Справа № 628/3569/20
Провадження № 2/628/237/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року Куп`янський міськрайоний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Клімової С.В.

за участю секретаря - Бавики Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Куп`янську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінфорс», третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінфорс », третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги тим, що в вересні 2020 року позивачу стало відомо, що 30.07.2020 року в місті Київ приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною було відкрито виконавче провадження ВП № 62689374 та винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження № 62689374 на підставі Виконавчого напису № 7770, виданого 03.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. за яким стягнуто з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» (далі за текстом - ТОВ «Фінфорс») відповідача ТОВ « Фінфорс» заборгованість в розмірі 19 138,70, 70 гривень, що виникла за Кредитним договором, який позивач укладала з ТОВ «СС Лоун».ТОВ «Фінфорс» не повідомляло позивача, що до нього перейшло право вимоги за Кредитним Договором також ТОВ «Фінфорс» не надавало позивачу договір факторингу.

Позивач зазначає, що про наявність такої суми заборгованості дізналась, коли на її місце роботи прийшла постанова приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л.за ВП № 62689374 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи. Будь-яких листів чи повідомлень від ТОВ «Фінфорс» та нотаріуса позивач не отримувала. Позивач зазначає, що зверталась 18.09.2020 року до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. з заявою про надання їй виконавчого напису та матеріалів нотаріальної справи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 7770, виданий 03.07.2020 року, однак відповіді так і не отримала, з заборгованістю позивач не згодна. Позивач зазначає, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Крім того позивач вказує, що нотаріус не повідомляли позивача, про те, що до нього звернулися з заявою про вчинення виконавчого напису, що створює ситуацію коли позивач не міг ніяким чином заперечувати проти незаконно нарахованих сум і відповідно нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис оскільки ним не була перевірена безспірність вимог відповідача, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 24 грудня 2020 року за заявою позивача про забезпечення позову, в порядку забезпечення позову зупинено стягнення за вищевказаним виконавчим написом до ухвалення рішення по даній цивільній справі.

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 24 грудня 2020 року за заявою позивача про витребування доказів було витребувано додаткові докази по даній цивільній справі.

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 24 грудня 2020 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 02 квітня 2021 року за заявою позивача про витребування доказів було витребувано додаткові докази по даній цивільній справі.

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 26 квітня 2021 року підготовчий розгляд по справі будо проведено та справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить суд його задовольнити.

Відповідача, ТОВ « Фінфорс» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові відправлення, які повернулися на адресу суду з відмітками « про отримання судової повістки».

Третя особа Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові відправлення, які повернулися на адресу суду з відмітками « про отримання судової повістки».

У відповідності до п.1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.

Також суд зазначає, що оскільки ухвалою суду від 24.12.2020 року відповідачеві роз`яснювалося право подати відзив, у якому він повинен викласти заперечення проти позову у визначений судом строк, а також наслідки неподання такого відзиву, однак відзив до суду ТОВ « Фінфорс» за весь час перебування в провадження суду цієї справи подано не було, на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

З`ясувавши думку позивача, дослідивши письмові докази по справі суд приходить до наступного.

Справа розглядається за правилами загального позовного провадження.

Так, судом встановлені наступні фактичні обставини.

Так, довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 18.01.2019 року підтверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 15 березня 2006 року ( а. с. 7).

Заявою датованою 17.09.2020 року підтверджується, що ОСОБА_1 звернулася до Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. з заявою про надання їй належним чином завіреної копії виконавчого напису № 7770 виданого 03.07.2020 року та копії матеріалів на підставі яких його було вчинено ( а . с. 15).

Копією поштового відправлення з « Укрпошти» підтверджується, що приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. отримав вище вказану заяву 21.09.2020 року ( а. с. 20).

19.08.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. по виконавчому провадженню ВП № 62689374 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 ( а. с. 18 -19).

26 серпня 2019 року між ТОВ « СС ЛОУН» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 639099-А та надано ОСОБА_1 кредит у розмірі 7 000,00 грн., процентна ставка 1,65% в день ( а. с. 73 - 80).

Претензією ТОВ « Фінфорс» за вих. № 9/ВМ від 11.03.2020 року вбачається, що ТОВ « Фінфорс» надіслав на адресу ОСОБА_1 претензію про сплату заборгованості в загальному розмірі 19 138, 70 грн.,. поштове відправлення про отримання ОСОБА_1 претензії - відсутнє ( а. с. 71).

Випискою з особового рахунка за кредитним договором № 639099-А ПІБ: ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за Кредитним договором № 639099-А від 26.08.2019 року зазначено, що заборгованість перед ТОВ « Фінфорс» за зазначеним кредитним договором станом на 11.03.2020 року (включно) складає 19 138, 70 грн, заборгованість за сумою кредиту становить - 6 995,00 грн., заборгованість за комісією - 0,00 грн., заборгованість за процентами - 8 657, 70 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту - 0,00 грн., строкова заборгованість за комісією - 0,00 грн., строкова заборгованість за процентами - 0,00 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями в розмірі становить - 3 486, 00 грн. Станом на 11.03.2020 року ТОВ «Фінфорс» повідомляє, що заборгованість за кредитним договором № 639099-А від 26.08.2019 року не погашена ( а. с. 72).

Заявою на вчинення виконавчого напису за вихідним номером б/н від 03.07.2020 року, підтверджується, що представник за довіреністю ТОВ « Фінфорс» звернувся до Приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Горай Олега Станіславовича з заяво про вчинення виконавчого напису, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором № 639099-А від 26.08.2019 року укладеним з ТОВ «СС Лоун», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами № від 15.01.2020 року є ТОВ « Фінфорс». У зв`язку із несплатою позичальником мінімальних платежів, передбачених Договором, тобто порушенням позичальником зобов`язань за договором, ТОВ « Фінфорс» звертався з письмовою вимогою до позичальника про погашення заборгованості, яка була позичальником проігнорована. Станом на 03.07.2020 року позичальником взяті на себе зобов`язання за договором не виконано, тому стягувач звернувся до нотаріуса з даною заявою ( а.с. 69-70).

Виконавчим написом вчиненим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем за № 7770, звернуто стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 639099-А від 26.08.2019 року укладеним з ТОВ «СС Лоун», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами № від 15.01.2020 року є ТОВ « Фінфорс». У зв`язку із несплатою позичальником мінімальних платежів, передбачених Договором, тобто порушенням позичальником зобов`язань за договором, ТОВ « Фінфорс». Стягнення заборгованості проводиться за період з 15 січня 2020 року по 11 березня 2020 року, суму заборгованості складає 19 138,70 гривень в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 6 995,00 гривень, прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 гривень, прострочена заборгованість по несплаченим відсотками за користування кредитом становить 8 657,70 гривень, строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 гривень, строкова заборгованість за комісією становить 0,00 гривень, строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 гривень, строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 3 486,00 гривень; загальна сума, що підлягає стягненню становить 19 138,70 гривень ( а. с. 81).

Закон який регулює спірні цивільно-правові правовідносини є Цивільний Кодекс України.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частинами 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно дост.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Такими актами є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Главою 16 щодо Вчинення виконавчих написів Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року по справі № 137/1666/16-ц вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Крім цього, слід зазначити, що оскільки у нотаріальному процесі бере участь одна сторона правочину, то нотаріус оцінює документи як докази лише однієї заінтересованої сторони - стягувача, який звернувся до нотаріуса за захистом своїх цивільних прав, при цьому, останній повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність.

Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Крім цього, із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій, зазначені у написі, є безспірними.

Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того в порушення зазначених процесуальних норм права, відповідачем не спростовано доводи позивача, що зазначена заборгованість не є безспірною, а також не надано інших доказів щодо правомірності своїх дій, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно роз`яснення пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», в п. 6 зазначено, що відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Інакше кажучи, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Рішення у таких справах фактично жодним чином не впливають на нотаріусів.

Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Статтею 141 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Так за загальним правилом, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11,57, 80, 81, 141, 258 259, 263 - 265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінфорс», третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 03 липня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 7770, яким стягнуто з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінфорс» заборгованість в розмірі 19 138, 70 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінфорс» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у загальному розмірі 840 грн. 80 коп. ( вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 24 грудня 2020 року про забезпечення позову, а саме: зупинення стягнення у виконавчому провадженні ВП 62689374 відкритого 19.08.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною з примусового виконання виконавчого напису № 7770 виданого 03.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 на користь ТОВ « Фінфорс» заборгованості в розмірі 19 138,70 гривень - продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Куп`янський міськрайонний суд шляхом подачі в 30-ти денний строк апеляційної скарги, з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки http://kpm.hr.court.gov.ua/sud2023/gromadyanam/csz/

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя С.В. Клімова