ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/2358/19 Номер провадження 22-ц/814/2672/21Головуючий у 1-й інстанції Старокожко В. П. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 20 вересня 2021 року (повний текст рішення складено 30 вересня 2021 року)

у справі за позовом ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Злагода»

про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Хорольської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Злагода» (далі ОСББ «Злагода») про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначила, що їй на праві приватної власності належить нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана нерухомість розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :50:004:0040, площею 0,2095 га, право оренди вказаної земельної ділянки належить позивачу, а сама земельна ділянка належить Хорольській міській раді (нині - Хорольській міській раді Лубенського району) Полтавської області.

Вказує, що належна їй земельна ділянка межує із земельною ділянкою площею 0,2430 га, на якій розташований житловий будинок третьої особи по справі - ОСББ «Злагода», проект землеустрою щодо відведення якої був затверджений рішенням сесії Хорольської міської ради шістнадцятої сесії сьомого скликання за № 428 від 31 серпня 2016 року, незважаючи на відсутність узгодження меж земельної ділянки із сусіднім землекористувачем та наявності порушень норм ДБН 360-92, в частині відсутності повноцінного проїзду до належної позивачу нерухомості.

В зв`язку з чим, просила суд визнати протиправним та скасувати рішення Хорольської міської ради шістнадцятої сесії сьомого скликання за № 428 від 31 серпня 2016 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСББ «Злагода»; визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,2430 га за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :50:004:0765 та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області скасувати запис у Поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки, площею 0,2430 га, за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :50:004:0765.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 20 вересня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа ОСББ «Злагода» про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Із рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 20 вересня 2021 рокуне погодилася позивач та оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі прохає скасувати рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 20 вересня 2021 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Позиції учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що суд першої інстанції неповно та неправильно встановив обставини, які мають значення для справи, неправильно дослідив та оцінив докази, внаслідок чого зробив хибні висновки та визнав встановленими обставини, що мають значення для справи, які не були доведені, суд порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права.

Так позивач вказує, що при винесенні оспорюваного рішення орган місцевого самоврядування вийшов за межі повноважень та вирішив спір, який виник між позивачем та ОСББ «Злагода», віднесений до виключної компетенції суду.

Судом не було досліджено того, що при виготовлені технічної документації відбулося переміщення меж земельної ділянки, що свідчить про затвердження оспорюваним рішенням зовсім іншої земельної ділянки.

Вказано на відсутність узгодження меж земельної ділянки із сусіднім землекористувачем, невстановлення межових знаків та наявності порушень норм ДБН 360-92, в частині відсутності повноцінного проїзду до належної позивачу нерухомості.

Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції

У суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 адвокат Антіхович В.В., взявши участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, вимоги апеляційної скарги підтримав та прохав їх задовольнити у повному обсязі.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, при цьому вказавши, що Головне управління протиправних дій щодо позивача не вчиняло та його прав не порушувало.

Представники ОСББ «Злагода» під час судового засідання прохали відмовити в задоволенні вимог, викладених в апеляційній скарзі в повному обсязі.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які з`явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 є власником нерухомого майна - житлового будинку загальною площею 129 кв.м., житлова 77,7 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав, реєстраційний номер 48 (а.с.6).

Вказана нерухомість розташована на земельній ділянці комунальної власності площею 0,2095 га, кадастровий номер :50:004:0040, адреса: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав, реєстраційний номер 48, і яка перебуває в оренді позивача на підставі договору оренди від 27 жовтня 2015 року, строком на 5 років (а.с. 6, 154-155).

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами по справі, що за адресою: АДРЕСА_2 , знаходиться багатоквартирний житловий будинок, мешканцями якого створено ОСББ «Злагода».

Згідно державного акту на право постійного користування землею 1-ПЛ № 000081 від 11 грудня 1997 року Хорольській фабриці «Промінь» передано в постійне користування 3,9446 га землі для обслуговування житлових будинків, приміщень та споруд промислового призначення (а.с. 90-91).

Згідно плану зовнішніх меж землекористування, що є невід`ємною частиною цього державного акту для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_2 відведено 0,2430 га (зворотня сторінка а.с.92).

Рішенням Хорольської міської ради Полтавської області № 405 від 23 жовтня 2015 року надано дозвіл ОСББ «Злагода» на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею близько 0,2430 га для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку в АДРЕСА_2 , для передачі у власність із земель житлової та громадської забудови (а.с. 8).

Рішенням Хорольської міської ради Полтавської області №428 від 31 серпня 2016 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСББ «Злагода» площею 0,2430 га, кадастровий номер :50:004:0765 для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку в АДРЕСА_2 (а.с.10).

Реєстрація права власності на вказану земельну ділянку відсутня (а.с.11,12).

Також в матеріалах справи є акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), наданої в оренду ОСОБА_1 від 28 травня 2014 року, в якому вказано, що межі земельної ділянки погоджено з суміжними землевласниками, землекористувачами, вказано про 16 шт. межових знаків та зазначено про відсутність зауваження сторін (а.с. 49).

Актом приймання-передачі від 11 грудня 2015 року передбачено, що земельна ділянка знаходиться в належному стані і недоліків, які б впливали на ефективність її використання передбаченого договором, не має (а.с. 50).

Позиція суду апеляційної інстанції

Щодо повноваження органу місцевого самоврядування

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

У частині першій статті 1 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР) передбачено:

територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр;

представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення;

загальний склад ради - кількісний склад депутатів ради, визначений радою відповідно до закону;

склад ради - кількість депутатів, обраних до відповідної ради, повноваження яких визнано і не припинено в установленому законом порядку;

правомочний склад ради - кількість депутатів, обраних до відповідної ради, повноваження яких визнано і не припинено в установленому законом порядку, яка становить не менш як дві третини від загального складу ради.

Відповідно до частини другої статті 2 названого Закону місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

У частині першій статті 10 Закону № 280/97-ВР передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до статті 12 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу, організація землеустрою, тощо.

Згідно з пунктом 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради здійснюється вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини першої-другої статті 42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», ОСББ є однією із форм управління багатоквартирним будинком.

Співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку.

Спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія;

З аналізу зазначених норм права слідує, що ОСББ, як юридична особа, має право звернутися до уповноважених органів із клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування багатоквартирного будинку, а відповідний орган зобов`язаний прийняти відповідне рішення про надання або про відмову у наданні такого дозволу.

Вищезазначене узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 17 квітня 2019 року по справі № 461/8315/17.

Разом з тим, у частині дев`ятій статті 118 ЗК України закріплено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Із зазначеного слідує, що до повноважень органів місцевого самоврядування відноситься питання щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою та його затвердження на земельні ділянки, які знаходяться в їх власності.

Так, з матеріалів справи вбачається, що Хорольська міська рада Полтавської області, в межах наданих їй повноважень, розглянула звернення ОСББ «Злагода» щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та її затвердження, з метою реалізації юридичною особою свого права на отримання земельної ділянки, на якій розташовано багатоквартирний житловий будинок.

Отже, з вищезазначеного вбачається, що Хорольська міська рада Полтавської області не вирішувала спір між ОСОБА_1 та ОСББ «Злагода», про що зазначено в апеляційній скарзі, а діючи в межах своїх повноважень, розглянувши звернення третьої особи, надала згоду на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та її затвердження.

Щодо спірної земельної ділянки

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Хорольської міської ради Полтавської області № 405 від 23 жовтня 2015 року надано дозвіл ОСББ «Злагода» на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею близько 0,2430 га для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку в АДРЕСА_2 , для передачі у власність із земель житлової та громадської забудови, а рішенням Хорольської міської ради Полтавської області №428 від 31 серпня 2016 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСББ «Злагода» площею 0,2430 га, кадастровий номер :50:004:0765 для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку в АДРЕСА_2 .

Вищевказана земельна ділянка площею 0,2430 га, відповідно до державного акту на право постійного користування землею 1-ПЛ № 000081 від 11 грудня 1997 року, перебувала на праві постійного користування Хорольської фабрики «Промінь».

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що земельна ділянка на якій знаходиться багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_2 , є сформованою із грудня 1997 року, що узгоджується із пунктом 2 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр», в якому зазначено, що земельні ділянки право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що зберігши розмір земельної ділянки, при виготовленні технічної документації, земельна ділянка була переміщена на 117 см відносно положення, що зафіксовано в Державному акті на право постійного користування землею від 11 грудня 1997 року.

Відповідно до вимог частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями частини першої статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Слід зазначити, що матеріали справи не містять в собі будь-яких доказів, які б підтверджували факт переміщення межі спірної земельної ділянки, адже з наданих до суду першої інстанції графічних матеріалів візуально неможливо встановити даний факт, натомість клопотань від сторін про проведення експертного дослідження до суду не надходило.

Що ж стосується твердження позивача про відсутність узгодження з нею меж земельної ділянки, то Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 28 березня 2018 року прийнято постанову у справі № 681/1039/15-ц, у якій суд зазначив, що стадія погодження меж земельної ділянки при виготовлення землевпорядної документації є допоміжною. При цьому стаття 198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є «погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами». Із цього не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документа - акта погодження меж - слід вважати, що погодження меж не відбулося. Погодження меж полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акта, а із мотивів відмови. Якщо такими мотивами є виключно неприязні стосунки - правового значення вони не мають. У разі виникнення спору сама по собі відсутність погодження меж не є підставою для того, щоб вважати прийняте рішення про приватизацію незаконним. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів.

Разом з тим, враховуючи, що оспорюваним рішенням органу місцевого самоврядування затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка була сформована ще у 1997 році та наявність в матеріалах справи акту встановлення та узгодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), наданої в оренду ОСОБА_1 від 28 травня 2014 року, в якому вказано, що межі земельної ділянки погоджено з суміжними землевласниками, землекористувачами, вказано про 16 шт. межових знаків та зазначено про відсутність зауваження сторін, то колегія суддів не бере даний довід до уваги.

Що ж стосується твердження позивача про те, що у приватну власність не можуть передаватися землі, які відведені для місць загального користування населених пунктів, в тому числі проїздів, не може братись судом до уваги, оскільки земельна ділянка з кадастровим номером :50:004:0765 має цільове призначення 02.03 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

Також колегія суддів зазначає, що Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, визначає механізм встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками.

В пункті 2.1. Інструкції зазначено, що встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Колегія суддів наголошує, що оспорюваним рішенням органу місцевого самоврядування затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСББ «Злагода» площею 0,2430 га, кадастровий номер :50:004:0765 для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку в АДРЕСА_2 .

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 ,а рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 20 вересня 2021 року залишити без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 20 вересня 2021 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 грудня 2021 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко