справа № 642/1341/21
провадження № 2/642/958/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

31 серпня 2021 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого - судді Пашнєва В.Г.

При секретарі - Алфьоровій І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м.Харкова с позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 700 250 грн.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що 30 травня 2018 між ним та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до якого ОСОБА_2 взяв у ОСОБА_1 в борг грошові кошти в сумі 20 000 доларів США, які зобов`язувався повернути за першою вимогою ОСОБА_3 . Вказана обставина підтверджується розпискою, яку ОСОБА_2 власноручно написав та передав ОСОБА_1 .

Крім того, 01 вересня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до якого ОСОБА_2 взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 5 000 доларів США, які зобов`язувався повернути позивачу за його вимогою. Вказані обставини підтверджуються письмовою розпискою.

Загальний борг ОСОБА_2 становить 25 000 доларів США. В 2020 році ОСОБА_2 припинив спілкуватись з ОСОБА_1 , відповідати на його телефонні виклики та ухилятись від зустріч з ним. В січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 з листом, в якому просив повернути йому кошти, встановивши строк повернення коштів до 20 лютого 2021 року. Але ОСОБА_2 грошові кошти не повернув, лист залишив без відповіді, в зв`язку з чим ОСОБА_1 бів вимушений звернутися до суду з позовною заявою.

15.03.2021 ухвалою Ленінського районного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

10.06.2021 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Від представника позивача надійшло клопотання розглядати справу за його відсутністю та відсутністю позивача, позов підтримав повністю та просить такий задовольнити з підстав викладених у ньому.

У судове засідання відповідач не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, а відтак, враховуючи що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи та враховуючи наявність умов передбачених ст. 280 ЦПК України, суд вважає обґрунтованим провести заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Під час судового розгляду справи по суті судом встановлено, що 30 травня 2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав в борг 20 000 доларів США, які зобов`язався повернути за першою вимогою ОСОБА_1 01 вересня 2018 року між сторонами знову був укладений договір позики, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав в борг 5 000 доларів США, повернути які зобов`язався за першою вимогою ОСОБА_1 . Вказані обставини підтверджуються розписками, які написані ОСОБА_2 власноручно. Оригінал розписок наданий суду представником позивача.

В січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 з рекомендованим листом, в якому просив повернути йому грошові кошти в сумі 25 000 доларів США в строк до 20 лютого 2021 року, проте вказаний лист був залишений без відповіді та грошові кошти не повернуті у зв`язку з чим ОСОБА_1 був вимушений звернутися до судуз позовною заявою про стягнення боргу.

У зв`язку з невиконання відповідачем зобов`язання за договором позики, між сторонами виникли спірні договірні правовідносини, які регулюються нормами ст. ст. 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

За своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц).

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, оскільки розписка містить істотні ознаки, які характерні для договору позики, із її змісту вбачається укладення договору позики та вчинення сторонами угоди дій, характерних для такого договору, наявна зобов`язальна умова договору позики для відповідача щодо повернення отриманих коштів, а відтак, суд прийшов до висновку, що у позивача наявні правові підстави для покладення на відповідача обов`язку повернення грошових коштів за договором позики від 30.05.2018 року та від 01.09.2018року.

Станом на 1 березня 2021 року НБУ встановлений курс долара США к гривні, який становить 1 долар США - 28,01 грн. Таким чином, станом на час звернення до суду з позовом сума боргу ОСОБА_2 становить 700 250 грн.

Щодо вирішення питання про судові витрати, суд пришов до наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 7002,05 грн, що підтверджено квитанцією, яка міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 7002,5 грн.

Керуючись ст.ст.1046,1049,1050 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 17, 76-80, 259, 265, 273, 280-284, 354, пунктом 3 розділу ХІІ Прикінцеві положення ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОПП НОМЕР_2 ) суму боргу за договорами позики в розмірі 700 250 (сімсот тисяч двісті п*ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 7002 (сім тисяч дві) грн. 05 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено та підписано суддею 31.08.2021.

Суддя В.Г. Пашнєв