Справа № 126/376/21
Провадження № 22-ц/801/860/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуцол В. І.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 рокуСправа № 126/376/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О. В.,

суддів : Сала Т. Б., Якименко М. М.

за участю секретаря Ліннік Я. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів до пред`явлення позову,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бершадського районного суду Вінницької області, постановлену у цій справі 26 лютого 2021 року у м. Бершадь суддею цього суду Гуцолом В. І.,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення доказів до пред`явлення позову, мотивуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_2 , після смерті якої залишилось спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; дві земельні ділянки в межах населеного пункту; майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Спадкоємцями першої черги за законом на спадкове майно померлої баби є ОСОБА_3 та батько заявниці ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Отже, заявниця, в силу положень ст. 1266 ЦК України, має право на частку у спадщині за законом після смерті баби за правом представлення.

Разом з тим, 07 лютого 2008 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким частину свого майна заповіла своєму сину ОСОБА_4 .

21 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , проте їй було повідомлено, що на зазначене нею спадкове майно спадкодавцем складено заповіт на ім`я іншої особи, інформація про яку є нотаріальною таємницею та не може бути повідомлена заявниці.

ОСОБА_1 зазначає, що особами, на ім`я яких складено заповіт її бабою можуть бути ОСОБА_3 та/або ОСОБА_5 , проте у неї є підстави вважати, що спадкодавиця при його складенні не усвідомлювала дійсну його суть та була введена в оману.

За таких обставин, ОСОБА_1 має намір оскаржити в судовому порядку заповіт, складений її бабою на іншу особу, проте для доведення обставин щодо недійсності цього заповіту, визначення кола відповідачів та осіб, права яких можуть порушені судовим рішенням, заявниці необхідно ознайомитись з його змістом.

Пославшись на викладене та на те, що приватний нотаріус не надає копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , ні заявниці, ні на адвокатський запит, отже самостійно забезпечити докази для підготовки та подання позову відсутня можливість, ОСОБА_1 просила суд витребувати у приватного нотаріуса Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області Шийко Валентини Борисівни для огляду в Бершадському районному суді Вінницької області належним чином завірені копії усіх документів, які містяться у спадковій справі № 93/2020 (№ у спадковому реєстрі: 66610876) щодо майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема копії усіх заповітів.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 26 лютого 2021 року у задоволенні вказаної заяви відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, в апеляційній скарзі просить її скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення доказів.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, оскаржуване судове рішення цим вимогам не відповідає, тому апеляційний суд, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, перевіривши його законність і обґрунтованість у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржувану ухвалу скасувати з таких підстав.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 матір`ю ОСОБА_4 є ОСОБА_2 (а. с. 6)

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_4 (а. с. 5).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 04 березня 2011 року (а. с. 4).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 17 листопада 2020 року (а. с. 4).

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 62143864 від 21 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Шийко В. В. 21 жовтня 2020 року заведено спадкову справу № 93/2020 щодо майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 10).

Листом № 11/01-16 від 05 лютого 2021 року приватний нотаріус Шийко В. В. повідомила адвоката Бездітного Івана Івановича про те, що по спадковій справі № 93/2020 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкування відбувається за заповітом, який відмінив попередній заповіт, зроблений на ім`я ОСОБА_1 . Якщо на протязі строку для прийняття спадщини (до 02 березня 2021 року) ОСОБА_1 не подасть заяву про невидачу свідоцтв про право на спадщину та/або не надасть докази, що звернулася до суду та бажає визнавати заповіт недійсним, спадщина буде видана належним спадкоємцям за заповітом, оскільки нотаріус не може порушити права інших спадкоємців. Крім того, роз`яснено, що довідки про вчинені нотаріальні дії та документи видаються тільки фізичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялись нотаріальні дії, а нотаріуси, які вчиняють нотаріальні дії, зобов`язані додержуватись таємниці цих нотаріальних дій та відомостей, одержаних ними у зв`язку з їх вчиненням (а. с. 13).

Згідно з ч. 2ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинні бути зазначені вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу (п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України).

Частиною 4 ст. 84 ЦПК України передбачено, що суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Так, метою процесуального інституту витребування доказів є допомога сторонам в отриманні доказів, які вони не можуть одержати самостійно, що підтверджується обов`язком особи, яка заявляє клопотання про витребування доказів, долучити до нього відомості про неможливість отримання таких доказів особисто.

Відповідно до ч. 1- 3 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Отже, забезпечення доказів є механізмом збору і закріплення доказів до судового розгляду по суті та гарантує наявність доказів у справі на випадок, коли їх можна втратити до початку судового розгляду.

Забезпечення доказів є процесуальною дією суду, яка вчиняється за заявою осіб, які беруть участь у справі, якщо вони вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів. Під особами, які мають право заявити про забезпечення доказів, маються на увазі суб`єкти доказування. Відтак, останні повинні довести обґрунтованість своїх побоювань, що подача відповідних доказів може стати неможливим або ускладненим. Суд не може здійснити заходи щодо забезпечення доказів лише на підставі нічим не обґрунтованих побоювань суб`єкта доказування.

Інститут забезпечення доказів є спеціальним механізмом, який використовується для їх збереження та покликаний створити можливість реалізації своїх прав особами, які беруть участь у справі, щодо подання до суду необхідних доказів за наявності обставин, які свідчать, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим в майбутньому.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній фізичній або юридичній особі право доступу до суду. «Право на суд» включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати вирішення спору судом по суті.

Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (рішення у справі «Шишков проти Росії», від 20 лютого 2014 року, заява № 26746/05).

Отже, надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин, відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення доказів до пред`явлення позову у зв`язку з тим, що нею не зазначено підстав, що засіб доказування може бути втрачений або збирання та подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, суд першої інстанції виявив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, що призвело до обмеження права заявниці на доступ до суду, оскільки витребовувані копії спадкової справи, зокрема заповіт, складений ОСОБА_2 на ім`я іншої особи, є необхідними доказами для звернення до суду з позовною заяву про визнання заповіту недійсним, які не можуть бути самостійно отриманні заявницею у зв`язку з таємницею нотаріальних дій.

За таких обставин, враховуючи мету інституту витребування доказів щодо допомоги сторонам в отриманні доказів, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів до пред`явлення позову та витребування у приватного нотаріуса Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області Шийко Валентини Борисівни для огляду в Бершадському районному суді Вінницької області належним чином завірених копій усіх документів, які містяться у спадковій справі № 93/2020 (номер у спадковому реєстрі: 66610876) щодо майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема копій усіх заповітів.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржуване судове рішення в законній силі залишатись не може та відповідно до вимог ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення заяви про забезпечення доказів до пред`явлення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Бершадського районного суду Вінницької області від 26 лютого 2021 року скасувати.

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до пред`явлення позову.

Витребувати у приватного нотаріуса Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області Шийко Валентини Борисівни для огляду в Бершадському районному суді Вінницької області належним чином завірені копії усіх документів, які містяться у спадковій справі № 93/2020 (№ у спадковому реєстрі: 66610876) щодо майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема копії усіх заповітів.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді : Т. Б. Сало

М. М. Якименко

Повний текст постанови виготовлено 27 квітня 2021 року.