Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2684/21

Номер провадження: 2/511/810/21

"14" грудня 2021 р. Роздільнянський районний суд Одеської області Ільяшук А. В. ,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом:

позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1

представник позивача: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2

до відповідача: відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Одеській області, адреса: вулиця Грецька, будинок 42, місто Одеса

про скасування тимчасового застереження, -

ВСТАНОВИВ:

10 грудня 2021 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов вищевказаний позов, згідно якого ОСОБА_1 (далі позивач) просить скасувати тимчасове застереження та вилучити відомості з реєстру про тимчасове застереження, зареєстроване за № 5755867 Першою Одеською Державною нотаріальною конторою на підставі постанови слідчого СВ Шевченківського ВМ Приморського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області ГУ МВС України в Одеській області В.Р. Фєдотова від 27 серпня 2007 року про накладення арешту на земельну ділянку № 118, 120, а також на розташований на земельній ділянці АДРЕСА_3 .

Ознайомившись з матеріалами позову, суд прийшов до наступних висновків.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У рішенні від 22 грудня 2009 року у справі «Безимянная проти Росії» (заява № 21851/03) ЄСПЛ наголосив, що «погоджується з тим, що правила визначення параметрів юрисдикції, що застосовуються до різних судів у рамках однієї мережі судових систем держав, безумовно, розроблені таким чином, щоб забезпечити належну реалізацію правосуддя. Заінтересовані держави повинні очікувати, що такі правила будуть застосовуватися. Однак ці правила або їх застосування не повинні обмежувати сторони у використанні доступного засобу правового захисту».

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку, якщо такий спір є спором цивільним.

З листа начальника СВ відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області Андрія Мащенко від 06 жовтня 2021 року вбачається, що під час розгляду запиту не вдалося встановити номер кримінального провадження, проте за більш детальною інформацією доцільно звернутися до Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Одеській області.

В позові позивач зауважив, що в Управлінні інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Одеській області в усній формі повідомлено, що запитуваної інформації в них не міститься та щоб марно не втрачати часу звернутися до Одеського державного нотаріального архіву.

11 листопада 2021 року Одеським державним нотаріальним архівом було повідомлено, що в матеріалах архівного фонду міститься постанова слідчого СВ Шевченківського ВМ Приморського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області ГУ МВС України в Одеській області В.Р. Фєдотова від 01 жовтня 2007 року про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерумового майна тимчасового застереження.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року (справа № 727/2878/19) зауважила, що спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та незнятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи слід розглядати за правилами цивільного судочинства. Натомість питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та нескасованого після закриття слідчим кримінального провадження, має вирішувати слідчий суддя за правилами кримінального судочинства.

Попри це, до матеріалів позову не долучено відомостей (доказів), що кримінальне провадження №37, порушене у відношенні ОСОБА_1 за частиною 3 статті 190 КК України закрито на час звернення до суду з вказаним позовом.

Крім того, матеріали позову не містять жодних належних та допустимих доказів, що в Управлінні інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Одеській області відсутня будь-яка інформація відносно вищевказаного кримінального провадження, та чи звертався взагалі позивач до вказаного Управління з відповідним запитом.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 27 березня 2019 року по справі №202/1452/18, зазначила, що у разі, якщо арешт на майно накладено у порядку, передбаченому КПК України, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право власності, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право оскаржити такі дії та звернутися до суду про скасування арешту лише у порядку кримінального судочинства. І такий порядок захисту прямо передбачений нормами КПК України і є ефективним.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, висловленими Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 24 квітня 2018 року у справі № 202/5044/17 (провадження № 14-119цс18), від 28 листопада 2018 року у справі № 636/959/16-ц (провадження № 14-366цс18) та від 12 грудня 2018 року у справі № 640/17552/16-ц (провадження № 14-418цс18).

Пункт перший частини 1 статті 186 ЦПК України визначає, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись статтями 186, 260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Одеській області про скасування тимчасового застереження.

Ухвалу надіслати заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу.

До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-ти денний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

ССуддя: А. В. Ільяшук