ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2021 року м. Чернівці

справа № 714/1077/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Владичан А. І.

суддів: Височанської Н.К., Лисака І.Н.

секретар Герман Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: Герцаївський районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про оспорювання батьківства, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Волошина Тетяна Борисівна, на рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 11 лютого 2021 року (головуючий у 1-й інстанції Козловська Л.Д.),-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про оспорювання батьківства.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 18.07.1981 року ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , після чого ОСОБА_2 переїхала проживати до чоловіка у с. Лунка Герцаївського району Чернівецької області. Під час спільного проживання у них народилися троє дітей.

У 1992 році ОСОБА_2 пересата спільно проживати із ОСОБА_4 та переїхала жити у с. Молниця Герцаївського району Чернівецької області, де проживала однією сім`єю разом із ОСОБА_5 , однак шлюб із ОСОБА_4 не було розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_2 та ОСОБА_5 народилась донька ОСОБА_6 і запис про батька був проведений на підставі ст.52 Кодексу про шлюб та сім`ю України, за походженням дитини від батька, який перебував у шлюбі з матір`ю.

________________________________________________________________________

Провадження 22ц/822/472/21

Зазначала, що її батько ОСОБА_4 постійно проживав у с. Лунка та після переїзду матері ОСОБА_2 у с. Молниця Герцаївського району, вони не спілкувалась, а тому ОСОБА_4 не знав і не міг знати, що він записаний батьком ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер та в той період часу ОСОБА_6 виповнилось лише 1 рік та 4 місяці. В свою чергу ОСОБА_6 все життя знала, що її батьком є ОСОБА_5 , так як вони проживали разом, вели спільне господарство, він видавав заміж ОСОБА_6 , а після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , як його доньк, організувала і оплатила похорони.

Посилалася на те, що даний позов подано з підстав передбачених ч. 3 ст. 137 СК України, згідно якої, якщо через поважні причини особа не знала про те, що записана батьком дитини, і померла, оспорити батьківство можуть її спадкоємці: дружина, батьки та діти.

Просила суд виключити відомості про батьківство ОСОБА_4 з актового запису №13 від 15.08.1997 року у Герцаївському відділі Державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про народження ОСОБА_6 .

Рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 11 лютого 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Волошина Тетяна Борисівна, подала апеляційну скаргу, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права.

Доводи скарги мотивує тим, що суд першої інстанції дійшов до висновку про недоведеність позовних вимог, оскільки запис про народження ОСОБА_6 був здійснений на підставі ч.1 ст.135 СК України, однак ні їй, ні її матері не відомо, чому відомості про батька записані на підставі ст.135 СК України, так як і до цього часу шлюб між ними не розірваний. В свою чергу, законодавець не зазначає певні вимоги до підстав внесення відомостей про батька, а чітко визначає коло осіб, які мають право на оскарження батьківства після смерті, і тому вона, як спадкоємець першої черги звернулася із відповідною заявою до суду.

Крім того, зазначає, що незрозумілим є посилання суду на недоведеність факту прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_4 на підтвердження набуття права, як спадкоємець першої черги, в порядку спадкового правонаступництва звертатися до суду із вимогами про оспорювання батьківства на підставі ч.3 ст.137 СК України. В даному випадку відсутнє спадкове правонаступництво, ОСОБА_4 , через поважні причини не знав про те, що записаний батьком дитини, і при житті не звертався щодо оспорювання батьківства, цим правом скористалася вона, як його рідна дочка, спадкоємець першої черги.

Також вказує, що відповідач ОСОБА_2 визнає позовні вимоги, і просила суд про їх задоволення, але судом першої інстанції, в порушення вимог ст.ст. 200,206 ЦПК України в оскаржуваному рішенні лише зазначено, що відповідач не заперечувала щодо задоволення позовних вимог.

Просить скасувати рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 11.02.2021 року та постановити нове судове рішення про задоволення позовної заяви в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 апеляційну скаргу визнає, просить її задовольнити. Зазначає, що вона із ОСОБА_4 не була розлучена, тому відомості про батька не могли бути записані на підставі ст.135 СК України. Рідним батьком ОСОБА_6 був ОСОБА_5 , з яким разом проживали однією сім`єю, і донька ОСОБА_6 завжди знала, що саме він є її батьком.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивач звернувся до суду із позовом про виключення відомостей про померлу особу, як батька, з актового запису про народження дитини, посилаючись на ч. 3 ст. 137 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 133 СК України передбачено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Згідно зі ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статті 126 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття ( ч.3 ст. 136 СК України).

З матеріалів справи вбачається, що 18.07.1981 року між ОСОБА_4 , 1955 р.н. та відповідачем ОСОБА_3 , 1964 р.н. був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданого повторно серії НОМЕР_1 від 10.05.2019 року.

Під час проживання у шлюбі народилась позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щ підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 12.06.1982 р.н. та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 23.08.2002 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_6 , батьки якої записані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого повторно серії НОМЕР_4 від 19.07.2013 року.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 43 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 25.09.2018 року.

З довідки Молницького старостинського округу Герцаївської міської ради Герцаївського району Чернівецької області №986 від 26.06.2020 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 починаючи з 1992 року по даний час періодично проживала в господарстві співмешканця ОСОБА_5 разом з донькою ОСОБА_6 , 1998 р.н., у с. Молниця Герцаївського району Чернівецької області.

Також даний факт підтверджений у судовому зсіданні суду першої інстанції показами свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які також вказали, що біологічним батьком ОСОБА_6 являється саме ОСОБА_5 , а ОСОБА_4 за життя не міг знати, що він був записаний батьком ОСОБА_6

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 47 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 12.05.2020 року.

Положеннями ст. 137 СК України, визначено підстави, за яких можливе оспорювання батьківства після смерті особи, яка записана батьком дитини.

Так, ч. 3 ст. 137 СК України визначає, що якщо через поважні причини особа не знала про те, що записана батьком дитини, і померла, оспорити батьківство можуть її спадкоємці: дружина, батьки та діти. Отже, виходячи з положень вбачається, що правом щодо оспорювання батьківства наділені спадкоємця першої черги за законом, названі у статті 1261 Цивільного кодексу України, а саме: дружина, батьки діти. Проте, цим правом вони наділяються виключно за обставин, коли особа з поважних причин не знала, що записана батьком і померла.

В обґрунтування підстав виключення відомостей про батька ОСОБА_4 з актового запису про народження ОСОБА_6 позивач посилається на те, що батьком ОСОБА_6 , 1997 р.н., записаний ОСОБА_4 на підставі ст. 52 Кодексу про шлюб та сім`ю України, так як мати ОСОБА_2 перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі. Водночас з 1992 року мати проживала у цивільному шлюбі з ОСОБА_5 , який є фактично біологічним батьком ОСОБА_6 .

Позивачем подано позов з підстав передбачених ч.3 ст. 137 СК України, як спадкоємець першої черги, після смерті ОСОБА_4 .

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) ( ст. 1216 ЦК України). Для вступу у спадкові правовідносини необхідно спадщину прийняти у порядку передбаченому ст.ст. 1268-1269 ЦК України та у строки передбачені ст. 1270 СК України.

Своє право на спадкове правонаступництво спадкоємці повинні суду довести так як при вступі в процес правонаступник продовжує здійснювати процесуальні права і обов`язки попередника в повному обсязі. Доказами права на спадкове правонаступництво можуть бути: свідоцтво про право на спадщину, заява і підтвердження нотаріуса, що спадкоємець вступив у спадкове майно, а також інші докази: свідоцтво про шлюб, народження, усиновлення тощо.

Верховний Суд України, в свою чергу, також у пункті 12 своєї постанови № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» дав наступні роз`яснення з цього приводу: «Стаття 137 СК встановлює три винятки для оспорювання батьківства після смерті цієї особи, яка записана батьком дитини іншими особами. Це: 1) подання особою письмового заперечення свого батьківства до народження дитини через нотаріальну контору (частина 1 статті 137 СК); 2) пред`явлення ним за життя позову до суду про виключення запису про нього як батька дитини з переводом цих прав на правонаступника (частина 2 статті 137 СК); 3) відсутність у нього з поважних причин інформації про запис батьком дитини (частина 3 статті 137 СК). Інших випадків щодо можливості оспорювання батьківства, особи, яка померла законом не встановлено.»

Дослідивши матеріали справи колегією суддів встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.03.2000 року спадкоємцями майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , зокрема є і його донька ОСОБА_1 , що свідчить про наявність доказів прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , та підтверджує факт набуття права, як спадкоємця першої черги, в порядку спадкового правонаступництва. Тому на підставі ч.3 ст.137 СК України ОСОБА_1 надано право звертатися до суду із позовом про оспорювання батьківства.

Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 13 травня 2021 року долучено до матеріалів справи витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень, від 13.05.2021 року, з якого вбачається, що висновком про внесення змін №21 від 13.05.2021 року внесено наступні зміни, а саме: відомості про батька - інформація відсутня змінено на ІНФОРМАЦІЯ_8 ; підстава запису відомостей про батька - заява матері від 15.08.1997 року змінено на актовий запис про шлюб №13 від 18.07.1981 року, складений виконавчим комітетом Лунківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області; державна реєстрація народження проводиться - відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері) змінено на відповідно до статті 133 СК України.

Тобто, актовий запис про народження ОСОБА_6 здійснений на підставі статті 133 СК України.

Згідно із ч. 1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

У відповідності до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вимогами статті 122 Сімейного кодексу України встановлено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Як вбачається зі витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого із подружжя запису, 18 липня 1981 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, відомостей про розірвання шлюбу немає.

Посилання апелянта на те, що запис про батька був здійснений на підставі ст. 52 Кодексу про шлюб та сім`ю України колегія суддів вважає підставними так як ґрунтуються на відповідних доказах.

Обраний ОСОБА_1 спосіб захисту відповідає вимогам закону та змісту правовідносин.

Крім того, відповідач ОСОБА_2 позов визнала, що в силу ст.174 ЦПК України є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Оцінюючи докази у їх сукупності, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та належним чином доведені, тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволенню.

При такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів сторін та останнє відповідатиме загальноприйнятим нормам та духу сімейно правових відносин.

Згідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

У відповідності до п.2.13.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Таким чином доводи апеляційної скарги підлягають задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Волошина Тетяна Борисівна, задовольнити.

Рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 11 лютого 2021 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: Герцаївський районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про оспорювання батьківства, задовольнити.

Виключити відомості про батьківство ОСОБА_4 з актового запису №13 від 15 серпня 1997 року, про народження ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_9 , вчиненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Герцаївського районного управління юстиції у Чернівецькій області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складання повного тексту постанови 17 травня 2021 року.

Головуючий А.І. Владичан

Судді: Н.К. Височанська

І.Н. Лисак