Справа № 569/4470/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Корнійчук А.В.

з участю: позивачки - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини.

Просила шлюб, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03.06.2005 року відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 559, розірвати.

Неповнолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з матір`ю ОСОБА_1 . Стягнути на її користь понесені судові витрати в сумі 1816,00 грн.

Свої вимоги обгрунтувала наступними доводами.

Зазначила, що 03 червня 2005 року між нею та Відповідачем - ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського`управління юстиції, актовий запис № 559 .

Від шлюбу з відповідачем мають спільну доньку - ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Протягом тривалого часу сімейне життя між ними погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Як наслідок - вони втратили один до одного почуття поваги та любові, не піклуються один про одного, є практично чужими людьми.

Відповідач відсторонився від своєї родини, внаслідок чого з початку 2020 року шлюбні с тосунки між ними було повністю припинено. З того ж часу перестали вести спільне господарство. Донька залишилась проживати з нею.

За її переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у неї, так і у відповідача на ґрунті сімейно-побутових проблем, розвинулась неприязнь один до одного.

Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України просила дитину залишити проживати з нею.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позов у межах його доводів, просила позов задовольнити, шлюб розірвати, дитину залишити проживати з нею, стягнути на її користь понесені судові витрати. Пояснила, що вона втратила до відповідача почуття любові, між ними немає взаєморозуміння. Сім"я розпалась у зв"язку з сварками на побутовому грунті. Протягом одного року проживають окремо.

Відповідач ОСОБА_1 подав до суду відзив згідно якого позовну заяву в частині розірвання шлюбу визнав не заперечив проти задоволення позову в цій частині. Стосовно вимоги про визначення місця проживання дитини вважає, що між ними відсутній спір про визначення місця проживання дитини, тобто відсутній предмет спору, а тому провадження в цій частині слід закрити. Дитина проживає з позивачкою проти чого він не заперечує.

У судовому засіданні відповідач підтримав доводи викладені у відзиві. Пояснив, що позов про розірвання шлюбу визнає, не заперечив проти розірвання шлюбу. Пояснив, що дійсно між ними відсутнє взаєморозуміння як між подружжям. Не заперечив щоб неповнолітня дитина і надалі проживала з матір"ю.

Ухвалою суду від 19.03.2021 р. відкрите спрощене позовне провадження , призначене судове засідання з викликом сторін.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з огляду на наступне.

За приписами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки.

За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно вимог ст. 24 СК закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03.06.2005 року відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 559.

Від шлюбу мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про народження дитини, актовий запис № 683, зареєстрований відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції 22.03.2010р.

Суд прийшов до висновку, що сторони на момент розірвання шлюбу фактично припинили шлюбні відносини, та протягом одного року не проживають однією сім`єю, не ведуть сумісне господарство . Між сторонами відсутні почуття взаємної любові, та взаєморозуміння.

Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них, та неповнолітньої дитини, а тому суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає до розірвання.

Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України , якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди

щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов"язків, осбиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров"я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтертесів.

Право на доступ до суду має бути ефективним та захищати порушене право. Як встановлено судом, спору про місце проживання дитини між сторонами немає. Проте, враховуючи вік дитини, та з метою уникнення можливих юридичних формальностей, які можуть виникнути виходячи з життєвих обставин, суд вважає за доцільне судовим рішенням визначити місце проживання дитини з матір"ю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК стягнути на користь позивачки 908,00 грн. сплачений судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу. Оскільки фактично спору про визначення місця проживання дитини немає, то суд вважає, що за дану позовну вимогу судові витрати слід віднести на рахунок позивачки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд ,-

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, задовольнити .

Шлюб, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03.06.2005 року відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 559, розірвати.

Неповнолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 . Повне рішення виготовлене - 07.05.2021року. Суддя: О.В.Панас