ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2786/21 Справа № 199/7976/19 Суддя у 1-й інстанції - Богун О. О. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Пищиди М.М.

суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

за участю секретаря судового засідання - Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної Казначейської служба України, Міністерства внутрішніх справ України, Офісу Генерального Прокурора, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Прокуратури Дніпропетровської області, треті особи: Дніпропетровська місцева прокуратура № 1, Амур-Нижньодніпровський відділ поліції Дніпровського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю державних органів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної Казначейської служба України, Міністерства внутрішніх справ України, Офісу Генерального Прокурора, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Прокуратури Дніпропетровської області, треті особи: Дніпропетровська місцева прокуратура № 1, Амур-Нижньодніпровський відділ поліції Дніпровського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю державних органів.

В обґрунтування позову зазначив, що 17.07.2016 звернувся з повідомленням до АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про те, що 16.07.2016 року його брат ОСОБА_2 та батько ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: вул.Луговська, 85, м. Дніпро, нанесли йому тілесні ушкодження. Під час проведення досудового розслідування проведено ряд слідчих дій, а саме допитано потерпілого ОСОБА_1 , допитано в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , проведено огляд місця події. Відповідно до висновку спеціаліста №3357 від 31.08.2016 ОСОБА_1 були нанесені легкі тілесні ушкодження та середнього ступеня тяжкості.

14 січня 2017 року заступник начальника СВ Амур-Нижньодніпровського відділу поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області Захаренко О.А. виніс незаконну постанову про закриття кримінального провадження. Після чого, позивачем та його представником - адвокатом Масловим С.С., було здійснено безліч дій: скарги слідчому судді від 20.05.2019 року на постанову про закриття кримінального провадження, звернення до Прокурора Дніпропетровської області від 26.06.2019 року, звернення до Першого слідчого відділу територіального управління ДБР від 19.06.2019 року, звернення до Генерального прокурора України від 09.07.2019 року, звернення до Начальника Національної поліції України від 19.07.2019 року, скарга слідчому судді від 03.07.2019 року про зобов`язання уповноваженої особи першого слідчого відділу Територіального управління ДБР призначити відповідну посадову особу та внести відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення, скарга слідчому судді від 04.06.2019 року, безліч клопотань про проведення слідчих дій та інших звернень.

19 червня 2019 року позивачем було направлено до першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань заяву про вчинення кримінального правопорушення щодо невиконання посадовими особами Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ухвали слідчого судді від 06.06.2019. Заява позивача відповідно до інформації з офіційного сайту УКРОШТА була отримана відповідальною особою першого слідчого відділу Територіального управління ДБР 26 червня 2019 року, проте до теперішнього часу ніяких повідомлень позивач не отримував.

29 червня 2019 року адвокат Маслов С.С. звернувся до Прокуратури Дніпропетровської області з повідомленням про перебіг подій, описаних вище та просив вжити відповідних заходів, на що отримав лист від 01.07.2019 року про направлення та організацію розгляду та прийняття рішення відповідно до чинного законодавства в Дніпропетровську місцеву прокуратуру № 1. До теперішнього часу інформація щодо результатів розгляду звернення відсутня.

Внаслідок цієї незаконної бездіяльності органів досудового слідства та процесуального керівництва досудовим слідством позивачу завдано майнової та моральної шкоди.

Моральна шкода, завдана позивачу полягає в моральних стражданнях та переживаннях, які він переніс під час отримання та читання очевидної незаконної постанови про закриття кримінального провадження, ознайомлення з матеріалами справи і встановлення того, що вилучені під час слідчих дій речові докази - всі втрачені, жодна посадова особа за це не понесла ніякої відповідальності.

Враховуючи зазначене, позивач просив стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 100 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати (т.1, а.с.4-8).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2020 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної Казначейської служба України, Міністерства внутрішніх справ України, Офісу Генерального Прокурора, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Прокуратури Дніпропетровської області, треті особи: Дніпропетровська місцева прокуратура № 1, Амур-Нижньодніпровський відділ поліції Дніпровського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю державних органів - відмовлено (т.2, а.с. 183-192).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, недостатньо повно досліджені письмові докази та дійсні обставини справи (т.2, а.с.195-203).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні слідчого відділу Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0002203 за ч.1 ст.122 КК України.

17.07.2016 до АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_1 , про те, що 16.07.2016 його брат ОСОБА_2 , та батько ОСОБА_3 нанесли йому тілесні ушкодження, про що зазначено у витязі з ЄРДР (т.1, а.с. 42).

Відповідно до висновку спеціаліста №3357 від 31.08.2016 ОСОБА_1 були нанесені легкі тілесні ушкодження та середнього ступеня тяжкості (т.1, а.с. 45-47).

14.01.2017 року заступником начальника СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області Захаренко О.А. винесено постанову про закриття кримінального провадження №0002203 на підставі п.2 ч. 1 ст.284 КПК України.

20 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська із скаргою в порядку ст. 303 КПК України на постанову про закриття кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2019 року постанову заступника начальника слідчого відділу Амур-Нижньодніпровського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області, Захаренко О.А., про закриття кримінального провадження №0002203 від 17.07.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України скасовано та зобов`язано уповноважену особу Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області внести відповідні відомості до ЄРДР та відновити досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Під час досудового розслідування 17.07.2019 в якості потерпілих допитано ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . Слідчим оперативним підрозділам АНД ВП надано доручення про проведення слідчих дій, а саме проведення по будинкового обходу прилеглих вулиць з метою встановлення свідків даного кримінального правопорушення, забезпечення явки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зібрання характеризуючого матеріалу на останніх, проведення повторних допитів потерпілих, проведення за участі потерпілих слідчого експерименту та проведення інших слідчих дій. Зазначених обставин під час судового розгляду справи позивачем не спростовано.

Відповідно до ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 06.06.2019 у справі №199/4051/19 задоволено скаргу адвоката Маслова С.С. в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність начальника СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо не розгляду клопотання про проведення слідчих дій та зобов`язано уповноважену особу СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню №0002203 з урахуванням вимог ст.220 КПК України розглянути клопотання адвоката Маслова С.С. від 29.05.2019 за вх.№747, про що письмово повідомити останнього.

Слідчим слідчого відділу Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області Колядою А.Ю. за вих.№45.1/СВ-2862 від 06.06.2019, тобто в день винесення ухвали суду від 06.06.2019 у справі №199/4051/19, надано відповідь адвокату Маслову С.С. щодо задоволення його клопотання від 29.05.2019 за вх.№747, копія якого міститься в матеріалах справи (т.1, а.с. 71).

На даний час досудове розслідування вищезазначеного кримінального провадження триває.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з підстав їх необґрунтованості та недоведеності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст.1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Відповідно до цієї норми обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу.

Оскарження ОСОБА_1 бездіяльності слідчого щодо не розгляду його клопотання в передбачений законом строк, свідчить про реалізацію останнім оспорювання процесуальної діяльності слідчого і не є безумовним доказом як неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності у розумінні статті 1176 ЦПК України, так і факту завдання моральної шкоди позивачу.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2020 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: