У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді Миколаєнко Т.А.,

за участі секретаря судового засідання Хандусь І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 ; заінтересована особа: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); про заміну стягувача у виконавчому листі, -

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 , з урахуванням заяви про уточнення заявлених вимог, звернувся до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі, у якій просить суд замінити стягувача ОСОБА_2 його правонаступником ОСОБА_1 у виконавчому листі № 2-537/08, виданому Черкаським районним судом Черкаської області 12 січня 2009 року на підставі рішення Черкаського районного суду Черкаської області у справі № 2-537/08 від 28 жовтня 2008 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначає, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2008 року в справі № 2-537/08 задоволено частково позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 12 січня 2009 року за вказаним судовим рішенням видано виконавчий лист. На даний час у Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 несплаченого боргу в сумі 34330,07 грн. Разом з тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер стягувач ОСОБА_2 , який доводиться заявнику батьком, а 26 травня 2020 року помер боржник ОСОБА_3 . Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 серпня 2020 року, виданого державним нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори Чуй Н.В., всі права ОСОБА_2 перейшли до його сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заявника у справі. При цьому, 21 грудня 2020 року дружиною померлого боржника ОСОБА_3 ОСОБА_5 перераховано на користь Центрального ВДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) суму в розмірі 38418,97 грн. Оскільки стягувач ОСОБА_2 помер, не отримавши присуджених на його користь сум у відшкодування завданої матеріальної та моральної кошти, виникла необхідність заміни стягувача у виконавчому листі.

Судове засідання у справі призначено на 11 травня 2021 року.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.

Представник заявника адвокат Трощенко В.В. попередньо через канцелярію суду подав письмову заяву, у якій заявлені вимоги підтримав, просив суд провести розгляд справи за його відсутності.

Представник заінтересованої особи Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Горох В. скерувала до суду письмове клопотання, у якому просила розгляд справи провести без її участі, щодо можливості задоволення вимог заявника позиції не висловила.

Частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини 3 статті 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Зважаючи на положення статті 442 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін.

Згідно з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені заявником підстави для заміни стягувача у виконавчому листі, суд дійшов наступних висновків.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2008 року у справі № 2-537/2008 р. позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволено частково; стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди 6873 грн 98 коп. та 10000 грн у відшкодування моральної шкоди; стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 10000 грн; стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди 10000 грн; стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1500 грн у відшкодування витрат на правову допомогу; стягнено з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір, від сплати якого звільнені позивачі, в сумі 1568 грн 74 коп; стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 судові витрати в сумі 30 грн, по 10 грн кожному /а.с. 99-101/.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 22 грудня 2008 року рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2008 року залишено без змін /а.с. 129-131/.

12 січня 2009 року на виконання вказаного рішення Черкаським районним судом Черкаської області видано виконавчий лист /а.с. 135/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 стягувач ОСОБА_2 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Байбузівської сільської ради Черкаського району Черкаської області 20 січня 2020 року /а.с. 228/.

Із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 серпня 2020 року, виданого державним нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори Чуй Н.В., вбачається, що заявник у справі ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_2 /а.с. 229/.

Крім того, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 боржник ОСОБА_3 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 28 травня 2020 року, виданим Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) /а.с. 231/.

31 липня 2020 року старшим державним виконавцем Центрального ВДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанови про закінчення ВП № 11739181 щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 10010 грн., через смерть боржника /а.с. 153/; про закінчення ВП № 13412818 щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь держави судового збору в сумі 2318,74 грн., через смерть боржника /а.с. 155/; про закінчення ВП № 11739084, щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 10010 грн., через смерть боржника /а.с. 157/; про закінчення ВП № 11739306, щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 18383,98 грн., через смерть боржника /а.с. 158/.

18 грудня 2020 року Центральним ВДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на запит ОСОБА_5 надано відповідь за № 25375/19.25-36/84428, згідно якої по виконавчим провадженням, де ОСОБА_3 є боржником, на депозитний рахунок відділу за весь період надійшли грошові кошти від реалізації описаного та арештованого майна на загальну суму 9807,92 грн. Станом на 18 грудня 2020 року по виконавчим провадженням, що підлягали виконанню, загальний залишок несплаченого боргу становить 34330,07 грн, виконавчого збору - 3467 грн та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 621,90 грн /а.с. 164/.

З платіжного доручення № 47773045 від 21 грудня 2020 року вбачається, що 21 грудня 2020 року дружиною померлого боржника ОСОБА_3 ОСОБА_5 перераховано на користь Центрального ВДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) суму в розмірі 38418,97 грн /а.с. 230/.

Згідно листа Центрального ВДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 03 лютого 2021 року № 1231/19.25-35/5865, станом на 03 лютого 2021 року ОСОБА_3 погашено заборгованість на користь стягувачів, виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій в повному обсязі. Інших відкритих виконавчих проваджень відносно ОСОБА_3 не перебуває на виконанні відділу. Замінити сторону виконавчих проваджень є неможливим, оскільки на адресу відділу не надходила ухвала суду про заміну сторони виконавчого провадження /а.с. 186/.

За вказаних обставин виникла необхідність заміни сторони стягувача у виконавчому листі.

За змістом статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В силу вимог статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, до заявника у справі ОСОБА_1 перейшли усі права та обов`язки, що належали його батьку ОСОБА_2 , на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті останнього.

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника у стадії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року в справі № 6-122цс13, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, у тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Водночас, частинами першою, другою та п`ятою статті 442 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин. Більше того, у ній прямо сказано про те, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження визначається як завершальна стадія судового провадження. Таке розуміння виконавчого провадження відповідає практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Так у пункті 15 рішення ЄСПЛ у справі «Моргуненко проти України» від 6 вересня 2007 року (заява № 43382/02) вказується таке: «Суд зазначає, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження (див. «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Itali) (no. 1) [GC], no. 36813/97, п. 197). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. «Естіма Джордж проти Португалії» (Estima Jorge v. Portugal), рішення від 21 квітня 1998 року, Report of Judgments and Decisions 1998-II, п. 35, та, з нових джерел, «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovakia), N 2132/02, пп. 24-27, 13 червня 2006 року)».

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Пункт 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Постанова про закінчення виконавчого провадження виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав (частини друга та третя статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

Наслідком закінчення виконавчого провадження є те, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац другий частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження»).

Законом передбачена можливість відновлення виконавчого провадження. Так, згідно із частиною першою статті 41 Закону № 1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Водночас після закінчення виконавчого провадження не виключається можливість подальшого руху справи як в межах перегляду рішення суду (апеляційний, касаційний перегляд, перегляд за нововиявленими або виключними обставинами), так і в межах виконання рішення суду (поворот виконання, оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження), а також у зв`язку із судовим контролем за виконанням рішення суду.

Тож навіть після закінчення виконавчого провадження у учасника справи може виникати ряд процесуальних питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних інтересів.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.

Згідно висновку, викладеного Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 496/2685/13-ц, заміна сторони правонаступником можлива і після закриття виконавчого провадження у зв`язку з його виконанням.

У постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/16/17 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, зазначила про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу, з урахуванням підстав, визначених статтею 52 ГПК України. У цьому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 ГПК України (пункти 74 та 75 зазначеної вище постанови).

Стаття 55 ЦПК України визначає певний перелік підстав для здійснення процесуального правонаступництва, а саме: у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.

Як уже зазначалося, судом встановлено, що 31 липня 2020 року старшим державним виконавцем Центрального ВДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанови про закінчення ВП № 11739181 щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 10010 грн., через смерть боржника /а.с. 153/; про закінчення ВП № 13412818 щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь держави судового збору в сумі 2318,74 грн., через смерть боржника /а.с. 155/; про закінчення ВП № 11739084, щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 10010 грн., через смерть боржника /а.с. 157/; про закінчення ВП № 11739306, щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 18383,98 грн., через смерть боржника /а.с. 158/.

В такому випадку особа, яка вважає себе правонаступником стягувача та бажає набути та реалізувати існуючі процесуальні права, притаманні стягувачу, може заявити про заміну стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 442 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 ; заінтересована особа: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); про заміну стягувача у виконавчому листі задовольнити.

Замінити стягувача ОСОБА_2 його правонаступником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ; у виконавчому листі № 2-537/08, виданому Черкаським районним судом Черкаської області 12 січня 2009 року на підставі рішення Черкаського районного суду Черкаської області у справі № 2-537/08 від 28 жовтня 2008 року, залишеному без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 22 грудня 2008 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ознайомитись з повним текстом ухвали суду, в електронній формі, сторони можуть за вебадресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Черкаський районний суд Черкаської області.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т. А. Миколаєнко