Провадження № 6/537/117/2021
Справа № 524/2309/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2021 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Дядечко І.І., за участі секретаря Кошеленко Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці подання старшого державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Целіни Яни Ігорівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,

встановив:

Старший державний виконавець Крюківського ВДВС у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Целіна Я.І. звернулася до суду з поданням, відповідно до якого просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина для виїзду за кордон серія НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ) у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання зобов`язань.

Подання обґрунтовує тим, що в Крюківському ВДВС у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 61087476 з примусового виконання судового наказу № 537/1782/19, виданого 23.12.2019 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Теплоенерго» боргу в розмірі 12 246,36 грн. Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 29.01.2020, копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлена сторонам. У порядку виконання виконавчого провадження державним виконавцем були вжиті такі заходи примусового виконання. З метою перевірки майнового стану боржника направлені запити до Державної фіскальної служби України, Пенсійного фонду України, Міністерства внутрішніх справ. Згідно відповіді МВС України за боржником не зареєстровані транспортні засоби. Згідно відповіді ПФУ боржник пенсії не отримує. Згідно відповіді ПФУ боржник отримує дохід у ПАТ «КВБЗ». Згідно відповіді ДФСУ відкриті банківські рахунки за боржником не значаться. 08.04.2020 за вих. № 37612 направлено постанову про звернення стягнення на дохід боржника до бухгалтерії ПАТ «КВБЗ». Відрахування заборгованості здійснювалось із заробітної плати боржника. Проте, останній раз грошові кошти у сумі 509 грн надійшли 06.08.2020 на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа. Залишок боргу складає 9 457.32 грн, залишок виконавчого збору 945,75 грн. Згідно відповіді ДПСУ про перетин боржником кордону України вбачається, що боржник неодноразово виїжджає за кордон України, а саме:10.02.2020 боржник здійснив виїзд; 29.02.2020 боржник в`їхав на територію України; 23.09.2020 боржник здійснив виїзд; 23.09.2020 боржник в`їхав на територію України 11.11.2020 боржник здійснив виїзд. На сьогоднішній день відсутні відомості про в`їзд боржника на територію України, а отже на даний час ОСОБА_1 фактично знаходиться за кордоном. Перевіркою майнового стану боржника встановлено, що за боржником на праві власності відсутнє зареєстроване нерухоме майно. На все рухоме та нерухоме майно боржника накладено арешт, обтяження внесені до відповідних державних реєстрів. Враховуючи відсутність відкритих рахунків, а також відсутність транспортних засобів, належних боржнику, офіційних доходів, та беручи до уваги, що боржник на постійній основі перетинає кордон України та на даний час фактично знаходиться за кордоном ці обставини фактично роблять неможливими виконання рішення суду. Відсутність коштів, не дає право боржнику не виконати рішення суду та не являється поважною причиною для його невиконання. Рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного їй майна і доходів. Враховуючи вищевикладене вважає, що наявні всі підстав для тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1

Старший державний виконавець Крюківського ВДВС у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Целіна Я.І. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду подання повідомлялася у встановленому законом порядку.

Розглянувши подання, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

На виконанні в Крюківському ВДВС у місті Кременчуці Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження №61087476, яке відкрите 29 січня 2020 року з примусового виконання судового наказу №537/1782/19, виданого 23 грудня 2019 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Теплоенерго» борг в розмірі 12 246,36 грн.

В ході проведення виконавчих дій головним державним виконавцем було встановлено, що згідно повідомлення з Пенсійного фонду України № від 30.01.2020 боржник ОСОБА_1 отримує дохід у ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод».

Постановою державного виконавця Крюківського ВДВС у місті Кременчуці Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Бесаргіною О.В. від 08.04.2020 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , які остання отримує у ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод», яка була направлена до бухгалтерії ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» 08.04.2020 за вих. № 37612.

Як вбачається зі змісту подання державного виконавця відрахування заборгованості здійснювалось із заробітної плати боржника ОСОБА_1 на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа до 06.08.2020. На даний час залишок боргу складає 9 457,32 грн, залишок виконавчого збору 945,75 грн.

Згідно відповіді ІС ДПС «НАІС» від 18 березня 2021 року, ОСОБА_1 на обліку в органах ДФС не перебуває.

Згідно повідомлень з Пенсійного фонду України № від 29.01.2021 та № від 29.01.2021 боржник ОСОБА_1 на обліку як особа, яка працює за трудовим та цивільно правовим договором та як пенсіонер не перебуває.

Відповідно до Інформаційної довідки №248738925 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, яка сформована 18 березня 2021 року, нерухоме майно за ОСОБА_1 на праві власності не зареєстровано.

Як вбачається з довідки, наданої ІС ДП «НАІС» 18 березня 2021 року, за ОСОБА_1 транспортні засоби не зареєстровані.

Відповідно до даних, що містяться у відповіді ІС ДП «НАІС» на запит про перетин державного кордону України від 18 березня 2021 року, ОСОБА_1 , за період з 11.02.2020 по 11.11.2020 перетинала державний кордон України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 .

У відповідності до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року. №475/97 визначено, що на здійснення права кожного залишати будь-яку країну, включно зі своєю вчасною не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і- є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах - національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права-не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються статтею 313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 цього Закону, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Тобто, за нормами ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та ст. 441 ЦПК України, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Обов`язок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Згідно роз`яснень, наведених в п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» підставою для звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України згідно зі ст. 3771 ЦПК України є доведення факту зловживання боржником процесуальними правами чи невиконання обов`язків, передбачених ст. 12 Закону № 606-ХІV.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що подання про тимчасове обмеження права виїзду за межі України мотивовано статусом ОСОБА_1 як боржника у виконавчому провадженні, непогашенням нею боргу, відсутністю доходів, відсутністю зареєстрованого на праві власності нерухомого майна, транспортних засобів, при цьому до подання не додано належних доказів, які б свідчили про відсутність у боржника такого рухомого майна, як цінних паперів і т.д.

Відповідно до висновків, викладених Верховним Судом України при проведенні аналізу судової практики від 01 лютого 2013 року щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим із метою всебічного і повного з`ясування усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Як вбачається із змісту подання та матеріалів, що додані на його обґрунтування, останні не містять належних доказів, що підтверджували б свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у даному виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

За нормами ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

За змістом ст. 313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, та має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Враховуючи зазначений в даних актах міжнародного та цивільного законодавства принципу свободи пересування особи, за винятком обмежень, які встановлюються законом та враховуючи відсутність доказів ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання старшого державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Целіни Я.І. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , а тому у задоволенні подання необхідно відмовити.

Керуючись ст. 1291 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

постановив:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Целіни Яни Ігорівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області, яка подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.І. Дядечко