Справа № 634/486/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Сахновщинський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді - Зимовського О.С.,
за участю секретаря судового засідання - Лісняк С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сахновщина Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
В квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області, у якому просили позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини.
В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача народився син ОСОБА_3 , матір`ю якого є ОСОБА_2 , яка з дня народження сина не виконує свої обов`язки по вихованню власної дитини, не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Крім того, ОСОБА_2 систематично зловживає спиртними напоями та з 20 грудня 2009 року перебуває на диспансерному обліку з приводу хронічного алкоголізму. В холодну пору року не одягає дитину відповідно до температурного режиму оточуючого середовища, через що дитина часто хворіє; дитина харчується не систематично та не збалансовано; залишає дитину без нагляду; в присутності дитини висловлюється нецензурною лайкою; дитина часто знаходиться в оточенні людей, які палять та з якими відповідач вживає спиртні напої; кошти призначені для дитини витрачає на спиртні напої. У зв`язку з чим відповідач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини та стягнути з відповідача аліменти на її утримання.
Позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити, та проти винесення заочного рішення не заперечують. Крім того, позивач ОСОБА_3 у своїй заяві просив сина ОСОБА_3 передати йому на виховання та утримання.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відзив на позов не надала.
Представник третьої особи Служби у справах дітей Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 28.04.2021 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду даної справи.
Суд, на підставі ч.4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного.
Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 22.04.2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.
Згідно ухвали Сахновщинського районного суду Харківської області від 22.09.2020 року закрито підготовче провадження по даній справі та призначено до судового розгляду.
Відповідно до ухвали Сахновщинського районного суду Харківської області від 17.03.2021 року залучено до участі у справі правонаступника Служби у справах дітей Сахновщинської районної державної адміністрації - Службу у справах дітей Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області у якості третьої особи.
Згідно копії повторного свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 виданого 28 березня 2017 року Сахновщинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №02, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 9).
Відповідно довідки Катеринівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області від 13.03.2020 року №166 ОСОБА_1 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).
Згідно довідки Катеринівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області від 13.03.2020 року №167 ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 та до її складу сім`ї входять співмешканець ОСОБА_1 та син ОСОБА_5 (а.с. 12).
Відповідно до характеристики Катеринівською сільською радою Сахновщинського району Харківської області від 13.03.2020 року №168, ОСОБА_2 не працює, має двох дітей, а саме: ОСОБА_6 , 2007 року народження, відносно якої позбавлена батьківських прав та ОСОБА_5 2017 року народження. Періодично з`являється в стані алкогольного сп`яніння в громадських місцях та не створює належних умов для виховання дитини (а.с.13).
Згідно висновку органу опіки та піклування Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області від 13.03.2020 року №01-22/357, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14-15).
Відповідно до довідки Сахновщинської ЦРЛ від 13.03.2020 року ОСОБА_2 з 20 грудня 2009 року перебуває на диспансерному обліку з приводу хронічного алкоголізму (а.с. 16).
Згідно довідки Сахновщинського ВП ГУНП в Харківській області від 09.04.2020 року №2511 ОСОБА_2 протягом 2019-2020 років 8 разів притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178, ст.183, ч.1 ст.175-1, ч.2 ст.178, ч.ч.1,2 ст.184 КУпАП (а.с.34).
Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 27.01.2021 року, проведено обстеження умов проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Обстеженням встановлено, що сім`я складається з двох чоловік: батько ОСОБА_1 , син ОСОБА_3 . Умови проживання задовільні, батько приділяє увагу вихованню сина, забезпечує необхідним для життя та виховання (а.с.61).
Згідно довідки Катеринівського старостинського округу Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області від 17.03.2021 року №87 ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , але за місцем реєстрації не проживає та місцезнаходження її невідоме. (а.с. 62).
Відповідно до копії державного акту серії IV-ХР №012444 та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №60071754 від 27.05.2016 року ОСОБА_1 має у власності земельну ділянку площею 24,4507 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 63-64).
Згідно копії державного акту серії IІІ-ХР №021275 та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №60074359 від 27.05.2016 року ОСОБА_1 має у власності земельну ділянку площею 28,3393 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 65-66).
Відповідно до копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №236535968 від 11.12.2020 року ОСОБА_1 має у власності земельну ділянку площею 2 га для ведення особистого селянського господарства (а.с. 67).
Відповідно до копії ухвали Сахновщинського районного суду Харківської області від 18.07.2017 року у справі №634/332/17 цивільну справу за позовом Служби у справах дітей, як представника органу опіки та піклування Сахновщинської РДА в інтересах малолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , третя особа: Катеринівська сільська рада Сахновщинського району Харківської області про позбавлення батьківських прав залишено без розгляду (а.с. 69).
Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Отже, у цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки.
При цьому, судам акцентовано увагу на тому, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходу впливу.
Частина 6 ст. 19 СК України передбачає можливість суду не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Досліджені в судовому засіданні докази свідчать про відсутність ознак абсолютного нехтування відповідачем та її повного самоусунення від виконання батьківських обов`язків по відношенню до дитини.
Разом з тим, встановлені в судовому засіданні обставини у своїй сукупності об`єктивно свідчать про неналежне виконання відповідачем батьківських обов`язків, періодичне зловживання алкогольними напоями, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Проте, судом не встановлена відсутність бажання на даному етапі у матері налагодити відносини з дитиною та забезпечити останню належним вихованням та умовами проживання.
Суд також приймає до уваги, що відповідач ОСОБА_2 офіційно не працевлаштована, будь-яких доказів щодо її можливості матеріального забезпечення дитину у разі продовження проживання разом з нею суду не надано.
Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.
Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у міжнародному праві та національному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.
За змістом частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.
Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування з ними. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі або навчальному закладу, означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку.
Основними підставами для відібрання дитини є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоке поводження з дитиною; захворювання батьків на хронічний алкоголізм або їх наркотична залежність; будь-які види експлуатації дитини, примус її до жебракування та бродяжництва тощо. Інші випадки охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків, а й із їх особистих негативних звичок.
Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 18.09.2019 року по справі №464/7647/17.
Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, суд приходить до висновку, що залишення дитини з матір`ю в даному випадку є небезпечним для здоров`я і морального виховання дитини, що згідно ст.ст. 170, 164 ч. 1 п. 2 Сімейного кодексу України є підставою для відібрання дитини у матері без позбавлення її батьківських прав.
Суд вважає, такий спосіб захисту прав дитини найбільше відповідає інтересам малолітнього ОСОБА_3 в даному випадку.
Вирішуючи питання про відібрання дитини у відповідача, суд виходить з положень ч. 1 ст. 170 СК України, аналізу п.18 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, згідно яких у разі відібрання дитини, дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.
Крім того, суд приходить до висновку, що застосування такої норми закону, як відібрання відповідно до положень ст.170 Сімейного Кодексу України дитини у відповідача та передача другому з батьків, буде відповідати її інтересам. Такий спосіб надасть можливість збереження сімейних стосунків між матір`ю та дитиною, та не позбавить відповідача права в подальшому ставити питання про повернення дитини, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню.
Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
У статті 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (частина четверта статі 170 СК України).
Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Отже, враховуючи, що дитина перебуватиме у на утриманні позивача, з ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів її доходів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до повноліття дитини, або до вирішення питання про повернення дитини.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково, шляхом відібрання дитини ОСОБА_3 від ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав та передання дитини позивачу, а також стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів її доходів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до повноліття дитини, або до вирішення питання про повернення дитини матері.
Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави, підлягає стягненню судовий збір пропорційне до задоволених вимог, а саме 840 грн. 80 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 89, 259, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити частково.
Відібрати, без позбавлення батьківських прав, у матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 передати для виховання батькові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Попередити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про необхідність змінити ставлення до виховання своєї дитини.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користьОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини щомісячно з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 09 квітня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття або до вирішення питання про повернення дитини матері.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь держави, судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте Сахновщинським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 07.05.2021 року.

Суддя: