Справа № 523/2156/21
Провадження №2/523/2648/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2021 р. м. Одеса
Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді- Дяченко В. Г.,

секретаря судового засідання Одарій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться зазначена цивільна справа. Позивач просить суд визнати незаконним та скасувати пункт 8 наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) №191 від 19.09.2017 року про звільнення позивача з роботи з 19.09.2017 року, поновити його на посаді завідуючого гуртожитком, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.09.2017 року.

В судове засідання 22.04.2021 року позивач та його представник не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують.

Під час вивчення матеріалів справи після відкриття провадження у справі судом було встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам статей 175-177 ЦПК України.

Позивач, серед іншого, просить стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, однак ним не визначено ціни позову в частині позовної вимоги про стягнення середнього заробітку, не зазначено та не додано доказів розміру заробітної плати позивача, що унеможливлює визначення судом розміру середнього заробітку, не сплачено судовий збір за майнову вимогу у стягненні середнього заробітку.

Відповідно до вимог ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Положеннями ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру фізичною собою повинен бути сплачений судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У позовній заяві позивачем заявлено вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка є вимогою майнового характеру. Таким чином, позивачем повинен бути сплачений судовий збір за вказану позовну вимогу.

Слід зазначити, що за змістом приписів статей 94,116,235 КЗпП України та статей 1,2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» , згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Зазначене відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/4518/16 від 30.01.2019 року.

Таким чином, при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення середнього заробітку позивачем повинен бути сплачений судовий збір.

Позивач безпідставно посилається на положення Закону України «Про судовий збір» оскільки п.1 ч.1 ст.5 вказаного Закону передбачає, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, однак у вказаній позовної заяві позивачем заявлені позовні вимоги, одна з яких про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Враховуючи положення ч.2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

З огляду на викладене, суд вважає, що необхідно попередньо визначити розмір судового збору в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 908,00 грн., з наступним стягненням недоплаченого судового збору відповідно до ціни позову, яка буде встановлена судом при вирішенні справи.

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру у розмірі 908,00 грн. та усунути вищезазначені недоліки.

Згідно із частиною одинадцятою статті 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Виходячи з наведеного, позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення даної ухвали, для усунення недоліків.

Керуючись статтями 175, 176-177, 185, 187 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У випадку не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: