Справа № 136/167/21
провадження № 2/136/43/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2021 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі Шпортун С.В.,

за участі секретаря судового засідання Мельник В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець,у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), в якому просить суд вирішити вимоги про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи від дня пред`явлення позову до суду 03.02.2021 і до досягнення дітьми повноліття.

Підставність позову позивач обґрунтовує тим, що вони із відповідачем є батьками двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач не надає у добровільному поряку коштів на утримання дітей, хоча є фінансово спроможним, угоди про добровільну сплату аліментів сторонами не досягнуто, а позивач не в змозі забезпечити утримання дітей самотужки, що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом.

У визначений судом строк відзиву на позов відповідач не подав.

Ухвалою суду від 16.02.2021 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У визначений судом строк відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що 17.02.2007 між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 . Від шлюбу сторони мають спільних дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії НОМЕР_2 та НОМЕР_3 .

Згідно довідки виданої Липовецькою міською радою від 25.01.2021 за №09-17-01/21 (а.с.7), діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні.

Позивач звернулась до суду із позовом в якому просить суд присудити із відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної дитини, вказуючи, що у добровільному порядку останній їх не надає.

Статтею 180 ч.1 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (ст.181 ч.2 СК України).

Обставини щодо проживання неповнолітніх дітей з матір`ю підтверджені належними та допустимими доказами.

Пункти 1, 2 статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачають, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище як платника аліментів так і дитини; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності з ч 1 ст. 183 СК України визначено що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до частини 2 ст.182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Правилами ст.141 СК України, передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, у тому числі щодо її утримання.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів щодо стану здоров`я дітей чи відповідача, відсутні підтвердження матеріального стану таких осіб.

У той же час суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, будь-яких належних та допустимих доказів щодо неможливості надавати матеріальну допомогу дітям у запропонованому позивачем розмірі відповідачем не надано, не містять таких доказів й матеріали справи.

Разом з тим, суд ураховує те, що на час розгляду справи двоє дітей проживають з матір`ю, а тому несення нею більшості витрат на утримання спільних з відповідачем дітей презюмується, суд вважає, що заявлена позивачем сума аліментів перебуває у межах справедливого балансу дотримання найкращих інтересів для дітей, з урахуванням фінансових можливостей батьків.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм правового регулювання спорпу, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частки його заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, ґрунтується на нормах діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Зрештою, в силу вимог ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Суд допускає негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат керується правилами Глави 8 ЦПК України.

Ураховуючи те, що позов задоволено, а при пред`явлені його до суду позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 19, 23, 76-80, 141, 258-259, 263-265, 268, 273-279, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_5 ) про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи від дня пред`явлення позову 03.02.2021 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору, в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Шпортун