провадження № 2-з/361/108/21
УХВАЛА

29 квітня 2021 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в :

У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гончар Тетяна Володимирівна, Оболонський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у місті Києві про визнання договору позики недійсним.

28 квітня 2021 року до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення вищевказаного позову шляхом зупинення продажу квартири АДРЕСА_1 в порядку виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 13.12.2016 року, № 754 (виконавче провадежня ВП 55268753, Оболонський районний відділ Державної виконавчої служби ГТУЮ м. Києва), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гончар Т.В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 918 698,27 грн., на підставі договору позики грошових коштів від 26.12.2011 року на 1 700, 00 грн. витрат пов`язаних з виконавчим написом нотаріуса, всього 1 920 698, 27 грн., так як договір, на підставі якого виконавчий напис, визнається недійсним у судовому порядку за позовом боржника.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 посилається на те, що державний виконавець вживає активних заходів, щоб стягнути із заявника суму боргу, за договором, який оспорюється у судовому порядку. 02.01.2018 року на майно ОСОБА_1 накладено арешт, 25.10.2018 року проведено опис квартири за адресою: АДРЕСА_2 , у якій проживають та зареєстровані ОСОБА_1 , дружина та двоє дітей. 06.02.2021 року заявнику надійшла копія постанови державного виконавця від 29.12.2020 року про призначення оцінювача у виконавчому провадженні. На даний час відбувається продаж квартири з торгів. У разі продажу квартири заявник зі своєю сімє`ю залишиться без місця проживання.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, приходжу до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст. 150 ЦПК України способами вжиття заходів забезпечення позову є, зокрема, заборона вчиняти певні дії.

Відповідно п.5 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Верховний Суд України в Постанові Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначає, що клопотання про забезпечення позову повинно бути вмотивованим і обґрунтованим доказами наявності реальних загроз чи утруднень майбутнього виконання рішення суду, співмірністю заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, їх відповідність предмету позовної вимоги, відсутністю порушень прав третіх осіб заходами забезпечення позову.

Отже, підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що незастосування даних заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; належність майна відповідачу на праві власності.

Відповідно до вимог ч.1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Так, із поданої заяви вбачається, що ОСОБА_1 подав позов про визнання договору позики грошових коштів недійсним.

Вищевказаний позов позивач просить забезпечити шляхом зупинення продажу квартири АДРЕСА_1 в порядку виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 13.12.2016 року, № 754.

Обраний позивачем спосіб забезпечення позову по суті є зупиненням продажу арештованого майна. Проте, п. 5. ч.1 статті 150 ЦПК України визначає в якому випадку може бути застосований вказаний спосіб забезпечення позову, а саме якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Квартира, зазначена у заяві про забезпечення позову, не є предметом пред`явленого позову, отже, зупинення продажу в порядку виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу є неспівмірним заходом забезпечення пред`явлених ОСОБА_1 позовних вимог, а вжиття такого заходу буде суперечити вимогам чинного законодавства.

Отже, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення майбутнього позову з урахуванням розумності, обґрунтованості й адекватності вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позову, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149 153, 260, 261, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Н.М. Петришин