Справа №127/9439/21
Провадження № 2-н/127/483/21
УХВАЛА

05 травня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шаміна Ю.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за послуги з постачання природного газу з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Вінницягаз Збут» звернулось до суду з заявою про стягнення в порядку наказного провадження заборгованості за послуги з постачання природного газу з ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що слід відмовити у видачі судового наказу, враховуючи наступне.

Згідно з п. 3, 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 3 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Згідно п.п. 23, 37 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» споживач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини; побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Згідно п. 3 розділу І Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2496 постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Згідно п. 1.3 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2500, цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк у порядку, передбаченому Правилами постачання. Фактом укладення цього Договору є включення Постачальником Споживача до свого Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої Споживачем в установленому законодавством порядку.

Із поданої заяви убачається, що заявник просить стягнути із боржника заборгованість за послуги з постачання природного газу у розмірі 13581,24 грн, при цьому в обґрунтуваннях вимог посилається на те, що договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України, шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті НКРЕКП та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Однак, суд вважає, що таке посилання заявника на обставини фактичного укладення договору постачання природного газу побутовим споживачам шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, є недостатнім для виконання заявником вимог п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, оскільки ТОВ «Вінницягаз Збут» пред`явлено вимогу про стягнення грошової заборгованості саме в порядку наказного провадження.

За відсутності копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, не можливо встановити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

А відтак, вищезазначена заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, що є підставою для відмови у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Щодо посилання заявника на правові позиції Верховного Суду, то слід врахувати звернення заявника з вимогами про стягнення грошової заборгованості саме в наказному провадженні, в якому на підставі документально підтверджених доказів встановлюється безспірна заборгованість, та відсутня можливість додаткової перевірки всіх обставин справи з дослідженням нових доказів, у т.ч. по доведенню факту укладення договору постачання природного газу. Судовий наказ є особливою формою цивільного судочинства в межах якої суд позбавлений можливості додатково збирати докази та додатково з`ясовувати обставини правовідносин, а тому враховуючи те, що заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України, що позбавляє можливості розглянути заяву по суті, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу.

Крім того, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Заявник просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послуги з постачання природного газу у розмірі 13571,24 грн. Згідно доданих до матеріалів заяви, а саме виписки особового рахунку № НОМЕР_1 щодо фінансового стану боржника ОСОБА_1 вказана заборгованість утворилась за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим, у заяві про видачу судового наказу адреса боржника вказана: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Як вбачається із відомостей Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 24.04.2021 року №27976 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , тобто не за адресою щодо якої в заявника виникло право вимоги стягнення заборгованості.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не зареєстрований за адресою щодо якої у заявника виникло право вимоги стягнення заборгованості, доказів, які б свідчили про обов`язок ОСОБА_1 утримувати житло не надано, у видачі судового наказу необхідно відмовити, у тому числі, в зв`язку з тим, що із заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги до боржника за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 165, ч. 1 ст. 166, ст. 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за послуги з постачання природного газу з ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна