Справа № 199/4846/21
(2/199/2744/21)
РІШЕННЯ

іменем України

01.12.2021 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Подварченко А.Ю.,

за участі:

представника позивача адвоката Сороки Т.В.,

відповідача ОСОБА_1 та представника відповідача адвоката Тарасевича С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , де третя особа: Четверта дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з поданим позовом в останньому заявлено вимогу про визнання за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на ј частину квартири АДРЕСА_1 та на Ѕ частину земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 0,08 га, яка розташована на території садового товариства «Радуга» Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, цільове призначення якої для ведення садівництва кадастровий номер 010520244. Позов обґрунтований тим, що вона є донькою померлого ОСОБА_3 та його спадкоємицею, втім, із відповідачем існує спір з приводу вказаного спадкового майна, відповідач не надає правовстановлюючі документи на вказане майно, у зв`язку з чим спір має розглядатися судом.

Відповідач позов не визнала.

Згідно з відзивом відповідача на позовну заяву (а.с. 48-51) позов поданий до неналежного відповідача, оскільки ОСОБА_1 не входить до жодної черг спадкоємців за законом після померлого ОСОБА_4 , та вона жодним чином не може не визнавати або не оспорювати право позивача на спадкування за законом після смерті її батька.

На переконання відповідача, позивачем обраний неналежний спосіб захисту права, який не узгоджується із статтею 392 ЦК України.

Позивачем було отримано свідоцтво від 04.10.2012 р. №3-2604, видане Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, про право на спадщину за законом на Ѕ частки земельної ділянки площею 0.08 га, тоді як в позовній заяві позивач стверджує про те, що отримала свідоцтво про право на спадщину лише на грошові внески.

Позивачем вже був поданий аналогічний позов до ОСОБА_1 , та ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська (справа 199/8302/20) він був залишений без розгляду. До вказаного позову позивач долучала копію постанови нотаріуса №206/02-31 від 21.01.2014 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, що, на переконання відповідача, підтверджує те, що про порушення прав позивач дізналася ще 21.01.2014 р., тоді як в цій справі позивач вказує на постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.10.2020 р.

В окремо поданій суду заяві відповідач просив про застосування строку позовної давності (а.с. 52-54).

У відповіді на відзив (а.с. 75-78) позивач заперечувала проти доводів відповідача, у тому числі щодо пропущення нею строку позовної давності, наголошуючи на тому, що початок перебігу строку необхідно обліковувати з 30.10.2020 р.

Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с. 6, 10).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с. 7).

За життя ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності із ОСОБА_5 належала квартира АДРЕСА_1 (а.с. 23) та земельна ділянка площею 0,08 га, яка розташована на території садового товариства «Радуга» Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, цільове призначення якої для ведення садівництва кадастровий номер 010520244, що підтверджується відповідним державним актом (а.с. 13-15), гараж № НОМЕР_2 у ГБК «Салют» (розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Каштанова, 29).

З приводу іншого майна спадкодавця (грошові внески), то позивач отримала свідоцтво про право на спадщину, спір відсутній.

Позивач та її матір ОСОБА_5 прийняли спадщину, подав заяви про прийняття спадщини нотаріусу Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори (а.с. 100, 109).

Інші спадкоємці померлого ОСОБА_3 відсутні.

Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Шагаєвої Н.С. від 04.10.2012 р. ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 на Ѕ частину земельної ділянки площею №29 площею 0,08 га, розташованої на території с/т «Радуга» Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області (а.с. 9).

Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Писарєвої Н.С. від 21.01.2014 р. ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , частину земельної ділянки № НОМЕР_1 , розташованої на території с/т «Радуга» Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, гараж № НОМЕР_2 ГБК «Салют» (розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Каштанова, 29), оскільки не надано правовстановлюючих документів на вказане майно (а.с. 142).

Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Писарєвої Н.С. від 30.10.2020 р. ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , частину земельної ділянки № НОМЕР_1 , розташованої на території с/т «Радуга» Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, гараж № НОМЕР_2 ГБК «Салют» (розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Каштанова, 29), оскільки не надано правовстановлюючих документів на вказане майно (а.с. 24).

ОСОБА_5 , мати позивача, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с. 8).

Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Писарєвої Н.С. 30.10.2020 р. ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, оскільки у спадкоємців за законом право на спадкування виникає у разі відсутності заповіту, від імені спадкодавця - гр. ОСОБА_5 . Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 04.10.2012 р. за реєстровим №3-2606 було посвідчено заповіт не на користь позивача (а.с. 25).

Процесуальні дії у справі:

-ухвалою суду від 04.10.2021 р. за клопотанням сторін витребувані докази: витребувана з Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори спадкова справа №1237/2009 після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-ухвалою суду від 18.11.2021 р. клопотання представника позивача про витребування доказів залишено без розгляду.

Правовідносини між учасниками справи виникли із захисту прав позивача на спадкове майно (спадкування за законом) після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та регулюються ст.ст. 1216, 1217, 1218, ч. 1 та ч. 5 ст. 1268, ч. 1 та ч. 2 ст. 1269 ЦК України.

Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Час відкриття спадщини визначається ч. 2 ст. 1220 ЦК України як день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом, та до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Як встановлено судом, позивач (спадкоємець першої черги) прийняла спадщину після смерті батька гр. ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 : спадщина відкрилася на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 , земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,08 га, яка розташована на території садового товариства «Радуга» Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, та грошові внески в ВАТ «Ощадбанк» та ПАТ «ПриватБанк».

Іншим спадкоємцем першої черги після померлого ОСОБА_3 , який також прийняв спадщину, була дружина померлого (мати позивача) гр. ОСОБА_5 .

Зазначені спадкоємці прийняли спадщину, подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори.

Відтак, частка позивача у спадщині після смерті батька складається з наступного спадкового майна, з приводу якого виник спір, виходячи з предмету позову:

-ј частка квартири АДРЕСА_1 ;

-Ѕ частка земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 0,08 га, яка розташована на території садового товариства «Радуга» Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області.

Як встановлено судом, 04.10.2012 р. державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. ОСОБА_2 та її матері ОСОБА_5 було видано свідоцтво про паво на спадщину на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,08 га, яка розташована на території садового товариства «Радуга» Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, відтак, спір з приводу земельної Ѕ частки земельної ділянки відсутній, позивач є власником, її право власності не оспорюється, захисту не потребує.

З приводу вимоги позову про визнання права власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 , то , відмовляючи в її задоволенні, суд керується наступним висновком, викладеним в постанові Верховного Суду (справа № 619/2796/19-ц, провадження № 61-16575св20, https://reyestr.court.gov.ua/Review/94873721).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; (пункти 1 і 4 частини другої статті 175 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанцій).

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. … При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідач ОСОБА_1 не є донькою ОСОБА_3 , відтак, належним відповідачем є територіальна громада міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради.

Згідно ч. 2 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, територіальна громада м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради є належним відповідачем в даній справі.

Відповідного клопотання з боку позивача заявлено не було; суд з власної ініціативи позбавлений можливості на вчинення зазначеної процесуальної дії, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 51 ЦПК України, тому, оскільки вочевидь відсутність порушення прав позивача з боку відповідача, підстави для задоволення позову відсутні.

З приводу заяви відповідача про застосування строку позовної давності, то згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення. Сплив позовної давності є підставою для відмови в позові.

Перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі №69/6892/15-ц, провадження № 14-96цс18.

Таким чином, щодо заяви про застосування строку позовної давності, то оскільки позов необґрунтований, позовна давність не застосовується.

Щодо розподілу судових витрат (п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України), то суду надані докази про сплату позивачем при зверненні до суду судового збору (а.с. 26); оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати підлягають віднесенню на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, ч. 1 та п 2 ч. 2 ст. 19, ст.ст. 23, 89, п. 2 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , де третя особа: Четверта дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовити повністю.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Дата виготовлення повного судового рішення 13.12.2021 р.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї