ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 684/382/20
Провадження № 22-ц/4820/776/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю позивачів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

представниці позивачів ОСОБА_3 ,

відповідачки ОСОБА_4 ,

представника відповідачки ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа - Хмельницька районна державна адміністрація Хмельницької області як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у здійсненні прав на спілкування з внуком за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 9 березня 2021 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа - Старосинявська районна державна адміністрація Хмельницької області як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у здійсненні прав на спілкування з внуком.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зазначили, що вони є батьками ОСОБА_6 , який з 13 липня 2013 року перебував з ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі. В цьому шлюбі у них народився син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу у грудні 2019 року відповідачка переїхала на постійне місце проживання до своїх батьків до іншого населеного пункту, а на теперішній час - перешкоджає їм бачитися з внуком і брати участь у його вихованні.

За таких обставин ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просили суд визначити наступний спосіб їх участі у вихованні малолітнього ОСОБА_7 :

кожна перша та третя неділя місяця з 8 до 20 години - місце побачення без обмежень, без присутності матері;

останню суботу кожного місяця відвідання внуком фактичного місця проживання дідуся та бабусі повну добу;

усі свята в порядку черговості за домовленістю з матір`ю;

у день народження дитини чи після цього дня, якщо не припадає чергове побачення по графіку, - додаткове побачення для поздоровлення дитини протягом трьох-чотирьох годин без присутності матері та без обмеження місця побачення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 9 березня 2021 року позов задоволено частково.

Визначено способи участі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у вихованні малолітнього внука ОСОБА_7 , надавши їм наступний час для спілкування та виховання: кожна друга та четверта суботи місяця з 10 до 15 години за місцем проживання дитини з матір`ю ОСОБА_4 у її присутності.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 420 грн 40 коп. понесених судових витрат.

Суд виходив з того, що участь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у вихованні малолітнього ОСОБА_7 та спілкування з ним відповідає якнайкращим інтересам дитини, тому їх позов про усунення перешкод у спілкуванні з внуком є обґрунтованим. Однак, враховуючи вік дитини та особливості її розвитку, тривалість розлуки дитини з позивачами та прив`язаність її до матері, слід встановити спосіб участі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з внуком у виді їх періодичних побачень у присутності матері дитини.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що встановлений судом спосіб участі позивачів у вихованні та спілкуванні з внуком порушує їх права та не відповідає інтересам дитини.

Процесуальні дії суду апеляційної інстанції

В порядку ст. 55 ЦПК України суд апеляційної інстанції залучив до участі у справі як третю особу правонаступника Старосинявської районної державної адміністрації Хмельницької області - Хмельницьку районну державну адміністрацію Хмельницької області.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_4 одала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, указуючи на його законність та обґрунтованість.

Хмельницька районна державна адміністрація Хмельницької області як орган опіки та піклування не висловила своєї позиції щодо апеляційної скарги.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

З 13 липня 2013 року ОСОБА_6 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 10 грудня 2019 року. В цьому шлюбі у них народився син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_6 та відповідно бабою та дідом ОСОБА_7 .

Малолітній ОСОБА_7 проживає разом із матір`ю ОСОБА_4 у с. Мисюрівка, Старосинявського району, Хмельницької області.

Розпорядженням Старосинявської районної державної адміністрації від 3 червня 2020 року визначено способи участі ОСОБА_6 у вихованні малолітнього сина та надано йому можливість відвідувати дитину двічі на місяць, у другу і четверту суботу місяця, з 10 до 15 години за місцем проживання дитини з матір`ю.

Згідно висновку органу опіки та піклування про розв`язання спору між сторонами щодо участі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у вихованні внука від 24 вересня 2020 року №41/29-32-1413/2020 (а.с. 82), враховуючи спільне проживання баби, діда (позивачів) з батьком малолітньої дитини, вік дитини та прив`язаність її до матері, можливо встановити графік побачень ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з малолітнім внуком ОСОБА_7 кожної другої та четвертої суботи місяця з 10 до 15 години за місцем проживання дитини з матір`ю. При цьому орган опіки та піклування допустив можливість за попередньою домовленістю та взаємною згодою обох сторін змінювати порядок та графік побачень.

Застосовані норми права

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Україною 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), яка в силу положень ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 7 СК України визначено загальні засади регулювання сімейних відносин.

За змістом цієї норми дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частини 7, 8).

Згідно зі ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Із положень ст. 263 СК України слідує, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

В силу ч.ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

С уд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Наведеними нормами закріплено основоположний принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, якого необхідно дотримуватися, зокрема, при вирішенні питань щодо виховання дитини у випадку, коли її батьки чи інші родичі проживають окремо.

Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини (далі -ЄСПЛ), у тому числі шляхом застосування ст. 8 Конвенції про захист прав людини.

Ця стаття охоплює, зокрема, втручання держави в такі аспекти життя, як опіка над дитиною, право батьків на спілкування з дитиною, визначення місця її проживання.

Так, рішенням у справі «М.С. v. Ukraine» від 11 липня 2017 року (заява №2091/13) ЄСПЛ, установивши порушення статті 8 Конвенції, консолідував ті підходи і принципи, що вже публікувались у попередніх його рішеннях, які зводяться до визначення насамперед найкращих інтересів дитини, а не батьків, що потребує детального вивчення ситуації, урахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, дотримання справедливої процедури у вирішенні спірного питання для всіх сторін.

При цьому ЄСПЛ зазначав, що наразі існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинно мати першочергове значення (Neulingerand Shuruk v. Switzerland, заява № 41615/07, п. 135, ECHR 2010).

ЄСПЛ зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Hunt v. Ukraine, заява №31111/04, п. 54, ECHR, 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, в якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Mamchur v. Ukraine, заява №10383/09, п. 100, ECHR, 16 липня 2015 року).

Дитина, яка проживає окремо від баби та діда, має право на спілкування з ними та підтримання з бабою та дідом регулярних особистих стосунків. У свою чергу, баба та дід, які проживають окремо від дитини, мають право брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджає нормальному вихованню та розвитку дитини. Право баби та діда на спілкування з дитиною може бути обмежене тільки інтересами дитини та/або правами її батьків.

Суд першої інстанції правомірно виходив з того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають право на спілкування з внуком і на участь у його вихованні, а ОСОБА_4 перешкоджає їх зустрічам, внаслідок чого порушене право позивачів підлягає захисту.

Визначаючи порядок участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з внуком, суд обрав порядок, запропонований органом опіки та піклування, який відповідає найкращим інтересам дитини. При цьому суд врахував вік дитини та особливості її розвитку, тривалість розлуки дитини з позивачами та прив`язаність її до матері. Також суд дійшов обґрунтованого висновку, що на даному етапі життя та розвитку малолітнього ОСОБА_7 його періодичні побачення з бабою та дідом мають відбуватися у присутності матері.

Отже, встановлений судом першої інстанції порядок спілкування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з внуком є обґрунтованим і справедливим, а при вирішенні спору судом дотримано розумний баланс між захистом порушеного права позивачів та дотриманням інтересів дитини.

У разі зміни обставин, які характеризують спірні правовідносини, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом про зміну способу їх участі у вихованні внука та спілкуванні з ним.

Посилання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на неправильність обраного судом способу їх участі у вихованні дитини не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 9 березня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 травня 2021 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

А.В. Купельський

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції - Галиш І.Б.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 48