Провадження № 2/760/486/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 січня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Козленко Г.О.,

за участю секретаря - Годуна М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу регламентної виплати та інших витрат,-

в с т а н о в и в :

Моторне (транспортне) страхове бюро України, через свого представника, звернулось до Солом`янського районого суду м. Києва з позовом до відповідача про відшкодування в порядку регресу регламентної виплати та інших витрат. Позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача:

- 3 486,43 грн відшкодування в порядку регресу регламентної виплати;

- 1 300 грн відшкодування витрат на врегулювання випадку з обставинами дорожньо-транспортної пригоди;

- 2 102 грн судового збору.

В обґрунтування позову зазначено, що 30.05.2017 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Peugeot 405» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля марки «Ford Escort» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва визнано відповідача винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На момент ДТП власником автомобіля Ford, який з вини відповідача отримав в ДТП механічні пошкодження, була громадянка ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якої була застрахована ПрАТ «Київський страховий дім», , відповідно до Полісу №АК/2218787 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, складеного 27 січня 2017 року ОСОБА_3 і ПрАТ «Київський страховий дім», зі строком дії з 28 січня 2017 року до 27 січня 2018 року включно.

Позивач посилається на те, що відповідно до інформації МТСБУ на момент ДТП ОСОБА_1 не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи - ОСОБА_2 , регламентну виплату (відшкодування майнової шкоди) в сумі 3 486,43 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 10.08.2017 та звіту № 1682/17 від 10.07.2017.

З метою встановлення розміру заподіяння шкоди, МТСБУ через страхову компанію ПрАТ «Страхова компанія «ТАС» залучило суб`єкта оціночної діяльності - ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Фаворит», вартість послуг якого склала 1300 грн. Виплата МТСБУ була здійснена на підставі Рахунку № 121 від 29.08.2017.

Таким чином, загальний розмір витрат МТСБУ, з урахуванням витрат на визначення розміру шкоди складає 4 786,43 грн.

Враховуючи, що МТСБУ відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди потерпілій особі за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 20.07.2020 цивільна справа за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу регламентної виплати та інших витрат передана в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Козленко Г.О.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва Козленко Г.О. від 24 липня 2020 року, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін в цивільній справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу регламентної виплати та інших витрат.

Моторне (транспортне) страхове бюро України, в судове засідання явку свого представника не забезпечило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялось належним чином. 22.01.2021 від представника позивача Попова В.О. до канцелярії суду надійшла заява, відповідно до якої останній просив розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Згідно вимог ст.280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, відповідно до ст.ст.223, 280 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає ухваленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.280 та відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

З матеріалів справи судом встановлено, що 30.05.2017 о 13 год. 30 хв. в м. Києві по бульв. Чоколівському, 22, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Peugeot 405» НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля марки «Ford Escort» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , який належить ОСОБА_2 .

Так, ОСОБА_1 30.05.2017 о 13 год. 30 хв. в м. Києві по бульв. Чоколівському, 22, керуючи автомобілем Peugeot 405, д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції, що призвело до зіткнення з автомобілем Ford Escort, д.н.з. НОМЕР_3 , чим порушив вимоги п.13.1 ПДР України.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 21.07.2017 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_1 встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що у результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Ford Escort» д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ОСОБА_3 була застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім», на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/2218787, терміном дії з 28.01.2017 по 27.01.2018.

Відповідно до Звіту № 1682/17 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Ford Escort», реєстраційний номер НОМЕР_3 , складеного 10.07.2017, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Ford Escort» д.р.н. НОМЕР_3 , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 3 486,43 грн.

На дату скоєння ДТП водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ.

Встановлено, що 30.05.2017 уповноважена потерпілою особа повідомила МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду (страховий випадок), а 28.08.2017 потерпіла звернулась із заявою про отримання відшкодування завданої шкоди.

Згідно ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка буда заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та майну третьої особи.

Доказів того, що відповідачем на користь потерпілого були відшкодовані збитки, завдані внаслідок вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, відповідачем не надано.

Відповідно до ст.39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.

Основним завданням МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до підпункту «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з настанням події, передбаченої ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля, приймаючи до уваги довідку №1 від 14.09.2017 про розмір відшкодування шкоди та документи надані по справі МТСБУ було прийнято рішення (Наказ № 8680 від 27.09.2017) про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено потерпілій - ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 3 486,43 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1260020 від 27.09.2017.

Крім того, МТСБУ було сплачено АТ «СГ «ТАС» грошові кошти за виконання доручення з виконання робіт по врегулюванню випадку з обставинами ДТП (огляд автомобіля, формування звіту про розмір матеріального збитку), що підтверджується платіжним дорученням №1259961 від 25 вересня 2017 року. Виплата МТСБУ була здійснена на підставі Рахунку № 121 від 29.08.2017.

Таким чином, загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає: 4 786,43 грн.

Згідно п.41.4 ст.41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди.

Згідно приписів ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до ч.3 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обставини наведені в позовній заяві та додані до неї докази не спростовані відповідачем, який не скористався своїм процесуальним правом подати відзив (заперечення) на позовну заяву та докази на спростування заявлених позовних вимог.

Відповідно до пункту 38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Таким чином, оскільки МТСБУ відповідно до вищезазначеного Закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу на відшкодування понесених збитків.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, а тому позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 2 102 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 16, 22, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 247, 258, 263-265, 273, 280, 284, 289, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу регламентної виплати та інших витрат - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (місцезнаходження: 02154, м. Київ, бульвар Русанівський, 8) суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 3 486,43 грн, суму витрат, здійснених на врегулювання випадку з обставинами дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 1 300 грн та суму сплаченого судового збору у розмірі 2 102 грн., а всього стягнути 6 888,43 (шість тисяч вісімсот вісімдесят вісім) гривень 43 копійки.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - Г.О. Козленко