Дата документу 26.04.2021 Справа № 329/912/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 329/912/20 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/1516/21 Богослов А.В.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого:Бєлки В.Ю.
Суддів:Кухаря С.В.
Онищенка Е.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Універсал Банк» - Сахабутдінова Віктора Юрійовича на заочне рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 03 лютого 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 30 листопада 2018 року відповідач з метою отримання банківських послуг в рамках проекту monobank підписала Анкету-заяву.

Положеннями Анкети-заяви визначено, що вона разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники в мобільному додатку вищевказаних документів, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови.

На підставі договору відповідач отримала кредит у розмірі 100 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок.

Банк зазначає, що свої зобов`язання за договором виконав, надав відповідачу кредит у вказаному розмірі згідно з Договором, в свою чергу відповідач своєчасно заборгованість за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, не погасила, тобто не виконала договірні зобов`язання.

01 червня 2020 року банк надіслав відповідачу повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погашення суми заборгованості, однак відповідач не вчинила жодних дій, спрямованих на погашення заборгованості.

Вказує, що станом на 24 червня 2020 року відповідач має заборгованість в розмірі 20 597 грн. 36 коп., яка складається з: 20 597 грн. 36 коп. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту). Відповідач в добровільному порядку заборгованість не сплачує.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг у розмірі 20 597 грн. 36 коп.

Заочним рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 03 лютого 2021 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник АТ «Універсал Банк» - Сахабутдінов В.Ю.зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд не в повній мірі дослідив обставини справи та надані докази. Суд не врахував, що відповідачем отримувалися кредитні кошти шляхом встановлення кредитних лімітів, а тому дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку виконання грошового зобов`язання та повернення кредитних коштів. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 1, 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 30 листопада 2018 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір у вигляді підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в рамках проекту monobank, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Підписана Анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники в мобільному додатку вищевказаних документів, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за зазначеним кредитним договором утворилася заборгованість, яка станом на 24 червня 2020 року становить 20 597 грн. 36 коп., яка складається з: 20 597 грн. 36 коп. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог банку, суд першої інстанції виходив з того, що вважав недоведеним з боку банку факт укладання договору позики саме на тих умовах, на які посилається позивач, а також, що банком не доведено факту перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача.

Колегія суддів не погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із матеріалів справи вбачається, що кредитний договір, укладений між сторонами є договором приєднання, який складається з Анкети-заяви та Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту.

Суд першої інстанції аналізуючи наявні докази та норми матеріального права прийшов до помилкового висновку, що оскільки Умови і правила надання банківських послуг, надані позивачем, ОСОБА_1 не підписані, отже банком не доведено належними доказами з якими саме умовами погоджувалась відповідач, а тому вказані Умови не можливо вважати частиною кредитного договору.

Однак, позивач долучає до матеріалів справи Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, затверджені 31 жовтня 2018 року та які набрали чинності 01 листопада 2018 року (а.с.8-14).

Анкета-заява відповідача про приєднання до Умов і правил датована 30 листопада 2018 року (а.с. 6). Отже колегія приходить до висновку, що банком доведено, що саме ті Умови, що додані до позовної заяви, були чинні на момент підписання Анкети-заяви, а отже саме з ними погоджувалась відповідач.

В той самий час розрахунок заборгованості (а.с.7), наданий банком, здійснений виключно на підставі Тарифів, викладених у вищевказаних умовах.

Суд першої інстанції посилається на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17 щодо того, що Умови і правила надання банківських послуг мають мінливий характер, а тому їх редакцію, надану позивачем, не можна вважати частиною спірного кредитного договору.

Однак обставини справи, що розглядається є відмінними від тих, що мали місце при ухваленні Великою Палатою Верховного Суду постанови 03 липня 2019 року, а тому вказана правова позиція не може бути застосована при вирішенні даної справи.

Також помилковим є висновок суду першої інстанції щодо недоведеності банком факту надання відповідачу коштів шляхом їх переказу на його поточний рахунок в сумі 100 000 грн.

Так, суд першої інстанції посилається на положення Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», яким регулюється порядок переказу банками коштів на рахунки фізичних осіб та зазначає, що належними засобами доказування обставин переказу відповідачу коштів в сумі 100 000 грн. на його поточний рахунок мають бути розрахункові документи: платіжне доручення; платіжна вимога-доручення; розрахунковий чек; платіжна вимога; меморіальний ордер.

Проте, відповідно до умов спірного договору визначено, що банк не перераховує кошти на рахунок клієнта, а відкриває рахунок та встановлює кредитний ліміт на платіжну карту, за допомогою якого клієнт може користуватись як власними коштами, що містяться на рахунку, так і користуватись коштами банку в межах кредитного ліміту.

Більш того, відповідно до наданої виписки про рух коштів по картці відповідача (а.с. 72-85), вбачається, що ОСОБА_1 користувалась як власними коштами, так і кредитним лімітом, заборгованість за яким, до певного часу, сплачувала належним чином.

Таким чином колегія суддів вважає висновок суду про відсутність у відповідача заборгованості за кредитом таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Разом з тим, виходячи з аналізу вищевказаної виписки про рух коштів, колегія суддів вважає, що розмір заборгованості, який просить стягнути відповідач, є необґрунтованим.

Так, відповідно до виписки, реальна заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 15 597 грн. 36 коп., в той час як банк просить стягнути 20 597 грн. 36 коп., тобто до суми заборгованості фактично додає суму кредитного ліміту в розмірі 5 000 грн., що залишився на картці та не був використаний відповідачем, а отже не підлягає стягненню з відповідачки.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необґрунтованість вимог позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом.

Виходячи із зазначеного, колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з частковим задоволенням позовних вимог банку.

Відповідно до ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, позивачем за подання позову сплачено судовий збір в розмірі 2 102 грн., а за подання апеляційної скарги 3 153 грн., всього судові витрати позивача по сплаті судового збору складають 5 255 грн. Таким чином, вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме в розмірі 3 978 грн. 04 коп.

Керуючись ст. 374, 376, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Універсал Банк» - Сахабутдінова Віктора Юрійовича задовольнити частково.

Заочне рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 03 лютого 2021 року у цій справі скасувати та ухвали постанову наступного змісту:

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надавання банківських послуг «Monobank» від 30 листопада 2018 року в розмірі 15 597 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто сім) гривень 36 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3 978 (три тисячі дев`ятсот сімдесят вісім) гривень 04 копійки.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справ, зазначений строк обчисляються з дня складання повного тексту постанови.

Повна постанова складена 26 квітня 2021 року.

Головуючий:В.Ю. Бєлка
Судді:С.В. Кухар Е.А. Онищенко