Справа № 226/3013/20
Провадження № 2/226/135/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 травня 2021 року м. Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Рибкіна О.А.,

за участю секретаря Коваленко О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мирнограді Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 до Мирноградської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Мирноградської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_2 . Після смерті батька, відповідно до статті 525 Цивільного кодексу Української РСР, відкрилася спадщина, що складалася із 1/2 частини жилого будинку загальною площею - 56,8 м2, втому числі житловою площею - 28,1 м2, з належними до нього господарськими будівлями і спорудами позначеними у технічному паспорті: Б-1 - 1/2 частина літньої кухні, В-1 - гараж, Г-1 - сарай, Ж-1 - 1/2 частина вбиральні, Д-1 - сарай ,Е-1 -душ, №6- огорожа, І замощення, II - водопровід, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 , перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , володів 1/2 частиною зазначеного житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 03.12.1992 року державним нотаріусом Димитрівської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2778, яке зареєстрував 06.01.1993 року у Красноармійському БТІ за реєстровим №5446. Його матір ОСОБА_3 , як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, ОСОБА_2 , відповідно до ст.ст.548, 549 ЦК УРСР, який діяв на час прийняття спадщини, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , не було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом, як і не було реалізоване право на державну реєстрацію набутого нею права власності на спадкове майно. ІНФОРМАЦІЯ_2 його мати ОСОБА_3 померла. Після смерті матері залишилось спадкове майно - житлова квартира АДРЕСА_1 з належними до неї господарськими будівлями і спорудами. Він єдина дитина спадкодавця, прийняв спадщину, що відкрилася після смерті матері, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 21.03. 2019 року встановлено факт його постійного проживання зі спадкодавцем, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 . Мирноградською державною нотаріальною конторою після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , за його заявою було заведено спадкову справу. Незважаючи на факт прийняття спадщини, свідоцтва про право на спадщину за законом у встановленому законом порядку він отримати не міг, з причини відсутності у нього оригіналу документу якій підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно, про що зазначено у постанові державного нотаріуса про відмову видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.06.2019 року. За ним згідно рішення Димитровського міського суду Донецької області від 23 вересня 2019 року визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті спадкодавця, ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , через те, що у правовстановлюючому документі спадкового майна, а саме в договору купівлі-продажу, посвідченого 03.12.1992 року, не було зазначено, що об`єктом купівлі продажу є квартира. За змістом договору купівлі-продажу, посвідченого 03.12.1992 року в.о. державного нотаріуса Димитрівської державної нотаріальної контори Богатовою І.О., зареєстрованого в реєстрі за №2778, Красноармійське управління житлово-комунального господарства виробничого об`єднання «Красноармійськвугілля» продало, а ОСОБА_2 купив 1/2 частину жилого будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , будинок номер два загальною площею - 56,8 кв. м. У користування набувача перейшли будівлі та споруди, позначені на плані літерами: 1-І веранда, 1-2 коридор, 1-3 ванна, 1-4 кухня, 1-5,1-6 жилі кімнати, 1/2 частина літньої кухні - сараю Б, 1/2 частина туалету Ж. Жила площа відчужуваної частини становить 28,1кв.м, що згідно перерахунку складає одну другу ідеальної долі. Предметом купівлі-продажу за цим договором зазначено 1/2 частину жилого будинку, а не квартиру. Зареєструвавши своє право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 він втрачає можливість реалізувати своє конституційне право на розпоряджання своїм нерухомим майном. На час подання цієї позовної заяви одноповерховий житловий будинок АДРЕСА_1 в цілому не є спільним майном, що перебуває у власності двох або більше осіб (співвласників) із визначенням часток. В одноповерховому будинку АДРЕСА_1 розташовано дві житлові квартири АДРЕСА_1 і АДРЕСА_1 , кожна з яких має окремий вхід та становить 1/2 його частину. Зазначений житловий будинок було побудовано на земельній ділянці Димитровської міської Ради народних депутатів та введено в експлуатацію у 1956 році. Після введення в експлуатування будинок перебував на балансі ККП-3 Красноармійського управління житлово-комунального господарства виробничого об`єднання «Красноармійськвугілля». ОСОБА_2 , перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , до введення в дію Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», викупив у держави займану ними двокімнатну житлову квартиру АДРЕСА_1 . Наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 28.01.2003 року, зареєстрованого в Мінюсті 28.01.2003 за N 67/7388, був затверджений Порядок ведення Реєстру прав власності на нерухоме майно. Згідно нововведеного реєстру прав власності, БТІ почало реєструвати приміщення з окремим входом в одноповерховому житловому будинку не як частину жилого будинку, а як окрему квартиру. Інша Ѕ частина зазначеного будинку, а саме квартира АДРЕСА_1 , була передана у власність громадян на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». 10.07.2007 року Комунальним підприємством «Служба єдиного замовника» було видане свідоцтво про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_1 , з належними до неї господарськими будівлями і спорудами, державна реєстрація прав власності на яку вперше була проведена БТІ м. Димитров 15.08.2007 року. В подальшому квартиру АДРЕСА_1 було відчужено за договором купівлі - продажу від 12.04.2016 року. На теперішній час, право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Спірна ситуація із дефініціями об`єкта спадщини виникла у зв`язку із тим, що згідно нововведеного реєстру прав власності БТІ в одноповерховому житловому будинку приміщення з окремим входом реєструється не як частина жилого будинку, а як окрема квартира. Зазначена спірна обставина спричиняє для нього неможливість в позасудовому порядку оформити його право власності саме на двокімнатну житлову квартиру номер один, загальною площею - 56,8 м2, втому числі житловою площею - 28,1 м2, що становить 1/2 частину житлового будинку з належними до неї господарськими будівлями і спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 із подальшою можливістю реалізації права власника на розпорядження своїм майном. Тому він змушений звернутися до суду. Просить суд визнати за ним право власності на двокімнатну житлову квартиру номер один, загальною площею - 56,8 м2, втому числі житловою площею - 28,1 м2, що становить 1/2 частину житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, позначеними у технічному паспорті: Б-1 - 1/2 частина літньої кухні, В-1 - гараж, Г-1 - сарай, Ж-1 - 1/2 частина вбиральні, Д-1 - сарай, Е-1 - душ, № 6 - огорожа, І - замощення, II - водопровід, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Мирноградської міської ради до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що проти позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 (а.с.31, 32).

Згідно свідоцтва про народження, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.33, 34).

На підставі договору купівлі-продажу від 03.12.1992 року, посвідченого 03.12.1992 року виконуючим обов`язки державного нотаріуса Димитровської державної нотаріальної контори за реєстровим № 2778, зареєстрованого Красноармійським Бюро технічної інвентаризації 06.01.1993 року за реєстровим № 5446, ОСОБА_2 належав житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 24, 29).

Згідно довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Мирноградської міської ради від 16.06.2020 року №234, за даними БТІ станом на 22.12.1992 року до Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1 відносяться наступні господарчо-побутові будівлі та споруди: Ѕ частина літньої кухні - Б-1, В-1 - гараж, Г-1 - сарай, Ѕ частина вбиральні Ж-1, Д-1 - сарай, Е-1 - душ, №6 - огорожа, І - замощення, ІІ - водопровід (а.с.30).

Згідно довідок Відділу ведення Реєстру територіальної громади Мирноградської міської ради, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були зареєстровані та проживали по день смерті за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.22, 23).

Згідно довідки Відділу ведення Реєстру територіальної громади Мирноградської міської ради від 06.06.2019 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6, проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.23).

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №т 56357098 від 30.05.2019 року, Мирноградською державної нотаріальною конторою після смерті спадкодавця ОСОБА_3 заведено спадкову справу у спадковому реєстрі за № 64259148 (а.с.40).

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 21.03.2019 року встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14-15).

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 23.09.2019 року, за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.11-13).

Згідно інформації Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Мирноградської міської ради від 10.06.2019, за реєстраційними даними БТІ Ѕ частина житлового будинку АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Димитровською державною нотаріальною конторою 03.12.1992, реєстр № 2778 (а.с. 29).

Згідно інформації від 06.06.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відомості щодо жилого будинку АДРЕСА_1 відсутні (а.с.18).

Згідно постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.06.2019 року, державним нотаріусом Мирноградської державної нотаріальної контори було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не надано оригіналу документа, який підтверджує право власності на Ѕ частку житлового будинку, а саме договору купівлі-продажу, посвідченого 03.12.1992 року Димитровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2778 та всі документи, які зберігалися в архіві нотаріальної контори до 01 січня 2002 року, були передані до Донецького обласного державного нотаріального архіву на зберігання до 31.12.2014 року і залишилися на непідконтрольній владі України території, а саме в м. Донецьку (а.с.39).

Згідно довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Мирноградської міської ради від 15.03.2021 року, в одноповерховому житловому будинку АДРЕСА_1 знаходиться дві квартири з окремими входами. За реєстраційними даними Бюро технічної інвентаризації до 01.01.2013 ОСОБА_2 належить 1/2 частина житлового будинку (квартира АДРЕСА_1 ) на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Богатовою І.О., в.о. державного нотаріуса Димитровської державної нотаріальної контори 3 грудня 1992 року, реєстр №2778. Договір купівлі-продажу зареєстровано в Красноармійському бюро технічної інвентаризації міста 6 січня 1993 року, реєстровий № 5446 в реєстровій книзі №37. Згідно діючого на той час законодавства квартира АДРЕСА_1 зареєстрована і внесена в Реєстр прав власності на нерухоме майно 17 серпня 2007 року, як окрема квартира на підставі Наказа Міністерства юстиції України № 7/5 від від.28.01.2003 за № 67/7388 Порядку ведення Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.60).

Згідно листа Мирноградського міського голови від 26.03.2021, оскільки рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 23.09.2019 року по справі № 226/1812/19 за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , державна реєстрація можлива саме на 1/2 частину житлового будинку у відповідності до рішення суду та технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна. Для вирішення питання щодо визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 , рекомендує звернутися до суду (а.с. 62-63).

Відповідно до ч.1 п.4 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України 2003року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2007 року № 7 у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні норми ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст.529 ЦК Української РСР, що діяв на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст.548 ЦК Української РСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Таким чином 31.08.2000 після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на Ѕ частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_2 були - його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_1 . Спадщину після чоловіка прийняла його дружина ОСОБА_3 , яка постійно проживала на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем в будинку, що є спадковим майном.

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на Ѕ частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 є її син ОСОБА_1 , який прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У зв`язку з тим, що рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 23.09.2019 року за позивачем в порядку спадкування було визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , а не на окрему квартиру, яка має окремий вхід і складає 1/2 частину зазначеного житлового будинку з належними господарськими будівлями і спорудами, що порушує права позивача, зокрема, можливість для нього в подальшому реалізувати права власника на розпорядження своїм майном, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і за позивачем має бути визнано в порядку спадкування за законом право власності на двокімнатну житлову квартиру АДРЕСА_1 АДРЕСА_1 .

На підставі ст.ст.529, 548, 549 ЦК Української РСР, ст.ст.1223, 1261, 1268-1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до Мирноградської міської ради, місцезнаходження: 85322, м.Мирноград Донецької області, вул.Центральна, буд.9, , про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на двокімнатну житлову квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 56,8 кв.м, в тому числі житловою площею - 28,1 кв.м, що становить 1/2 частину житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, позначеними у технічному паспорті: Б-1 - Ѕ частина літньої кухні, В-1 - гараж, Г-1 - сарай, Ж-1 - Ѕ частина вбиральні, Д-1 - сарай, Е-1 - душ, №6 - огорожа, І - замощення, ІІ - водопровід, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07.05.2021 року.

Суддя О.А.Рибкін