Справа 556/401/21
Номер провадження 2/556/180/2021

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2021 року. смт.Володимирець Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Іванків О.В.

при секретарі Кньовець Н.П.,

з участю:

позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Стецюка Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в смт. Володимирець справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОМІР-КОР» про розірвання договору оренди землі.

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОМІР-КОР» про розірвання договору оренди землі.

В обґрунтування заявлених вимог вказали, що згідно із свідоцтвом про право власності на спадщину за законом зареєстрованого в реєстрі №340 виданим 21 березня 2014 року, ОСОБА_1 , є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 3,0122 га, яка розташована на території Володимирецької селищної ради Володимирецького району Рівненської області.

Відомості про об`єкт нерухомого майна, а саме вищенаведеної земельної ділянки, внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 08, кадастровий номер :04:005:0015.

За договором оренди землі від 27 січня 2019 року, ОСОБА_1 , передала належну їй земельну ділянку, загальною площею 3,0122 га в оренду відповідачу Товариство з обмеженою відповідальністю АГРОМІР-КОР» строком на 07 років.

Відповідно до п. 9 та 11 Договору оренди землі відповідач зобов`язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 7% від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки, визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, не пізніше 31 грудня поточного року.

У відповідності з даними, наведеними у Витязі з технічної документації про нормативно грошову оцінку с/г угідь, виданому Управлінням Держагенства у Володимирецькому районі Рівненської області 20.11.2013 року № 04-10/3932, нормативна грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 3,0122 га, яка розташована на території Володимирецької селищної ради Володимирецького району Рівненської області складає 16 948 гривень 33 копійки.

Отже розмір орендної плати за умовами договору оренди землі складає 1 186,38 грн. Однак, відповідач порушив свої зобов`язання щодо своєчасності розрахунку за користування земельною ділянкою жодного разу, з дня укладення договору оренди, не оплативши таку оренду та відповідно нехтує терміном, зазначеним в п.11 договору оренди землі, який є його істотною умовою.

Станом на 25 лютого 2021 року відповідачем, в рахунок погашення заборгованості за користування належної позивачці земельної ділянки, не сплачено жодних грошових коштів.

До того ж ніяких послуг в рахунок орендної плати позивач від відповідача не отримувала.

На неодноразові усні звернення до відповідача про здійснення повного розрахунку за Договором оренди останній відповідав відмовою.

З метою досудового врегулювання спору, щодо припинення договірних правовідносин, ОСОБА_1 , звернулася 05 січня 2021 року до ТОВ АГРОМІР-КОР» з письмовим повідомленням про розірвання договору оренди землі долучивши проект акту приймання - передачі № 1 земельної ділянки площею 3,0122 га, кадастровий номер :04:005:0015. Дане повідомлення з додатками отримано ТОВАГРОМІР-КОР» 13 січня 2021 року, але відповідь на даний час не надійшла.

Пунктом 11 договору оренди землі встановлено обов`язок відповідача своєчасно сплачувати орендну плату, тобто до 31 грудня поточного року.

В зв`язку з чим прострочення виплати орендної плати за користування земельною

ділянкою є невиконанням обов`язків ТОВ АГРОМІР-КОР» передбачених договором оренди землі, що відповідно до ст. 32 Закону України "Про оренду землі" є підставою для розірвання договору оренди землі.

Крім цього, ТОВ АГРОМІР-КОР» не виконує умов договору оренди землі, припинило господарську діяльність з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки (ділянка не обробляється, що призводить до її занепаду), що є порушенням умов договору.

Таким чином, припинення орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої в орендодавця земельної ділянки свідчить про невиконання орендарем обов`язків, передбачених статтею 25 Закону «Про оренду землі», та умов договору оренди землі, що є підставою для його дострокового розірвання.

Як вбачається з п.38 Договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 , та ТОВ АГРОМІР-КОР», договір може бути розірваний за взаємною згодою сторін та за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

З врахуванням викладеного, позивачка ОСОБА_1 , просить суд розірвати договір оренди землі укладений між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю АГРОМІР-КОР».

Вказаний позов ОСОБА_1 , надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 03.03.2021 року.

Ухвалою суду від 05 березня 2021 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі.

Ухвалою суду від 14 квітня 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Русін Т.С. позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 , в судовому засіданні пояснив, що заперечує позовні вимоги в повному обсязі та просив відмовити в задоволенні позову. Додатково пояснив, що орендна плата за використання земельної ділянки ОСОБА_1 за 2019 та 2020 роки була нарахована, причому у більшому розмірі, ніж це передбачено договором. Однак позивач відмовилась від її отримання, мотивуючи це бажанням розірвати договір. Що стосується використання орендованої земельної ділянки, то в 2019-2020 рр. вона використовувалась для вирощування трав"яних культур для заготівлі сіна, а в поточному році орендована земельна ділянка ОСОБА_4 , яка знаходиться в масиві інших земельних ділянок, очищена від кущів та готується до посіву зернових. З огляду на це, не вбачає підстав для розірвання договору оренди.

Суд, заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши надані учасниками процесу докази, перевіривши обставини справи, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно із свідоцтвом про право власності на спадщину за законом зареєстрованого в реєстрі №340 виданим 21 березня 2014 року, ОСОБА_1 , є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 3,0122 га, яка розташована на території Володимирецької селищної ради Володимирецького району Рівненської області.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 08, кадастровий номер земельної ділянки :04:005:0015.

Судом також встановлено, та не заперечувалося учасниками процесу, що 27.01.2019 року між ОСОБА_1 , та Товариством з обмеженою відповідальністю АГРОМІР-КОР» укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_1 , передала належну її земельну ділянку, загальною площею 3,0122 га в оренду відповідачу строком на 07 років Товариству з обмеженою відповідальністю АГРОМІР-КОР».

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків серед юридичних фактів є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною другою статті 792 ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, який регулює відносини щодо оренди землі, є Закон України «Про оренду землі».

За приписами статті 1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За правилами статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірваний або змінений за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Аналогічна норма закріплена і в статті 31 Закону України «Про оренду землі».

Частинами третьою та четвертою статті 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно із частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Отже, законодавець допускає розірвання договору в односторонньому порядку в разі, якщо це передбачено умовами договору.

Вказані вище висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 20 січня 2016 року № 6-1998цс15 та № 6-1980цс15.

Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата може справлятись у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачати у договорі поєднання різних форм орендної плати.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частинами першою-третьою статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» унормовано, що розмір, форма і строки внесення орендної плати встановлюються за згодою сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону України «Про оренду землі», внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Одним із основних обов`язків орендаря відповідно до ст.24 Закону України «Про оренду землі» є своєчасне внесення орендної плати.

У пункті д частини першої статті 141 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата орендної плати.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі№ 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) міститься висновок, що: «враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.

Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку у справі № 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду України не вбачає.

Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зазначено, що: «у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться».

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки, а тому суд приходить до висновку, що задоволенню підлягають і вимоги по про стягнення орендної плати та пені і вимоги по достроковому розірванню договору оренди.

Тлумачення пункту д частини першої статті 141 Закону України «Про оренду землі», частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що несплата орендної плати охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо), і обов"язковою ознакою такого порушення є його систематичність.

Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду нагадує, що у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) зроблено висновок, що «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати».

Відповідно до ч. ч. 1, 2, та 3ст. 651 ЦК України,зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

В позовній заяві позивач ОСОБА_4 як на підставу для дострокового розірвання договору оренди землі посилається на те, що відповідач, який зобов`язаний був сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою, не виконав зазначену умову договору, чим порушив домовленість між сторонами. Також підставою для розірвання договору оренди позивачка зазначає, що відповідач припинив свою діяльність та не використовує земельну ділянку за цільовим призначенням, що також порушує домовленість між сторонами.

З приводу кожної з наведених обставин судом встановлено наступне.

У відповідності до Відповідно до п. 9 та 11 Договору оренди землі б/н від 27.01.2019 року, відповідач зобов`язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 7% від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки, визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, не пізніше 31 грудня поточного року.

Представником відповідача надано копії відомостей за 2019 та 2020 рік, з яких вбачається, що за вказаний період позивачу ОСОБА_4 нараховано орендну плату за оренду земельної ділянки площею 3,0122 га кадастровий номер земельної ділянки :04:005:0015, в т.ч. за 2019 рік 2109 грн, за 2020 рік - 2109 грн.

Інформація про виплату ОСОБА_4 вказаних коштів відсутня, однак із наданого представником відповідача аудіозапису телефонної розмови ОСОБА_1 , із юрисконсультом Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОМІР-КОР», який було досліджено в судовому засіданні з дозволу ОСОБА_4 , вбачається, що позивач ОСОБА_1 в категоричній, однозначній формі відмовилася від отримання орендної плати за її земельну ділянку.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в даному випадку позивачем недоведено факт систематичної невиплати їй відповідачем орендної плати за оренду земельної ділянки, оскільки одиничний факт невиплати коштів за 2019 рік не створює систематичності, а від отримання орендної плати за 2020 рік ОСОБА_4 відмовилась.

Що стосується використання орендарем земельної ділянки, то у відповідності до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Разом з тим, жодних доказів того, що орендар протягом 2019 - 2020 рр. та з початку поточного року не використовував орендовану у ОСОБА_4 земельну ділянку за цільовим призначенням, позивач суду не надала і таких доказів в ході судового розгляду справи не отримано. Власні пояснення ОСОБА_5 з цього приводу не грунтуються на жодних доказах і нічим не підтверджені.

Відповідно до п. 38 Договору оренди землі від 27.01.2019 р дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

В той же час, позивач не надала доказів невиконання відповідачем умов договору, і з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 не доведені, у зв"язку з чим підстав для їх задоволення немає.

На підставі викладеного, ст. 93, 211 ЗК України, ст.ст. 11, 15, 626, 627, 628, 631, 638, 640, 651 ЦК України, ст. ст. 1, 12, 13, 25, 31, 32 Закону України «Про оренду землі», керуючись ст.ст. 10-13, 76-81, 141, 263-265, 274-279 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОМІР-КОР» про розірвання договору оренди землі відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суддя: О.В. Іванків

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), проживає: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОМІР-КОР» , юридична адреса 34331, с. Озеро, вул. 40-річчя Перемоги, буд. 82, Вараського району, Рівненської області.