Справа № 450/1979/21 Провадження № 2/450/153/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Мельничук І. І.

при секретарі Покидько Л. Р.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, -

в с т а н о в и в и :

представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов`язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0,0002 га. за адресою: АДРЕСА_1 , та повернути її Зимноводівській сільській територіальній громаді в особі Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області, привівши її у придатний для використання стан шляхом її звільнення (демонтажу) від стовпців та паркану (огорожі); стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.

21.09.2021 року на адресу суду представником відповідача подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК, оскільки враховуючи зміст позовних вимог на підстави звернення до суду із позовом, спір що виник між сторонами є публічно-правовим, а тому наявні підстави для розгляду відповідного спору в порядку адміністративного судочинства, що є самостійною підставою для закриття провадження у цивільній справі.

04.102021 року представником позивача подано заперечення на заяву представника відповідача про закриття провадження у справі. В обґрунтування представник позивача зазначає, що сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Позивач звертаючись до суду із позовом просить захистити його майнове право (інтерес) на реалізацію права щодо користування майном за його прямим призначенням, згідно наявних у позивав ач та представленим суду правовстановлюючих документів, а відтак спір носить приватноправовий характер і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання про закриття провадження у справі, яке підтримує та просить задоволити, у його відсутності

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання про закриття провадження у справі, яке заперечує та просить у задоволенні відмовити, у його відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Зясувавши думку представників сторін висловлену у поданих ними письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні клопотання про закриття провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

За змістом ст.19 ЦПК України як цивільну юрисдикцію розуміють компетенцію загальних судів вирішувати з додержанням процесуальної форми цивільні справи у видах проваджень, передбачених цим Кодексом. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (ч. 1 ст. 19 ЦПК України).

Так, відповідно до статті 6Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

При визначенні предметної юрисдикції справи суд має виходити із суті права/інтересу, за захистом якого суб`єкт публічного права звертається до суду, та мети звернення з позовом, оскільки саме такі критерії розмежування належності спору до тієї чи іншої юрисдикції дають змогу найбільш ефективно захистити порушене право позивача, аніж розмежування юрисдикції виключно на підставі участі у спорі суб`єкта владних повноважень. При цьому визначальною ознакою приватноправових відносин є наявність майнового чи особистого немайнового інтересу. Оспорювані або невизнані майнові права та інтереси підлягають захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення такого права або інтересу призвели дії суб`єкта владних повноважень при виконанні ним владних управлінських функцій.

Справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за умови відповідності складу сторін спору нормам цивільного чи господарського процесуального законодавства підвідомчі судам загальної юрисдикції.

За таких обставин на думку суду за участю визначених позивачем сторін спору, спір у цій справі є приватноправовим, оскільки обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, у даному випадку територіальної громади, інтереси якої представляє орган місцевого самоврядування Зимноводівська сільська рада в рамках реалізації свої повноважень як власника земель комунальної власності, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

За переконанням суду цей спір є спором, що виникає із земельних приватноправових відносин, а тому повинні розглядатись за правилами цивільного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Таким чином, участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового. Водночас не кожен спір за участю суб`єкта владних повноважень є публічно-правовим.

Аналіз зазначених фактичних даних у позовній заяві дає підстави вважати, що враховуючи визначений позивачем предмет спору, спір який виник між його учасниками про право цивільне, зокрема, про право користування визначеною земельною ділянкою, власним якої є позивач, є приватноправовим спором у сфері земельних відносин.

Враховуючи вищевикладене, у контексті обставин цієї справи та нормативного регулювання правовідносин, що склалися між учасниками спору, суд дійшов висновку, що на даний спір не поширюється юрисдикція адміністративного суду, що виключає розгляд цієї справи за правилами КАС України.

З огляду на вищезазначене, суд вважає що в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 205, 255, 257, 260, 261, 354, 377 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

в задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за позовом Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК відмовити.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали суду.

СуддяІ. І. Мельничук