №20/5 нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визнання) частки померлого у спільному майні.

Згідно ст. 372 ЦК України майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Згідно роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в п.3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, де зазначено, що спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. При цьому, зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Таким чином, суд робить висновок, про підтвердження факту родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є донькою та батьком.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 315 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визначення розміру часток у праві власності - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , як між донькою та батьком.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 20 квітня 2021 року.

Суддя Ю.Б. Свячена