Справа № 752/4627/15-ц
Провадження № 4-с/752/123/21
У Х В А Л А

18.03.2021 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Оджубейської Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії і рішення головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бочковського Тараса Олександровича, заінтересована особа ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

15.12.2020 р. ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва зі скаргою на дії і рішення головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бочковського Тараса Олександровича, заінтересована особа ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відповідно до якої просила визнати причини пропуску строку на подання скарги поважними та поновити строк для подання скарги; скасувати постанову від 21.07.2020 р., винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бочковського Тараса Олександровича у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 про накладення арешту на кошти заявника, що знаходяться на картковому рахунку в АТ «Ощадбанк», що призначений для виплати заробітної плати, та скасувати зазначений арешт.

Скарга обґрунтована тим, що у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції України (м. Київ) перебуває на виконанні виконавчий лист №752/4627/15-ц (виконавче провадження НОМЕР_3), виданий Голосіївським районним судом м. Києва 04.06.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму основного боргу у розмірі 3168920 гривень 26 копійок; три проценти річних у розмірі 77616 гривень 93 копійки; відсотки від суми позики за обліковою ставкою Національного банку України у розмірі 355700 гривень 45 копійок, а всього - 3602237 гривень 64 копійки.

Постановою державного виконавця від 21.07.2020 року було накладено арешт на її зарплатний рахунок НОМЕР_1 , який відкритий в ТВБВ 10026/016 Філії - ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк».

При цьому жодної постанови про накладення арешту на рахунок заявниця не отримувала. Шляхом доступу до особистого кабінету їй стало відомо також, шо грошові кошти, які надходять на мій зарплатний рахунок списуються у розмірі 100%

31.07.2020 року вона звернулася до Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою в якій також надала довідку про те. шо рахунок НОМЕР_1 , який відкритий в ТВБВ 10026 016 Філії - ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», є зарплатним.

09.09.2020 року засобами поштового зв`язку вона отримала лист «Про розгляд звернення» №13632 від 31.08.2020 року, яким відмовлено у знятті арешту з зарплатного рахунку. Державний виконавець зазначив, що у нього відсутні правові підстави для зняття арешту. Щодо списання грошових коштів з зарплатного рахунку державний виконавець не дав жодної відповіді.

У зв`язку з цим я зібрала додаткові докази, а саме виписку з банку про рух коштів, з якого вбачається, що заробітна плата списується у розмірі 100%, а також довідку з місця роботи про те, що заробітна плата перераховується саме на цей рахунок на який накладено арешт та 11.11.2020 року та додаткову оновлену довідку по рахунку та звернулася повторно до головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бочковського Т.О. із двома заявами.

Заявниця зазначає, що 03.12.2020 року отримала постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пиляй С.І. (через перебування державного виконавця Бочковського Т.О. на лікарняному) про звернення стягнення на заробітну плату у розмірі 20% відсотків від суми заборгованості.

На заяву щодо зняття арешту з зарплатного рахунку отримала аналогічну відповідь у вигляді листа «Про розгляд звернення» від 03.12.2020 року №17869, в якому зазначено, що у виконавця відсутні підстави для зняття арешту з рахунку НОМЕР_1 , який відкритий в ТВБВ 10026/016 Філії - ТУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та який є зарплатним.

Також тільки 03.12.2020 року було надано копію постанови про арешт майна.

15.12.2020 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження за поданою скаргою.

Заявниця, представник Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві, заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про місце і час судового розгляду повідомлялись у спосіб, передбачений ст.128 ЦПК України.

Вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції України (м. Київ) перебуває на виконанні виконавчий лист №752/4627/15-ц (виконавче провадження НОМЕР_3), виданий Голосіївським районним судом м. Києва 04.06.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму основного боргу у розмірі 3168920 гривень 26 копійок; три проценти річних у розмірі 77616 гривень 93 копійки; відсотки від суми позики за обліковою ставкою Національного банку України у розмірі 355700 гривень 45 копійок, а всього - 3602237 гривень 64 копійки.

Постановою державного виконавця від 21.07.2020 року було накладено арешт на рахунок заявниці НОМЕР_1 , який відкритий в ТВБВ 10026/016 Філії - ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк».

31.07.2020 року вона звернулася до Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою в якій також надала довідку про те. шо рахунок НОМЕР_1 , який відкритий в ТВБВ 10026 016 Філії - ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», є зарплатним.

09.09.2020 року засобами поштового зв`язку отримала лист «Про розгляд звернення» №13632 від 31.08.2020 року, яким відмовлено у знятті арешту з зарплатного рахунку.

03.12.2020 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пиляй С.І. винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату у розмірі 20% відсотків від суми заборгованості.

Відповідно до положень статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У частині п`ятій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Верховний Суд зауважує, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця необхідно виходити з того, що у ЦПК України не міститься переліку поважних причин пропуску строку, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга залишається без розгляду та повертається заявникові.

Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного, приватного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком, а тому у разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналогічного правового висновку дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у справі № 2608/20647/12.

У постанові Верховного Суду від 18.11.2020 у справі №466/948/19, зроблено висновок, що з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Як вбачається з матеріалів скарги 15.12.2020 р. заявниця звернулась до суду зі скаргою на неправомірні дії та рішення державного виконавця щодо накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку боржника, призначеному для отримання заробітної плати.

Про наявність постанови державного виконавця від 21.07.2020 р. про арешт коштів боржника останній було відомо ще 31.07.2020 р., оскільки вона звернулась з заявою до державного виконавця про скасування зазначеного арешту.

Крім того, боржник отримала 09.09.2020 р. відповідь державного виконавця, в якій повідомлялось про відсутність підстав для скасування арешту.

Тобто, ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця після закінчення строків на оскарження таких дій та рішень.

Будь-яких поважних причин для пропуску строку на оскарження дій державного виконавця судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення скарги без розгляду.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

скаргу ОСОБА_1 на дії і рішення головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бочковського Тараса Олександровича, заінтересована особа ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя