Справа № 191/958/19
Провадження № 2/191/209/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гречко Ю.В.

при секретарі Силкіної О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , представник ОСОБА_4 , про усунення від права на спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_5 . Заповіту за життя мати не залишила. Під час подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті матері позивачу стало відомо, що з такою ж заявою звернувся її рідний брат ОСОБА_3 . Позивач вважає, що останній повинен бути усунений від права на спадкування за законом, оскільки він ухилявся від надання допомоги своїй матері, яка через похилий вік і тяжку хворобу була у безпорадному стані. Так, мати останні роки тяжко хворіла на такі хвороби: атеросклеротична хвороба серця, гіпертонічна хвороба, ішемічний інсульт головного мозку у 2011 році, паркінсовий сіндром, енцефалопатія, у зв`язку з чим перебувала на лікуванні в КЗ «Синельниківська ЦРЛ «ДОР» і потребувала допомоги, піклування і матеріальних витрат на це. У 2001 році мати отримала інвалідність 2-ї групи безстроково. Відповідач повністю відмовився надавати матері будь-яку допомогу, навіть коли заходив до подвір`я будинку за місцем проживання матері до будинку не заходив і обмежувався обслуговуванням власного автомобіля в гаражі. Матеріавльної допомоги відповідач матері не надавав, купівлю медичних препаратів і засобів гігієни не здійснював, ігнорував необхідність догляду за нею в період загострення хвороби. Увесь догляд за матір`ю здійснювала позивач. Просить суд усунути відповідача від права на спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 .

У відкритому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити.

У відкритому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав і пояснив, що він періодично навідував матір, приносив їй їжу, часто бував у неї вдома, оскільки зберігав власний автомобіль в гаражі, розташованому на території її домоволодіння.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав і пояснив, що відповідач періодично навідував матір. Крім того, позивачем не доведено умисного ухилення відповідача від надання допомоги матері.

Судом за клопотанням позивача були допитані наступні свідки.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що з 2013 року він проживає разом з позивачем однією сім`єю і у них є спільна донька. Раніше з ними проживала покійна мати позивача ОСОБА_5 . З пояснень співмешканки йому відомо, що її мати перенесла інсульт, пересувалася з палицею, а у 2017 році її стан здоров`я погіршився. В лікуванні брали участь позивач, він, їх донька, вони готували їжу, прали, прибирали, надавали матеріальну допомогу, купували ліки. Відповідач мати не навідував, а приходив до подвір`я лише з метою потрапити до гаражу, де зберігав свій автомобіль. Чи надавав відповідач матеріальну допомогу матері йому невідомо.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що позивач по справі є її рідною матір`ю, а померла ОСОБА_5 є її бабусею. В лікуванні брали участь позивач, батько, вона. Вони готували їжу, прали, прибирали, надавали матеріальну допомогу, купували ліки. Відповідач мати не навідував.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що він є лікарем в Синельниківській ЦРЛ. Йому відомо, що ОСОБА_5 за час життя перебувала на стаціонарному лікуванні в Синельниківській ЦРЛ, ліки їй купувала донька. Чи відвідував її син йому невідомо.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що він товаришує з позивачем, часто буває у неї вдома, надає їй допомогу на подвір`ї. Йому відомо, що мати позивача ОСОБА_5 проживала разом з донькою і часто запитувала, чому її не навідує син. Інколи просила сину передати, щоб той її навідав. Про те, що син не навідував ОСОБА_5 йому відомо лише зі слів останньої. Чи надавав син їй матеріальну допомогу йому невідомо.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що вона працює разом з позивачем і їй відомо, що остання проживала разом з матір`ю, доглядала за нею, у зв`язку з чим іноді відлучалася з роботи.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що він проживав по сусідству з померлою ОСОБА_5 і вона неодноразово питала, чому її не навідує син.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що відповідач по справі є її двоюрідним братом. Вона бачила його декілька разів, коли він приходив до подвір`я матері, де зберігав свій автомобіль. Перебував на території гаражу, в будинок не заходив, його мати питала чому він до неї не заходить. Вона разом з позивачем склали графік, коли мали змогу відвідувати ОСОБА_5 , яка потребувала сторонньої допомоги за станом здоров`я. Вдома її кожного дня навідували.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що з 1978 року вона проживала по сусідству з ОСОБА_5 . Позивач, тобто її донька, на даний час проживає в будинку померлої матері. Відповідач є сином ОСОБА_5 . За життя ОСОБА_5 часто хворіла, їй часто викликали швидку допомогу. Її часто відвідувала донька, сина вона давно не бачила. ОСОБА_5 скаржилася, що її син не відвідує, а вона за ним скучила. Зі слів ОСОБА_5 їй відомо, що за нею доглядала лише донька.

Свідок ОСОБА_12 дала у судовому засіданні показання, які аналогічні показанням свідка ОСОБА_11 .

Судом за клопотанням відповідача були допитані наступні свідки.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною відповідача. Вона свекруху відвідувала рідко, а син відвідував часто. Він приходив до неї додому, відвідував у лікарні, вона особисто готувала їй їжу. Частіше ОСОБА_5 відвідував її старший син. Її чоловік разом з сином кожного місяця привозив матері продукти харчування, зберігав на території її домоволодіння автомобіль.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснив, що він є рідним онуком померлої ОСОБА_5 . Дав показання, які аналогічні показанням свідка ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснив, що він працює разом з відповідачем ОСОБА_3 . У 2017 році приблизно на початку жовтня відповідач попросив свідка відвести на автомобілі картоплю і вони разом приїздили до будинку його матері, занесли картоплю у підвал і свідок пішов до автомобіля. Більше він нічого не бачив.

Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті письмові докази у справі.

Таким чином, суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Факт того, що позивач є рідною донькою ОСОБА_5 підтверджується копією свідоцтва про її народження, а також копією свідоцтва про укладення шлюбу, згідно якого прізвище позивача були зменено на « ОСОБА_16 ».

Факт того, що відповідач ОСОБА_3 є рідним сином ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечувався.

Згідно копій виписок із медичної картки стаціонарного хворого судом встановлено, що ОСОБА_5 дійсно хворіла на захворювання: атеросклеротична хвороба серця, гіпертонічна хвороба, ішемічний інсульт головного мозку у 2011 році, паркінсовий сіндром, енцефалопатія, у зв`язку з чим перебувала на лікуванні в КЗ «Синельниківська ЦРЛ «ДОР». Також вона мала 2-гу групу інвалідності безстроково.

Копією свідоцтва про смерть підтверджується факт смерті ОСОБА_5 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно копій заяв про прийняття спадщини за законом сторони по справі своєчасно звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини і вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті матері.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У ч.2 ст.1220 ЦК України зазначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, судом встановлено, що мати сторін по справі померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і після її смерті відкрилася спадщина за законом. Спадкоємцями першої черги за законом після її смерті є позивач, як донька, і відповідач, як син.

Позивач і відповідач прийняли спадщину за законом після смерті матері шляхом звернення до нотаріуса з відповідними заявами.

Отже, після смерті ОСОБА_5 залишилися два спадкоємця першої черги за законом, які прийняли спадщину у передбаченому законом порядку, у зв`язку з чим кожному належить по Ѕ частині спадкового майна з часу відкриття спадщини.

Посилання позивача на необхідність усунення відповідача від права на спадкування за законом після смерті матері є необґрунтованими.

Так, відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Із зазначеної норми вбачається, що усунутим від права на спадкування може бути лише особа, яка умисно ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві.

Отже, виходячи зі змісту ч.5 ст.1224 ЦК України, позивач повинен довести суду як факт перебування його матері у безпорадному стані, так і факт умисного ухилення відповідача від надання їй допомоги, оскільки лише за наявності цих двох обставин спадкоємця можливо усунути від права на спадкування.

Крім того, вимоги ст.1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Суддею слід враховувати всі обставини щодо надання допомоги, її необхідність для життєдіяльності спадкодавця, наявність можливості для цього та свідоме невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц та від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц зроблено висновок, що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Також наведено сукупність обставин, які повинні мати місце при вирішення питання про усунення особи від права на спадкування, а саме:

1. ухилення відповідача від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання;

2. перебування спадкодавця в безпорадному стані;

3. потреба спадкодавця в допомозі саме відповідача.

Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець ОСОБА_3 може бути усунений від спадкування.

Суд вважає, що зазначених обставин позивачем у судовому засіданні доведено не було.

Так, доказами в обґрунтування позовних вимог у вказаній справі були показання допитаних зі сторони позивача свідків.

Свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 є членами сім`ї позивача по справі, у зв`язку з чим можуть бути заінтересовані давати свідчення на користь позивача.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні лише зазначив, що бачив, як ОСОБА_5 відвідувала у лікарні лише її донька, однак чи відвідував син йому невідомо. Тобто з показань свідка неможливо встановити факт ухилення відповідача від надання допомоги матері.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що про те, що син не навідував ОСОБА_5 йому відомо лише зі слів останньої. В той же час чи надавав син їй матеріальну допомогу йому невідомо, що свідчить про відсутність в показаннях свідка даних, які містять факт умисного ухилення відповідача від надання допомоги матері.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що вона працює разом з позивачем і їй відомо, що остання проживала разом з матір`ю, доглядала за нею, у зв`язку з чим іноді відлучалася з роботи. Отже, чи приймав участь син ОСОБА_5 у житті матері їй невідомо.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_5 неодноразово питала, чому її не навідує син. Однак жодних даних щодо умисного ухилення сина від участі у житті матері показання свідка також не містять.

Показання свідка ОСОБА_7 також не містять даних щодо саме умисного ухилення відповідача від надання допомоги матері.

Показання свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 щодо невідвідування відповідача матері базується лише на словах ОСОБА_5 .

Крім того, позивачем не доведено факт того, що ОСОБА_5 за умов наявності допомоги зі сторони доньки потребувала допомоги саме зі сторони відповідача.

Таким чином, суд не вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати по справі в розмірі 768,40 грн. стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1216, 1218, ч.2 ст.1220, ст.1223, ч.5 ст.1224 ЦК України, ст.ст.11, 12, 13, 82, 133, 139, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , представник ОСОБА_4 , про усунення від права на спадкування за законом відмовити.

На рішення протягом 30 (тридцяти) днів з дня його повного складення може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення виготовлене у повному обсязі 26 квітня 2021 року.

Суддя: Ю. В. Гречко