Провадження № 6/760/498/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Козленко Г.О.,

за участю секретаря - Король О.О.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача його правонаступником в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до суду із заявою про заміну стягувача його правонаступником, в якій просить замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал».

В обґрунтування заяви посилається на те, що заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 04.11.2013 позовні вимоги ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Також представник заявника зазначив, що 22.05.2019 між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір №14 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Родовід Банк» відступило, а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №77.1/АА-00312.07.2 від 26.12.2007.

У поданій заяві заявник просив провести розгляд за його відсутності. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Стягувач ПАТ «Родовід Банк» в судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі.

Тому суд вважає за можливе, відповідно до положень ЦПК України, розглядати справу без участі осіб, що не з`явились в судове засідання.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 04.11.2013 позов Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Деснянським МВ УМВС України в Чернігівській обл., 30.12.1998, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (, к/р НОМЕР_3 в ГУ НБУ по м. Києву і Київській обл., МФО 321712) заборгованість за кредитним договором № 77.1/АА-00312.07.2 від 26.12.2007 в сумі 49 065,03 дол. США (по тілу кредиту та відсотках) та 7 743 975,15 грн (пеня 3 % річних), яка складається з: суми заборгованості за кредитом - 45 138,16 дол. США, суми заборгованості за відсотками - 3 926,87 дол. США, суму пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 7 704 429,89 грн, загальна сума 3% річних від суми простроченої кредитної заборгованості - 39 545,26 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Деснянським МВ УМВС України в Чернігівській обл., 30.12.1998, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (, к/р НОМЕР_3 в ГУ НБУ по м. Києву і Київській обл., МФО 321712) суму сплаченого судового збору в розмірі 3441 ( три тисячі триста сорок одна) грн 00 коп.

Відповідно до договору № 14, укладеного між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Вердикт Капітал» від 22.05.2019, відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № №77.1/АА-00312.07.2 від 26.12.2007.

Відповідно до частини першої ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Частиною п`ятою ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до судової практики Європейського суду судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy), № 36813/97). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovak, № 2132/02 від 13 червня 2006 року, «Ліпісвіцька проти України», заява № 11944/05, рішення від 12 травня 2011 року).

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28 липня 1999 року, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, § 40).

Відповідно до пункту частини першої ст.512 ЦК України, передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

Згідно зі ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту ст.ст.512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до частини першої ст.516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно зі ст.190 Цивільного кодексу України, вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з комплексного аналізу ст.ст.512, 513, 514, 516, 517 ЦК України можна зробити однозначний та цілком логічний висновок про те, що заміна кредитора в зобов`язанні, в тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов`язання на боці кредитора.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то в п.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що існують підстави, передбачені законом, для задоволення заяви та заміни сторони стягувача його правонаступником.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.512, 513, 514, 516, 517 ЦК України, ст.442 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача його правонаступником в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Замінити сторону, а саме стягувача - ПАТ «Родовід Банк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у справі №760/12199/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя - Г.О. Козленко