Єдиний унікальний номер 341/72/21
Номер провадження 2/341/293/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого-судді Гаполяка Т.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Галицької міської ради про визнання права на завершення процедури приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в :

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача.

ОСОБА_1 звернулася до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до Галицької міської ради про визнання права на завершення процедури приватизації, а саме:

-земельної ділянки площею - 0.40 га., цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд, що розташована, за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельної ділянки площею - 0.2494 га., цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: с. Демешківці, Івано-Франківського р-ну, Івано-Франківської області, урочище «біля Терпеливця»

в порядку спадкування за заповітом після смерті - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба - ОСОБА_2 , яка заповіла їй все своє майно, відповідно до заповіту, посвідченого виконкомом Демешківської сільської ради від 19 листопада 2001 року, №53, який не змінювався та не скасовувався.

Має намір оформити спадкові права на майно, яке було передано у приватну власність її бабі - ОСОБА_2 . Однак, померла не встигла за життя завершити процедуру приватизації земельних ділянок. Оскільки відсутні правовстановлюючі, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

В підготовче судове засідання позивачка та її представниця не з`явилися. Представниця позивачки - адвокатка Шевчук - Філімон Н.М. скерувала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивачки, зазначила про підтримання позову, просила задовольнити позов.

В підготовче судове засідання відповідач - Галицька міська рада представника не скерувала. Міським головою Кантором О. подано заяву про розгляд справи у відсутності представника та про визнання позову.

2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла - ОСОБА_2 , що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9).

ОСОБА_2 на випадок смерті залишила заповіт, посвідчений виконкомом Демешківської сільської ради від 19 листопада 2001 року, №53, яким все своє майно заповіла позовачці. Заповіт не змінювався та не скасовувався (а.с. 10).

Згідно копії довідки, виданої виконкомом Демешківської сільської ради Галицького району - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала за адресою: с. Демешківці, Галицького району Івано-Франківської області (а.с.11). З нею за вищезазначеною адресою проживали: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с.11).

Згідно копії Виписки з рішення 11 сесії сільської ради І демократичного скликання від 25 грудня 1993 року «Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам» - ОСОБА_2 передано у приватну власність безоплатно ділянку землі для ведення особистого підсобного господарства площею - 0.40 га. (а.с. 13).

Згідно архівного витягу з протоколу 11 сесії Демешківської сільської ради народних депутатів ХХІ-го скликання від 23 грудня 1993 року «Про передачу громадянам у приватну власність присадибних ділянок» - ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку для підсобного користування у розмірі - 0.35 га. (а.с. 14).

Позивачка просить визнати за нею право на завершення процедури приватизації та здійснення державної реєстрації вказаних земельних ділянок в порядку спадкування за заповітом після смерті її баби - ОСОБА_2 .

3.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до частини 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статей 1218, 1220 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень статтей 1268-1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з пунктом "г" частини першої статті 81 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Пунктом "а" частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі N 350/67/15-ц (провадження N 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі N 723/1061/17 (провадження N 61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному.

Так, положеннями ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X "Перехідні положення" Земельного Кодексу України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Спадкодавицею за життя було розпочато, але не завершено процедуру приватизації вищевказаних земельних ділянок.

Зазначене рішення про приватизацію земельної ділянки прийнято в період чинності Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок».

На підставі абзацу 2 пункту 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Аналіз наведеної норми свідчить, що у разі, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку, а якщо приватизація земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України не завершена й право на її завершення.

У відповідності до частини 2 статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Враховуючи вищевикладене, а також повне визнання позовних вимог відповідачем, вважаю, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за заповітом після смерті - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на:

- земельну ділянку площею - 0.40 га., цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд (присадибна ділянка), що розташована, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею - 0.2494 га., цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: с. Демешківці, Галицького району Івано-Франківської області, урочище «біля Терпеливця», в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Керуючись статтями 12, 13, 81, 82, 88, 200, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 392, 1216, 1223, 1261, 1268 Цивільного кодексу України , суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на завершення процедури приватизації земельних ділянок за заповітом після смерті - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на:

-земельної ділянки площею - 0.40 га., цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд, що розташована, за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельної ділянки площею - 0.2494 га., цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: с. Демешківці, Івано-Франківського р-ну, Івано-Франківської області, урочище «біля Терпеливця».

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивачка: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ;

представниця позивачки - адвокатка: Шевчук - Філімон Н.М., поштова адреса: вул. Караїмська, буд. 12, м. Галич, Івано-Франківський район;

відповідач: Галицька міська рада, місце знаходження за адресою: майдан Різдва, 16, м. Галич, Івано-Франківський район;

Повний текст рішення складено 21 квітня 2021 року.

Суддя: Т. В. Гаполяк