Справа №295/102/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Слюсарчук Н.Ф.

з участю секретаря с/з Наральник Н. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа: Державна казначейська служба України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, Департаменту патрульної поліції, третя особа: Державна казначейська служба України про відшкодування моральної шкоди, в якому просить суд стягнути з держави через Державну казначейську службу України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на його користь 34 392, 22 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до адміністративної відповідальності.

Позовні вимоги мотивує тим, що 11.05.2020 р. інспектором Недашківським Л. П. було прийнято постанову серії ЕАМ № 2514492, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 т. 121 КУпАП накладено штраф в розмірі 170, 00 грн.

Не погодившись з постановою поліцейського про накладення адміністративного стягнення, позивач звернуся до суду з позовом про її скасування.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 27 жовтня 2020 р. і додатковим рішенням від 14.12.2020 р. у справі № 295/5685/20 задоволено адміністративний позов позивача, визнано протиправною і скасовано постанову інспектора про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ № 2514492 від 11.05.2020 року і справу про адміністративне правопорушення закрито.

Вказує, що внаслідок протиправного рішення відповідача йому була завдана моральна шкода, яка полягає у приниженні його честі, гідності, що спричинило моральні переживання і порушення нормальних життєвих зв`язків.

Моральна шкода була завдана позивачеві безпідставним притягнення його до адмінвідповідальності шляхом незаконного винесення постанови у справі про адмінправопорушення від 11.05.2020 р., що спричинило у подальшому витрачання часу і зусиль для захисту його порушених прав в судовому порядку.

Ухвалою судді Богунський районний суд міста Житомира від 20.01.2021 р. відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

11.02.2021 р. на адресу суду від представника Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, а позовні вимоги задоволенню не підлягають. Вказує, що жодних протиправних дій поліцейським вчинено не було, що спростовує факт заподіяння позивачу шкоди. Крім того, моральна шкода в вказаному розмірі не підтверджена позивачем жодними доказами.

В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив відмовити в їх задоволенні на підставі викладеного у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст. 12 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11.05.2020 р. інспектором Недашківським Л. П. було прийнято постанову серії ЕАМ № 2514492, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 т. 121 КУпАП накладено штраф в розмірі 170, 00 грн.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 27 жовтня 2020 р. і додатковим рішенням від 14.12.2020 р. у справі № 295/5685/20 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 , визнано протиправною і скасовано постанову інспектора роти № 2 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Недашківського Леоніда Павловича про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ № 2514492 від 11.05.2020 року і справу про адміністративне правопорушення закрито /а.с. 8-11/.

Із метою захисту своїх порушених прав, посилаючись на статті 1167, 1174 ЦК України, позивач просив відшкодувати йому майнову та моральну шкоду у зв`язку з незаконним притягненням до адміністративної відповідальності.

Вбачається, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 27 жовтня 2020 р. у справі №295/5685/20 встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу.

Пунктом 4 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, постанова по якій скасована за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (винесення постанови). Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом.

Вищевикладене відповідає висновкам Верховного Суду/Касаційного цивільного суду, які викладені в постанові від 5 лютого 2020 року у справі № 640/16169/17.

Таким чином, дії посадової особи Департаменту патрульної поліції щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відповідно до положень пункту 4 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди, оскільки скасування судом постанови про накладення адміністративного стягнення через відсутність складу адміністративного правопорушення свідчить про те, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, відшкодування якої здійснюється незалежно від вини.

Позивач посилається на завдану йому моральну шкоду від неправомірних дій посадової особи Департаменту патрульної поліції, яку він оцінив у 34392,22 грн., та обґрунтував тим, що внаслідок цих неправомірних дій, він переніс душевні страждання, на що суд зазначає наступне.

Частинами 1, 2 ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3 ст. 23 ЦК України).

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

П.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодження здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надаючи оцінку доводам позивача, викладених у позовній заяві, суд приходить до переконання, що позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких останній зазнав у зв`язку з незаконними діями щодо винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на адміністративного стягнення у виді штрафу.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, та стягує з відповідача на користь позивача 2 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Вказаний розмір відшкодування буде відповідати вимогам розумності і справедливості.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації.

Наданими суду документами позивачем не було доведено обсягу моральних та фізичних страждань, який би відповідав вимогам щодо відшкодування в розмірі 34392,22 грн.

Дана сума є завищеною, а відтак з урахуванням викладених обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням глибини душевних страждань позивача, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 000,00 грн.

В обґрунтування заяви про понесені відповідачем витрати на правничу допомогу, адвокат Ярош В. В. подає договір № 77/20 про надання професійної правничої допомоги від 18 грудня 2020 року, квитанція до прибуткового ордеру №27 від 18.12.2020 р., детальний опис виконаних робіт та розрахунок за надання професійної правничої допомоги від 18 грудня 2020 року.

Отже, адвокатом Ярошем В. В. надано суду докази щодо понесених відповідачем витрат на правничу допомогу в розмірі 2500 грн.

За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на правничу допомогу.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як зазначалося вище, позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково.

Отже, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, та зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, розгляду справи в спрощеному позовному провадженні, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, зважаючи на подані представником заяви по суті справи, виходячи з принципу співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов до висновку про те, що витрати на професійну правничу допомогу, що були надані позивачу адвокатом Ярошем В. В. підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі 1000 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 908 грн.

Керуючись статтями 19, 56 Конституції України, статтями 1174 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 272, 280-289 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа: Державна казначейська служба України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до адміністративної відповідальності - задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом безспірного списання з відповідного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2000 гривень.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом безспірного списання з відповідного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань, на користь держави, судовий збір у розмірі 908 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Відповідач: Департамент патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, 3)

Третя особа: Державна казначейська служба України (01601, м. Житомир, вул. Бастіонна, 6)

Суддя: Н. Ф. Слюсарчук