Провадження №22-ц/812/592/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді -Бондаренко Т.З.,

суддів- Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання Богуславською О.М.,

за участю: представника позивача ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №490/28/17 за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на заочне рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 26 червня 2017 року, ухвалене під головуванням судді Черенкової Н.П., в приміщенні того ж суду, за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач зазначав, що 24 вересня 2016 року на регульованому перехресті вул. 3-Слобідської та проспекту Центрального в м.Миколаєві, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 порушив вимоги п.п.2.3б,8.7.3 е «правил дорожнього руху України» виїхав на перехрестя на заборонений сигнал світлофора «червоний», внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Opel», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічних пошкоджень. Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 07 листопада 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Відповідно до експертного висновку вартість матеріального збитку визначено в розмірі 28379 грн. 38 коп., що фактично становить вартість автомобіля на час ДТП. Позивачем також сплачено 2000 грн. вартості проведення експертизи. АСК «Інго Україна» сплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 11500 грн.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача, як заподіювача шкоди, матеріальну шкоду у розмірі 16879,38 грн. та вартість експертного звіту у розмірі 2000 грн.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 червня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 16808,05 грн. та 2000 грн. витрат пов`язаних з проведення експертного дослідження.

Вказане рішення районний суд мотивував тим, що внаслідок ДТП позивачу було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 28379 грн. 38 коп., проте сума страхового відшкодування, яку отримав позивач, становила 11751 грн. 33 коп., в зв`язку з чим сума 16808 грн. 05 коп. залишилася не відшкодована. Враховуючи право позивача на повне відшкодування заподіяної йому шкоди, районний суд стягнув 16808 грн. 05 коп. із відповідача, як винної особи у заподіянні шкоди.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову до нього відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 є неналежним відповідачем у справі, а до участі у справі не було залучено страхову компанію АСК «Інго Україна», в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, яка і зобов`язана компенсувати шкоду в повному об`ємі, оскільки її розмір не перевищує межі суми страхового відшкодування відповідно до договору страхування.

Крім цього в апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що його не було належним чином повідомлено про час та місце судового засідання, чим порушено його процесуальні права на участь в судовому засіданні, надання відповідних доказів і заявлення клопотань.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частин 1,2,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, з матеріалів справи, вбачається, 24 вересня 2016 року на регульованому перехресті вул. 3-Слобідської та проспекту Центрального в м.Миколаєві, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 порушив вимоги п.п.2.3б,8.7.3 е «Правил дорожнього руху України» виїхав на перехрестя на заборонений сигнал світлофора «червоний», внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Opel», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічних пошкоджень.

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 07 листопада 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Відповідно до висновку звіту № 242-16 від 01 грудня 2016 року вартість матеріального збитку заподіяного вказаною ДТП власникові автомобіля «Opel Кadett» реєстраційний номер НОМЕР_2 на дату огляду 24 жовтня 2016 року становить 28379 грн. 38 коп. Вказана сума відповідає реальній вартості автомобіля без аварійних пошкоджень, з урахуванням його пробігу, комплектації і сформованих цін на ринку автомобілів на дату ДТП. Тоді, як вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля становить 239285 грн. 20 коп. (а.с. 6-25).

Згідно з квитанцією ПАТ КБ «ПриватБанк» позивачем сплачено вартість вказаного експертного звіту в сумі 2000 грн. (а.с. 24).

Відповідно до онлайн виписки Банку 23 грудня 2016 року позивач отримав в рахунок страхового відшкодування 11 571 грн. (а.с. 49).

Таким чином районний суд різницю суми заподіяної шкоди в розмірі 168078 грн. 05 коп. та 2000 грн. вартості експертного звіту стягнув з заподіювача шкоди відповідача у справі ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 наполягає на тому, що підстави для його матеріальної відповідальності відсутні, оскільки його відповідальність застрахована в АСК «Інго Україна» і у разі настання страхового випадку саме страховик відшкодовує оцінену шкоду заподіяну в наслідок ДТП у межах страхових сум зазначених у страховому полісі.

З наведеними доводами апеляційної скарги не можна погодитись.

Відповідно до вимог статті 3 ЦПК України 2004 року кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів страхової справи ОСОБА_1 та ПрАТ АСК «ІНГО Україна» уклали договір страхування автомобіля ВАЗ 21102 номерний знак НОМЕР_3 на підставі якого 19 вересня 2016 року видано страховий поліс № АЕ/5629140 із строком дії до 19 вересня 2017 року з визначеною страховою сумою за шкоду заподіяну майну 100000 грн. та франшизою в розмірі 510 грн.

ОСОБА_1 26 вересня 2016 року повідомив страхову компанію про ДТП, яке відбулося 24 вересня 2016 року, за участі застрахованого автомобіля.

Відповідно до оцінки № 53 R/26/5 про оцінку пошкодженого транспортного засобу «Opel Кadett» НОМЕР_2 від 01 грудня 2016 року на замовлення АСК "ІНГО Україна» ринкова вартість пошкодженого вказаного автомобіля становить 16140 грн.

Відповідно до розрахунку № 268277 від 30 листопада 2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Opel Кadett» НОМЕР_2 становить 147659 грн. 94 коп., а ринкова вартість автомобіля до ДТП становить 28221 грн. 33 коп., в зв`язку з чим відновлення вказаного автомобіля є економічно недоцільно, тому розмір матеріального збитку дорівнює його вартості, а саме 28221 грн. 33 коп.

Згідно страхового акту № 146914 від 14 грудня 2016 року із суми збитку виключено 16140 грн. - залишкової вартості автомобіля, а тому до сплати визначено суму страхового відшкодування в розмірі 11571 грн. 33 коп. (28221,33-16140-510). В даному розрахунку зазначено, що сума залишкової вартості автомобіля виключена із суми страхового відшкодування, як така що не відноситься до страхового випадку.

Відповідно до положень ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

За вказаних обставин у АСК "Інго Україна» не виникло обов`язку щодо сплати позивачу, як потерпілому внаслідок ДТП, залишкової вартості автомобіля.

Відповідно до висновку викладеного в постанові ВП ВС від 04 липня 2018 року у справі за № 755/18006/15-ц, на яку посилається також апелянт зазначено «Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умов, що згідно з цим договором або Законом України від 01 липня 2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок із виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених ст. 37 зазначеного Закону чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, в останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (п. 72).

За вказаних обставин, районний суд обґрунтовано поклав обов`язок щодо відшкодування шкоди, завданої ДТП у розмірі залишкової вартості пошкодженого автомобіля, а також вартість експертного звіту на відповідача, як особу винну у скоєнні ДТП, оскільки у страховика не виникло обов`язків щодо відшкодування вказаних сум.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує апеляційну скаргу такою підставою.

Відповідно до вимог ст. 128 ЦПК суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Як вбачається із змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, як на одну з підстав скасування оскаржуваного рішення на те, що він не був повідомлений про час та місце судового засідання, через що був позбавлений процесуального права на участь в судовому засіданні та наданні відповідних пояснень та доказів.

Доводи апелянта в цій частині заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи відсутні данні про належне повідомлення відповідача про час та місце судового засідання, у справі ухвалено заочне рішення без його участі.

Враховуючи наведене, оскаржуване рішення підлягає скасуванню, в зв`язку з допущенням судом вказаних порушень норм процесуального права та ухвалення у даній справі нового судового рішення.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 14 Постанов пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня 2013 року, ухвалюючи рішення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Враховуючи, що справа розглянута за відсутності відповідача, а також що відповідач повністю заперечував свій обов`язок щодо відшкодування шкоди в частині, що не становить страхового випадку, з метою остаточного вирішення вказаного спору та уникнення можливих подальших спорів, колегія суддів вважає необхідним вирішити питання щодо передачі позивачем пошкодженого автомобіля відповідачу після сплати визначеної судом суми шкоди.

Згідно ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За такого, колегія доходить висновку, про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 та наявність підстав для часткового задоволення позову. Так, визначаючи розмір суми, яка підлягає стягненню на користь позивача, слід врахувати те, що відповідно до висновку за звітом № 242-16 від 01 грудня 2016 року, наданого до суду першої інстанції, залишкова вартість автомобіля не визначалася. Така вартість була визначена на ту ж саму дату Звітом № 53- Р/26/05 на замовлення АСК «ІНГО-Україна» та становить 16140 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача, а також 2000 грн. вартості виготовлення звіту ФОП ОСОБА_4 також на замовлення страховика, а всього 18140 грн.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що апеляційним судом рішення суду скасовано та позов задоволено (на 96%) є підстави для розподілу судових витрат, а саме для стягнення судового збору на користь позивача у розмірі 529 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 26 червня 2017 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) з ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) в рахунок відшкодування збитків 18140 грн., які складаються з 16140 грн. - залишкова вартість автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди та 2000 грн. вартості експертного звіту.

Стягнути на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_1 529 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог ст. 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту 05 травня 2021 року.

Судді: Т.З.Бондаренко

Т.В.Крамаренко

В.І.Темнікова