Справа №№519/312/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

18.02.2021 року

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Барановської З.І., секретаря - Гнатюк Л.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом представника ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та збитків

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та збитків, просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 основну суму заборгованості за кредитним договором №50004675 від 06.06.2012 у розмірі 406 682,88 грн., збитки у розмірі 7 858,39 грн., штраф у розмірі 160 876,02 грн., пеню у розмірі 593,71 грн., 3% у розмірі 843,94 грн., основну суму заборгованості за Додатковою угодою №1 до кредитного договору №50004675 від 06.06.2012 у розмірі 13 605,13 грн., пеню у розмірі 209,99 грн., 3% у розмірі 63,00 грн.; стягнути з ОСОБА_1 основну суму заборгованості за Додатковою угодою №1 до кредитного договору №50004675 від 06.06.2012 у розмірі 13 605,13 грн., пеню у розмірі 209,99 грн., 3% у розмірі 63,00 грн.; визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки Audi, модель Q5, кузов № НОМЕР_1 , рік випуску 2012, який був укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; звернути стягнення на автомобіль марки Audi, модель Q5, кузов № НОМЕР_1 , рік випуску 2012, шляхом його вилучення у ОСОБА_3 на користь позивача та подальшого продажу його з публічних торгів на умовах визначених у договорі застави транспортного засобу №50004675 від 06.06.2012; стягнути солідарно судові витрати.

В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що ТОВ «Порше Мобіліті» уклало з ОСОБА_1 кредитний договір №50004675 від 06.06.2012, відповідно до якого Позивач зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у сумі 447 856,17 грн., що еквівалентно на дату укладання Договору 55 359,23 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки Audi, модель Q5, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2967 куб.cм., рік випуску 2012, а ОСОБА_1 зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути кредит у повному обсязі. 23.07.2013 між ОСОБА_1 та Позивачем було укладено Додаткову угоду №1 до Договору, відповідно до якої Позивачем було надано додаткову суму кредиту у сумі еквіваленту 19 347,32 дол. США в українських гривнях, що на дату укладання Додаткової угоди становило 157 758,05 грн. Цільове призначення Додаткового кредиту: сплата страхових платежів за Договором страхування №245002/4098/0000549 від 08.06.2012. В п.1.9. Додаткової угоди вказано, до відносин Сторін, що виникають з Додаткової угоди застосовуються положення Договору. Відповідно до п.1.11. Додаткової угоди, зобов`язання ОСОБА_1 за Додатковою угодою є незабезпеченими. Умови договору застави, укладеного між Позивачем та ОСОБА_1 , та умови договору поруки, не застосовуються до зобов`язань з повернення Суми Додаткового кредиту. Окрім того, ОСОБА_4 виступила поручителем ОСОБА_1 за Договором поруки від 06.06.2012. Відповідно до 1.3.1. Договору розмір платежів, що підлягають сплаті Відповідачем у повернення Кредиту, визначено в гривні на день укладання Договору у Графіку погашення кредиту, який є невід`ємною частішою Договору. В подальшому Відповідач мав сплачувати платежі у повернення Кредиту відповідно до виставлених Позивачем рахунків в гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного в Договорі. В п.2.1. Договору вказано, що за використання Кредиту у межах встановленого терміну кредитування Відповідач сплачує Позивачу за процентною ставкою визначеною в Договорі. За п.2.4. Договору нарахування процентів здійснюється щомісячно, 15 числа поточного місяця. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається з 30 днів, при цьому умовно в році 30 днів). Проценти нараховуються на еквівалент суми Кредиту в іноземній валюті, яка залишається неповернутою, відповідно до Графіку погашення. Згідно п.1.6. Умов кредитування, виконання зобов`язання Відповідача за цим Договором забезпечується заставою майна, відповідно до укладеного Сторонами Договору застави транспортного засобу №50004675 від 06.06.2012, за яким з метою забезпечення виконання зобов`язань за Договором Відповідачем було передано у заставу автомобіль марки Audi, модель Q5, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2967 куб.cм., рік випуску 2012. Відповідно до п.3.2.1. Умов кредитування у випадку порушення Відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення Кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту та/або сплати плати за користування Кредитом на строк щонайменше 1 (один) календарний місяць Позивач має право визнати термін повернення Кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання Договору. Станом на 25.12.2013 у Відповідача виникла заборгованість за несплаченим платежами за Договором на загальну суму 38 466,74 грн. У зв`язку з систематичним невиконанням умов Договору 05.11.2013 Позивачем ОСОБА_1 , ОСОБА_4 було направлено вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором вих. №50004675 (надалі - «Вимога») з вимогою повернути суму Кредиту. В п.3.3. Договору Позивачем та Відповідачем погоджено, що термін дострокового повернення Кредиту вважатиметься таким, що настав, а Кредит таким що підлягає поверненню, на 5-й (п`ятий) календарний день з дня направлення Позивачем відповідної письмової вимоги Відповідачеві. У цей термін (якщо інший термін не буде вказано у письмовій вимогі Позивача) Відповідач зобов`язаний повернути Позивачеві в повному обсязі суму Кредиту, плату за Кредит та штрафні санкції, які підлягають .застосуванню (сума повернення розраховується Позивачем і вказується у повідомлені). У Вимогі Позивачем встановлено строк в 30 (тридцять) календарних днів з моменту направлення Вимоги для повернення Суми кредиту, сплати за користування Кредитом та сплати штрафних санкцій, які підлягають застосуванню за Договором. Таким чином, термін повернення Кредиту відповідно є 04.12.2013. Одже загальна сума основного боргу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за Договором на дату складання позовної заяви складає 406 682,88 грн. Загальна сума основного боргу ОСОБА_1 за Додатковою угодою на дату складання позовної заяви складає 13 605,13 грн. У встановлений термін заборгованість за Договором погашена не була, Кредит не повернутий. Штраф має бути сплачений Відповідачами за порушення умов Договору за п.8.3 Договору, який передбачає, що за кожен випадок порушення Відповідачем вимог статей 5.2, 5.3, 5.4, 8.2 Договору Відповідач сплачує Позивачеві штраф у еквіваленті: еквівалент 20 доларів США за першу вимогу, еквівалент 25 доларів США за другу вимогу, еквівалент 30 доларів США за третю вимогу (якщо Позивач вирішить надіслати таку вимогу). Позивачем було направлено, окрім інших, наступні вимоги: Лист (1й) щодо сплати заборгованості від 04.10.2013; Лист (1й) щодо сплати заборгованості від 16.10.2013; Лист (3й) щодо сплати заборгованості від 05.11.2013; Лист (1й) щодо сплати заборгованості від 18.11.2013; Лист (2й) щодо сплати заборгованості від 04.12.2013. Через порушення Відповідачем своїх зобов`язань, вказаних в статтях 5.2, 5.3, 5.4, 8.2 Договору, Позивачем були застосовані штрафні санкції зокрема: Нагадування щодо несплаченого платежу, рахунок №00129084 від 04.10.2013 - сума штрафної санкції 230,35 грн.; нагадування щодо несплаченого платежу, рахунок №00130046 від 16.10.2013 - сума штрафної санкції 246,69 грн.; нагадування щодо несплаченого платежу, рахунок №00336045 від 05.11.2013 - сума штрафної санкції 390,66 грн.; нагадування щодо несплаченого платежу, рахунок №00136740 від 18.11.2013 - сума штрафної санкції 256,05 грн.; нагадування щодо несплаченого платежу, рахунок №00142831 від 04.12.2013 - сума штрафної санкції 386,89 грн. Загалом, відповідно до умов п.8.3 Умов кредитування, за порушення своїх зобов`язань Відповідач був зобов`язаний сплатити штрафні санкції у розмірі 1 510,64 грн. Відповідно п.8.2 Договору, у разі порушення Відповідачем терміну повернення Кредиту, визначеного у статті 3.3, за винятком умови порушення Відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення Кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту, передбаченої в ст.3.2.1, Відповідач сплачує Позивачу штраф у розмірі 20% від Суми кредиту. Оскільки, станом на момент подання позовної заяви Кредит Позивачеві не повернутий, Відповідач не виконав свої зобов`язання, погоджені в п.3.3 Договору. Виходячи з того, що Сума кредиту в еквіваленті становить 55 359,23 долларов США. Станом на належну дату повернення суми кредиту, а саме 25.12.2013, курс доллара США по відношенню до гривні становить 1 долар США = 8,225 грн., розмір штрафних санкцій розраховується наступним чином та становить 55 359,23*8,225*20%=91 065,93 грн. Таким чином, розмір штрафу за порушення Відповідачем вимог п.3.3 Договору становить 91 065,93 грн. У п.8.4 Договору вказано, що у випадку порушення Відповідачем вимог п.5.5 Договору Відповідач сплачує на вимогу Позвач штраф в розмірі 15% від Суми кредиту. Зазначена штрафна санкція не застосовується за умови отримання Відповідачем додаткового кредиту на страхування, укладення додаткової угоди та належного виконання такої додаткової угоди. Оскільки відповідачем порушено вимоги розмір штрафних санкцій розраховується наступним чином та становить 55 359,23*8,225*15%=68 299,45 грн. Отже, загальна сума штрафних санцій за Договором становить 160 876,02 грн. Відповідно до п.8.1 Договору, у разі порушення Відповідачем терміну оплати будь-якого чергового платежу з повернення Кредиту Відповідач сплачує Позивачеві пеню у розмірі 10% річних від суми заборгованості за кожен прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно. В п.1.9 Додаткової угоди вказано, до відносин Сторін, що виникають з Додаткової угоди застосовуються положення Договору. Загальна сума пені, що підлягає сплаті через невиконання ОСОБА_1 грошових зобов`язань за цим Договором складає 209,99 грн. Згідно із ч.2. ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу Інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. При цьому три проценти річних відповідно до ст. 625 ЦК України та своєю правовою природою є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов`язань та можуть стягуватися поряд із пенею. Аналогічна позиція викладена у постанові Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 19 серпня 2003 року. Таким чином, загальна сума 3%, що підлягає сплаті через невиконання відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором та додатковою угодою складає 906,94 грн. Згідно із ч.3 ст.22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Для забезпечення виконання зобов`язань за Договором між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір застави транспортного засобу №50004675 від 06.06.2012, за яким Відповідачем було передано у заставу вказаний автомобіль. У зв`язку із систематичним порушенням умов Договору з боку Відповідача починаючи з вересня 2013 року, несплатою платежів за Договором відповідно до Графіку погашення, Позивачем було направлено вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором вих. №50004675 з вимогою повернути суму Кредиту. Окрім того. Позивач, за таких умов, був вимушений скористатися своїм правом відповідно до Договору і чинного законодавства почати процес повернення заборгованості за Договором. При цьому, зважаючи на характер господарської діяльності Позивача та економічну спеціалізацію на ринку, Позивач звернувся до спеціалізованої Організації, а саме до ТОВ «ЮФ «Вернер» для підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості відповідно до Кредитного договору та представництва інтересів Позивача у суді. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до п.8.6 Договору збитки заподіяні у зв`язку з неналежним виконанням Договору, повинні бути відшкодовані винною Стороною, понад штрафні санкції. Таким, чином Позивач поніс витрати у зв`язку із супроводженням процесу звернення стягнення на Предмет застави, представництва інтересів Позивача у виконавчому провадженні, представництва інтересів Позивача в суді, що підтверджується наступними документами: Договором про надання юридичних послуг №24/2010 від 15.10.2010; Додатковою угодою №24 від 11.12.2013 до Договору про на надання юридичних послуг №24/2010 від 15.10.2010; Рахунком-фактурою №187 від 23.12.2013; Актом приймання-передачі №187 від 23.12.2013; Платіжним доручення №50007501 від 24.12.2013. Таким чином. Позивачу мають бути компенсовані збитки заподіяні у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору в розмірі 6 518,45 грн. без ПДВ. Дана сума грошових коштів має бути компенсована Позивачу з урахуванням податку на додану вартість, а саме в розмірі 7 858,39 грн. так як ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» є платником податку на додану вартість відповідно до вимог діючого законодавства України.

15.12.2015 до суду надійшли заперечення на позовну заяву від відповідача ОСОБА_3 , згідно яких ОСОБА_3 позов не визнає, зазначає, що 16.05.2013 він придбав у ОСОБА_1 через його законних представників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які діяли на підставі довіреності, автомобіль Audi, модель Q5, рік випуску 2012, на підставі довідки-рахунку серії ААВ №084153, а не за договором купівлі - продажу, як зазначає Позивач в позовній заяві. 26.04.2013 автомобіль Audi, модель Q5, кузов № НОМЕР_1 , рік випуску 2012, знято з обліку в РЕВ №3 УДАІ ГУМВС України в Одеській області та 17.05.2013 зареєстровано в МРЕВ-6 м. Києва за ОСОБА_3 16.09.2015 Вищим спеціалізованим судом України з розгляду кримінальних та цивільних справ рішення апеляційного суду Одеської області від 19.01.2015 по справі №22-ц/785/1408/15 залишено без змін, тобто довіреності за якими був придбаний зазначений автомобіль, є чинними. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16.10.2015 визнано ОСОБА_3 добросовісним набувачем автомобіля Audi, модель Q5, кузов № НОМЕР_1 , рік випуску 2012 та визнано за ОСОБА_3 право власності на зазначений автомобіль.

07.04.2016 та 14.04.2016 до суду надійшли пояснення від ОСОБА_3 , аналогічні за змістом запереченням на позовну заяву, які ним були подані до суду 15.12.2015.

11.04.2016 представник позивача звернувся до суду з заявою про збільшення позовних вимог, згідно яких просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» загальну суму основного боргу зі сплати Кредиту у розмірі 1 361 273,25 грн., штраф у розмірі 91 081,87 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 7 858, 39 грн., заборгованість за додатковим кредитом у розмірі 211 525,90 грн., пеню за додатковим кредитом у розмірі 5482,85 грн., 3% річних за додатковим кредитом у розмірі 1711,34 грн., інфляційні втрати за Додатковим кредитом у розмірі 5070,11 грн., а загалом 1 684 003,71 грн. та судові витрати.

21.12.2016 до суду надійшли заперечення від представника ОСОБА_1 , згідно яких ОСОБА_1 позов не визнає, зазначає, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , з 12.10.2006 по 15.05.2013. В період сумісного проживання з ОСОБА_4 ним у ТОВ «Порше мобіліті» був придбаний у 2012 році автомобіль Audi, модель Q5, кузов № НОМЕР_1 , рік випуску 2012. Даний автомобіль був придбаний ним в кредит. Для придбання цього автомобіля ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Порше Мобіліті» договір №50004675 від 06.06.2012 про надання йому споживчого кредиту в розмірі 60000 доларів США, який він сплачував регулярно у встановлені строки до моменту коли даний автомобіль був відчужений без його згоди по сфальшованій довіреності. На цей час ОСОБА_1 кредит не сплачує, оскільки вважає, що основна вина щодо відчуження автомобіля лежить на позивачеві ТОВ «Порше мобіліті». Для забезпечення виконання даного кредитного договору між ОСОБА_1 та ТОВ «Порше Мобіліті» був укладений договір застави транспортного засобу №50004675 від 06.06.2012, за яким зазначений транспортний засіб був переданий у заставу ТОВ «Порше Мобіліті», заставною вартістю 689009,52 грн. Але при реєстрації автомобіля, яку здійснювала ТОВ «Порше Мобіліті» на ОСОБА_1 , в органах реєстрації транспортних засобів не була накладена заборона на відчуження автомобіля до погашення кредиту, чим скористалася ОСОБА_4 та невстановлені особи. Тому, відсутня вина ОСОБА_1 , що ТОВ «Порше Мобіліті» не наклало заборони на відчуження автомобіля. Автомобіль та документи на нього знаходилися у ОСОБА_4 , яка мала право керування даним автомобілем та яка разом з невстановленими слідством особами зробила відчуження даного автомобіля без згоди ОСОБА_1 . По даному факту слідчим відділенням Южненського МВ ГУМВСУ в Одеській області порушено кримінальне провадження №0000416, по якому по цей час проводиться досудове слідство, що підтверджується прилученими до заперечення доказами. На автомобіль у кримінальному провадженні накладено арешт. 22.04.2013 в м. Києві приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перевертуном О.О. посвідчена довіреність, яка нібито-то була видана від його імені на ім`я ОСОБА_5 на право бути його представником у відповідних органах Державтоінспекції, Міністерства транспорту, нотаріальних конторах, на митниці або в будь-яких інших установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх форм власності та підпорядкування з усіх без винятку питань, пов`язаних з експлуатацією та відчуженням належного йому на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого РЕВ-1 УДАІ ГУ МВС України в Одеській області, 08.06.2012 автомобіль марки Audi, модель Q5, кузов № НОМЕР_1 , рік випуску 2012. Дана довіреність зареєстрована в реєстрі за №169 від 22.04.2013. Вказана довіреність сфальшована від імені ОСОБА_1 , якому не було потреби їхати в м. Київ, щоб видати довіреність мешканцю Одеської області, безпідставно витрачати на поїздку час і кошти та і в цей час він знаходився в м. Южне Одеської області. У нього були відсутні як документи на автомобіль, так і сам автомобіль, що підтверджується матеріалами кримінального провадження №0000416. З відповідачем ОСОБА_5 він ніколи не зустрічався, з ним не знайомий, ніколи йому не доручав від свого імені розпоряджатися належним йому автомобілем. Вказану вище довіреність він не передавав та і взагалі не складав її у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Перевертуна О.О., якого він ніколи не бачив та не знає де конкретно перебуває його офіс. Також, на вказаній довіреності в графі «підпис» стоїть не його підпис, та його рукою проставлена фамілія, ім`я та по батькові, що є обов`язковим. Згідно Висновка від 29.04.2014 №1675/02 судово-почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні №000416 на довіреності виданій від імені ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_5 від 22.04.2013 на право розпорядження спірним автомобілем підпис від імені ОСОБА_1 підроблений та не проставлений ОСОБА_1 . Як стало відомо з результатів розслідування кримінального провадження, що відповідач ОСОБА_5 також в цей час був відсутній в м. Києві, та зазначеної вище довіреності ніколи не отримував, оскільки в нього був викрадений його паспорт. Дана обставина підтверджується матеріалами кримінального провадження №0000416. У подальшому від імені ОСОБА_5 та без згоди ОСОБА_1 25.04.2013 приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Саганович О.ІО. посвідчила довіреність на ім`я ОСОБА_6 на право бути його представником у відповідних органах Державтоінспекції, Міністерства транспорту, нотаріальних конторах, на митниці або в будь-яких інших установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх форм власності та підпорядкування з усіх без винятку питань, пов`язаних з експлуатацією та відчуженням належного ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого РЕВ-1 УДАІ ГУ МВС України в Одеській області, 08.06.2012 автомобіль марки марки Audi, модель Q5, кузов № НОМЕР_1 , рік випуску 2012. Дана довіреність зареєстрована в реєстрі за №203 від 25.04.2013. Також, за вказівкою ТОВ «Порше Мобіліті» між ОСОБА_1 та ПАТ «Страхова компанія «Уніка», стороною в якому виступало в якості Вигодонабувача - ТОВ «Порше Мобіліті» був укладений Договір №245002/4098/0000549 від 06.06.2012 страхування автомобіля марки «AUDI Q-5», реєстраційний державний номер НОМЕР_3 , на придбання якого отримувався кредит ОСОБА_1 . Укладення даного договору було обов`язком для ОСОБА_1 . Дана обставина підтверджується наданою позивачем Додатковою угодою №1 від 23.07.2013 до Договору добровільного комплексного страхування на транспорт (Каско) №245002/4098/0000549 від 06.06.2012, яка укладена між ПАТ «Страхова компанія «Уніка» та ОСОБА_1 , стороною в якому виступала в якості Вигодонабувача - ТОВ «Порше Мобіліті». Відповідно до п.п.5.1, 5.2. 5.3, 5.4, 5.5, 5.6, 5.7 Загальних умов кредитування, який є додатком та невід`ємною частиною до кредитного договору №50004675 від 06.06.2012, ОСОБА_1 при укладанні кредитного договору зобов`язаний був за погодженням з ТОВ з «Порше Мобіліті» укласти договір страхування зі страховою компанією. Відповідно до п.5.6 Загальних умов кредитування, в тому випадку, якщо Позичальник не сплатить суми страхових платежів на користь страхової компанії у строк, обумовлені договором страхування Позичальник дає згоду і доручає Компанії здійснити від імені та рахунок Позичальника сплату страхових платежів. Позичальник компенсує Компанії витрати, понесенні останнім у зв`язку з виконанням даного доручення, в порядку передбаченому п.1.7.3 цього Кредитного договору. В тому випадку, якщо Позичальник у порушення п.5.5 цього Кредитного договору не укладе договір страхування або якщо укладений договір страхування не буде чинним Компанія на власний вибір укладає такий договір страхування від власного імені або від імені Позичальника за рахунок коштів Позичальника. Відповідно до п.1.7.3 Загальних умов кредитування будь-які кошти отримані Компанією від Позичальника будуть зараховуватися у виконання зобов`язань Позичальника у наступному порядку: у третю чергу-сплачені Компанією страхові платежі в порядку передбаченому п.5.6 цього Кредитного договору. Страхові платежі ОСОБА_1 були сплачені в повному обсязі. Як тільки ОСОБА_1 дізнався, що автомобіль «AUDI Q -5», реєстраційний державний номер НОМЕР_3 незаконно відчужений, то зразу про це повідомив ТОВ «Порше мобіліті» та ПАТ «Страхова компанія «Уніка», які не прийняли ніяких мір щодо повернення автомобіля ОСОБА_1 , як не надали останньому копію договору страхування, щоб ОСОБА_1 не міг звернутися до суду до страхової компанії. Також, до ПАТ «Страхова компанія «Уніка», як вигодонабувач не звернулося і ТОВ «Порше мобіліті» про сплату коштів за незаконно відчужений автомобіль для погашення кредиту ОСОБА_1 . Це не було зроблено, оскільки дана страхова компанія є взаємопов`язаним з ТОВ «Порше мобіліті» підприємством. По цей час ТОВ «Порше Мобіліті» та ПАТ «Страхова компанія «Уніка» умисно не надали ОСОБА_1 та Южному міському суду Одеської області по його запиту копію договору добровільного комплексного страхування на автомобіль AUDI Q-5», реєстраційний державний номер НОМЕР_3 , з метою унеможливити стягнення грошових коштів зі страхової компанії. Таким чином, якби позивач ТОВ «Порше мобіліті» своєчасно прийняв міри реагування щодо повернення автомобіля ОСОБА_1 або стягнення коштів за страховим випадком зі страхової компанії, то кредит з урахуванням вже раніше сплачених ОСОБА_1 коштів був би повністю погашений. Тобто, у збільшенні розміру кредиту вина лежить на позивачеві. Тобто, має місце прострочення кредитора. Згідно ч.1 ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Згідно ч.4 ст.613 ЦК України боржник за грошовим зобов`язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора. Таким чином, не підлягають стягненню з ОСОБА_1 нараховані позивачем проценти та штрафні санкції. ОСОБА_1 перестав сплачувати кошти за кредитним договором №50004675 від 06.06.2012, коли у нього незаконно був відчужений та переоформлений на іншу особу з вини ТОВ «Порше мобіліті» автомобіль «AUDI Q -5», 2012 року випуску, реєстраційний державний номер НОМЕР_3 , на придбання якого і отримувався кредит. Зазначений автомобіль був відчужений з вини позивача ТОВ «Порше Мобіліті», який при реєстрації автомобіля в МРЕВ не наклав заборону на відчуження даного автомобіля та не зазначив, що автомобіль знаходиться в іпотеці. У подальшому зазначений автомобіль по підробленій довіреності був невстановленими особами проданий ОСОБА_3 та перереєстрований на номер НОМЕР_4 . Розшук автомобіля здійснював один ОСОБА_1 , позивач взагалі не прийняв ніяких мір до розшуку автомобіля та повернення його власнику. Також, позивач не надав ОСОБА_1 копії договору страхування автомобіля №245002/4098/0000549 від 06.06.2012. Це було зроблено щоб унеможливити стягнення коштів ОСОБА_1 зі страхової компанії. Та повернення даних коштів позивачеві. Що ОСОБА_1 здійснював заходи для розшуку автомобіля та звертався з цього приводу до виконавчої служби та правоохоронних органів одноособово підтверджується наступними документами: постановою ВП №37283575 від 09.04.2013 про розшук автомобіля «AUDI Q -5», 2012, року випуску, реєстраційний державний номер НОМЕР_3 , за заявою ОСОБА_1 до ДВС про розшук ОСОБА_4 , в якої знаходився автомобіль AUDI Q -5», 2012 року випуску, реєстраційний державний номер НОМЕР_3 , довідкою з Южненського МВ ГУМВСУ в Одеській області про відкриття кримінального провадження, довіреністю від 22.04.2013 на ім`я ОСОБА_5 , довіреностю від 25.04.2013 на ім`я ОСОБА_6 , висновком почеркознавчої експертизи №1675/02 від 29.04.2014, згідно якого підпис від імені ОСОБА_1 на довіреності від 22.04.2013 на ім`я ОСОБА_5 виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою. Тобто, переоформлення автомобіля AUDI Q-5, реєстраційний державний номер НОМЕР_3 на ОСОБА_3 відбулося з вини позивача, який не наклав обтяження на автомобіль в органах реєстрації транспортних засобів. Згідно ч.1 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів Щодо належного виконання зобов`язання. Згідно ч.1 ст.616 ЦК України якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, суд відповідно зменшує розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Згідно ч.2 ст.616 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов`язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Особа, яка порушила зобов`язання, відповідно до ч.1 ст.617 ЦК України, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Таким чином, ОСОБА_1 можливо звільнити від відповідальності за порушення кредитного договору та відмовити у позові ТОВ «Порше Мобіліті». Не можуть прийматися до уваги та не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з ОСОБА_1 3 % річних за прострочення грошового зобов`язання, відповідно до вимог ст.625 ЦК України. Вимоги даної норми права застосовуються у разі, коли кредитним договором або договором позики не обумовлені проценти, які повинен сплачувати боржник. Оскільки договором №50004675 від 06.06.2012 про надання споживчого кредиту ОСОБА_1 обумовлена сплата ОСОБА_1 процентів ТОВ «Порше Мобіліті», то в даному випадку не підлягають стягненню 3 % річних за прострочення грошового зобов`язання. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з ОСОБА_1 коштів на витрати інфляційних процесів. Позивач надав ОСОБА_1 кредит в доларах США та просить стягнути з ОСОБА_1 кошти по курсу НБУ до долара США. Позивач не навів доказів, що долар США за час прострочення виплати кредиту зменшив свою вартість відносно гривні України. Стягнення коштів у зв`язку з інфляційними процесами було б можливим, якщо кредит надавався б у гривнях України. Не підлягає задоволенню вимога позивача щодо стягнення коштів на правову допомогу, оскільки позивач не надав суду доказів витрат на правову допомогу, відповідно до вимог Постанови Кабінету міністрів України від 27.04.2006 №590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», згідно якої компенсація за надання правової допомоги виплачується у розмірі 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи особи, яка надає правову допомогу.

13.07.2017 до суду надійшли пояснення від представника позивача, згідно яких ознайомившись із поданими ОСОБА_1 запереченнями Позивач вважає за необхідне зазначити таке. Твердження ОСОБА_1 про те, що Позивач не вжив заходів для заборони на відчуження автомобіля, який є предметом Договору застави не відповідає дійсності, так як 13.06.2012 в Держаному реєстрі обтяжень рухомого майна внесено відомості щодо заборони відчуження предмета застави - автомобіля Audi 05 3,0 TDI, колір - коричневий, 2012 року випуску, тип палива - дизель, об`єм двигуна - 2 967 куб, см, номер об`єкта обтяження: НОМЕР_5 , що підтверджується витягом Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відповідно до Договору застави предмет застави є власністю Відповідача. Згідно з п.2.3 Договору застави Відповідач повинен забезпечити належне зберігання Предмета застави. Відчуження автомобіля сталося з у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх обов`язків за Договором застави. Таким чином, твердження ОСОБА_1 про те, що відчуження автомобіля, який є предметом застави сталося з вини Позивача є хибним і спростовується матеріалам справи та чинним законодавством України. Відповідач в своїх запереченнях стверджує, що не підлягає стягненню 3% річних оскільки, вимоги даної норми права застосовуються кредитним договором не обумовленні проценти, які повинен сплачувати боржник. Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому три проценти річних відповідно до ст.625 ЦК України за своєю правовою природою є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов`язань та можуть стягуватися поряд із пенею. Таку позицію займає і судова практика (зокрема таке розуміння 3 % річних закріплено у постанові Верховного Суду України від 6 червня 2012 року у справі № 6-49цс12, від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13, від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-113цс14). В Кредитному договорі зазначена процентна ставка за користування кредитом, проте в Кредитному договорі ніяким чином не зазначено про проценти, які повинен сплатити Відповідач за не виконання зобов`язань за договором. Таким чином, Відповідач зобов`язаний відшкодувати Позивачеві 3% річних за невиконання належним чином зобов`язань за Кредитним договором. Відповідач в своїх Запереченнях зазначає, що Позивач надав кредит Позивачу в доларах США. Стягнення коштів у зв`язку з інфляційними процесами було б можливо, якщо кредит надавався б у гривнях України. Проте, такі твердження не відповідають дійсності, адже Позивач надав Відповідачеві кредит у гривнях із застосуванням еквіваленту іноземної валюти, що підтверджується першою сторінкою Кредитного договору. Крім того, Позивач виставляв рахунки на сплату Кредиту та Додаткового кредиту кожного місяця у гривнях, а не в іноземній валюті, що підтверджується матеріалами справи. Таким чином, Позивач поніс витрати у зв`язку з інфляційними процесами і має всі підстави для їх стягнення.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 15.04.2014 відкрито провадження у даній цивільній справі.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 25.09.2014 накладено арешт на автомобіль марки Audi, модель Q5, кузов № НОМЕР_5 , рік випуску 2012, д.з. НОМЕР_4 .

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 25.09.2014 зупинено провадження по даній справі до набрання законної сили рішенням суду по цивільній справі №519/564/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Перевертун О.О., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Саганович О.Ю., про визнання нікчемним та скасування довіреностей, зобов`язання повернути автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 30.03.2015 відновлено провадження по даній справі.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 23.09.2016 суддею Барановською З.І. прийнято до свого провадження вказану справу.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 15.02.2017 витребувано у ПАТ «Страхова компанія «Уніка» інформацію чи укладався договір страхування №245002/4098/0000549 від 06.06.2012 між ПАТ «Страхова компанія «Уніка» та ОСОБА_1 , за участю вигодонабувача ТОВ «Порше Мобіліті», якщо так, то надати завірену копію договору страхування та надати інформацію коли та який розмір страхових внесків сплатив ОСОБА_1 за даним договором страхування.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 01.02.2018 закрито підготовче провадження по даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутність, проти заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно якої просить розглядати справу у його відсутність.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходили.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

06.06.2012 між ТОВ «Порте Мобіліті» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №50004675, відповідно до умов якого Позичальник отримав кредит у розмірі 447 856,17 грн., що еквівалентно на дату укладання Договору 55 359,23 доларам США, на строк 60 місяців, процентна ставка 9,9%, цільове призначення на придбання автомобіля марки Audi, модель Q5, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2967 куб.cм., рік випуску 2012 (т.1 а.с.16-23).

Відповідно до п.1.3.1. Договору розмір платежів, що підлягають сплаті Позичальником у повернення Кредиту, визначено в гривні на день укладання Договору у Графіку погашення кредиту, який є невід`ємною частіною Договору. В подальшому Позичальник сплачує платежі у повернення Кредиту відповідно до виставлених Позивачем рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного у Кредитному договорі.

В п.2.1. Договору вказано, що за використання Кредиту у межах встановленого терміну кредитування Позичальник сплачує Позивачу проценти за процентною ставкою (фінансовою або змінною) визначеною у Кредитному договорі.

Відповідно до п.2.4 Договору нарахування процентів здійснюється щомісячно, 15 числа поточного місяця. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається із 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів) відповідно до графіку погашення кредиту. Проценти нараховуються на еквівалент Суми кредиту в іноземній валюті, яка залишається неповернутою, відповідно до Графіку погашення кредиту.

Згідно п.3.2 Договору дострокове повернення здійснюється на вимогу Позивача та сторони погоджуються, що Позивач має право визнати термін повернення Кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання Кредитного договору у випадках передбачених п.п.3.2.1, 3.2.2, 3.2.3, 3.2.4, 3.2.5, 3.2.6, 3.2.7, 3.2.8, 3.2.9.

Відповідно до п. 3.2.1 Договору у випадку порушення Позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення Кредиту відповідно до Графіку погашення кредиту та/або сплати плати за користування Кредитом на строк щонайменше 1 (один) календарний місяць.

Кредитні зобов`язання Позичальника були забезпеченні порукою ОСОБА_4 від 06.06.2012.

Згідно п.1 Договору поруки ОСОБА_4 несе солідарну відповідальність за виконання віх зобов`язань ОСОБА_1 на підставі або у зв`язку з Кредитним договором або будь-якою його невід`ємною частиною, а також за будь-якого Позичальника (боржника) в разу переводу боргу чи смерті ОСОБА_7 .

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором, між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 укладено договір застави транспортного засобу №50004675 від 06.06.2012, предметом якого є автомобіль марки Audi, модель Q5, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2967 куб.cм., рік випуску 2012 (т.1 а.с.60-65).

23.07.2013 між ТОВ «Порте Мобіліті» та ОСОБА_1 укладена Додаткова угода №1 до вказаного кредитного договору, відповідно до умов якої Позичальник отримав додаткову суму кредиту у сумі еквіваленту 19 347,32 доларів США в українських гривнях, що на дату укладання Додаткової угоди становило 157 758,05 грн. (т.1 а.с.25-28).

Згідно п.1.2 цільове призначення Додаткової угоди сплата страхових платежів відповідно до Договору страхування №245002/4098/0000549 від 08.06.2012, укладеного Позичальником з Уніка Страхова компанія ПрАТ на виконання умов кредитного договору.

Відповідно до п.1.4 Додаткової угоди, додатковий кредит надається Позивачем Позичальнику шляхом перерахування Позивачем на користь страхової компанії, зазначеної у п.1.2 Додаткової угоди, грошових коштів за страхові премії відповідно до Договору страхування, що підлягають сплаті Позивачем рівними місячними платежами та Позичальник доручає Позивачу здійснити ці платежі.

В п.1.9. Додаткової угоди вказано, до відносин Сторін, що виникають з Додаткової угоди застосовуються положення Договору.

Відповідно до п.1.11. Додаткової угоди, зобов`язання Позичальника за Додатковою угодою є незабезпеченим. Умови договору застави, укладеного Сторонами, та умови договору поруки, не застосовуються до зобов`язань з повернення Суми Додаткового кредиту.

Починаючи з вересня 2013 року, в порушення вимог чинного законодавства та умов Договору, ОСОБА_1 перестав виконувати свої зобов`язання за Договором.

ТОВ «Порше Мобіліті», відповідно до п.1.4.3 Договору, були виставлені відповідні рахунки на оплату чергових (щомісячних) платежів за вересень 2013 року - грудень 2013 року, які в порушення норм чинного законодавства та положень укладеного кредитного договору, залишилися несплаченими ОСОБА_1 , внаслідок чого виникла заборгованість останнього у розмірі 38 466,74 грн., з якої погашення суми кредиту - 26 346,53 грн., проценти за користування кредитом - 12 120,21 грн.

Невиконання ОСОБА_1 своїх обов`язків з оплати чергових платежів з повернення кредиту за кредитним договором у строки, погоджені сторонами в графіку погашення кредиту, призвело до виникнення заборгованості по їх сплаті в сумі 1173,5*41=48113,50 доларів США, еквівалент становить в гривні, враховуючи курс долару США на робочий день, що передував дню підготовки заяви про збільшення позовних вимог 25,80 грн. за 1 долар США: 48113,50*25,80=1 241 328,30 грн.

Таким чином загальна сума заборгованості за кредитом становить 1 241 328,30 + 26 346,53 = 1 267 674,83 грн., проценти за користування кредитом - 12 120,21 грн., а всього - 1 279 795,04 грн.

Також ТОВ «Порше Мобіліті», були виставлені рахунки на оплату чергових (щомісячних) платежів за Додатковою угодою за вересень 2013 року - грудень 2013 року, які теж залишилися несплаченими ОСОБА_1 , внаслідок чого виникла заборгованість останнього у розмірі 13 605,13 грн., з якої погашення суми додаткового кредиту - 13 426,36 грн., проценти за користування додатковим кредитом - 178,77 грн.

Крім того були виставлені рахунки на оплату чергових (щомісячних) платежів за Додатковою угодою за січень 2014 року - березень 2016 року у розмірі 197 920,77 грн., з якої погашення суми додаткового кредиту - 90 627,93 грн., проценти за користування додатковим кредитом - 12 120,21 грн.

Отже, невиконання ОСОБА_1 своїх обов`язків з оплати чергових платежів з повернення додаткового кредиту у строки, погоджені сторонами в графіку погашення кредиту, призвело до виникнення заборгованості по їх сплаті в сумі 1588,55*15=23828,25 доларів США, еквівалент становить в гривні, враховуючи курс долару США на робочий день, що передував дню підготовки заяви про збільшення позовних вимог 25,80 грн. за 1 долар США: 23828,25*25,80=614 768,85 грн.

Таким чином загальна сума заборгованості за додатковим кредитом становить 614 768,85 + 90 627,93 + 13 426,36 = 718 823,14 грн., проценти за користування кредитом - 178,77 грн., а всього - 719 001,91 грн.

Підлягає стягненню сума у межах заявлених вимог в розмірі 211 525,90 грн.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.

05.11.2013 ТОВ «Порше Мобіліті» на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 направили вимоги про дострокове повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором, які залишені позичальником та поручителем без задоволення (т.1 а.с.36-37).

Таким чином, враховуючи вимоги п.3.3 Договору термін повернення кредиту є 04.12.2013.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. При цьому кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів (ст.1048 ЦК України).

Такий правовий висновок узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постановах Великої Палати Верховного суду від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12 (провадження № 14 - 10цс18) та від 04 липня 2018 року по справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18).

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, звернення від 05.11.2013 з вимогою про дострокове повернення суми кредиту у повному обсязі ТОВ «Порше Мобіліті», відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, змінило умови основного зобов`язання щодо строку дії договору та їх право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З урахуванням викладеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що у ТОВ «Порше Мобіліті» відсутнє право нараховувати, а відповідно й стягувати проценти після закінчення строку дії кредитного договору, тобто після 04.12.2013 за Договором, які нараховані за період з січня 2014 року по березень 2016 року та за Додатковою угодою, які нараховані за період з січня 2014 року по червень 2017 року.

Таким чином підлягають стягненню за вересень 2013 року - грудень 2013 року проценти за користування кредитом у розмірі 12 120,21 грн. та за користування додатковим кредитом у розмірі 178,77 грн.

Так, відповідно до п.8.1 договору, у разі порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту та/або додаткового кредиту відповідно до графіка погашення кредиту, позичальник сплачує компанії пеню у розмірі 10% річних від суми заборгованості за кожний день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати процентів за фактичний строк користування кредитом та/або додатковим кредитом.

Пунктом 8.2 кредитного договору передбачено, що у разі порушення позичальником терміну повернення кредиту, визначеного у статті 3.3, за винятком умови порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту відповідно до графіка погашення кредиту, передбаченої в пункті 3.2.1, позичальник сплачує компанії штраф у розмірі 20% від суми кредиту.

Зі змісту кредитного договору вбачається, що пеня нараховується позичальнику за порушення терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту, а штраф нараховується позичальнику за порушення терміну дострокового повернення кредиту, на вимогу компанії у повному обсязі.

Отже, пеня та штраф нараховані ТОВ «Порше Мобіліті» за різні порушення позичальником умов кредитного договору.

Таким чином підлягають задоволенню вимоги про стягнення штрафу за порушення вимог п.3.3 Договору у розмірі 447 856,17*20%=89 571,23 грн.

Щодо пені, то підлягають задоволенню вимоги частково за період вересень 2013 року - грудень 2013 року у розмірі 593,71 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання за Договором та у розмірі 209,99 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання за Додатковою угодою.

Розмір заборгованості суд визначив відповідно до умов Договору, Додаткової угоди, виставлених рахунків та графіків погашення заборгованості.

Також суд враховує, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_4 не надали суду доказів на спростування наведених позивачем розрахунків по кредиту, процентам, пені, штрафів, також ними не заявлялись клопотання про витребування доказів на підтвердження розрахунку заборгованості та призначення судово-бухгалтерської експертизи.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові Верховного Суду України від 27 січня 2016 року у справі №6-771цс15 міститься висновок про те, що індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає.

Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.

У пункті 1 Договору, передбачено, що сторони погоджуються, що кошти у повернення кредиту позичальником відображають справедливу вартість кредиту на момент його видачі та забезпечують отримання ТОВ «Порше Мобіліті» очікуваної станом на дату сплати таких коштів суми на основі діючого обмінного курсу валюти, як це погоджено сторонами у кредитному договорі.

Позичальник сплачує платежі у повернення кредиту відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування еквівалентів платежів в іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту.

Таким чином, враховуючи що всі платежі за кредитним договором самостійно коригувались позивачем під час виставляння рахунків позичальнику відповідно до офіційного курсу долара станом на момент звернення до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості, суд прийшов до висновку, що у позивача не виникло втрат у зв`язку зі знеціненням гривні, що є підставою для відмови у задоволенні цих вимог.

Дана позиція узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року по справі № 756/6767/17.

У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення.

Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження№ 14-446цс18) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 березня 2019 року у справі № 227/5793/15-ц.

Підлягає стягненню заявлена сума 3% річних за Додатковою угодою за період з квітня 2014 року по березень 2016 року в розмірі 1 711,34 грн, згідно розрахунку збільшених вимог.

А заявлені вимоги щодо стягнення 3% річних за Договором та Додатковою угодою за період вересень 20013 року - грудень 2013 року не підлягають задоволенню, враховуючи вищевикладену правову позицію.

Щодо вимоги про стягнення витрат на правову допомогу в порядку ст.22 ЦК України, які в першій редакції позову заявлені як збитки понесені ТОВ «Порше Мобіліті» на юридичну допомогу ТОВ «ЮФ «Вернер».

Статтею 611 ЦК визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Поняття збитків визначено ст.22 ЦК України.

Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Пунктом 1 ч.2 ст.22 ЦК України визначено, що збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів здійснюється судом. За правилами цивільного судочинства витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, відносяться до судових витрат та питання їх відшкодування вирішується судом під час розгляду справи по суті. Відтак, витрати ТОВ «Порше Мобіліті» на юридичну допомогу ТОВ «ЮФ «Вернер» не є збитками і не підлягають відшкодуванню на підставі ст.22 ЦК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Частиною 1 ст.84 ЦКПК України визначено, що витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до роз`яснень, викладених в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10, при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 46 ЦПК України). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 жовтня 2010 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ТОВ «Юридична фірма Вернер» було укладено договір про надання юридичних послуг, відповідно до додаткової угоди до якого від 11 грудня 2013 року ТОВ «Юридична фірма Вернер» зобов`язалося надати ТОВ «Порше Мобіліті» правову допомогу по справі за позовом про стягнення заборгованості та збитків з ОСОБА_1 .

Разом з тим матеріали справи не містять даних, що ТОВ «Юридична фірма Вернер» є юридичною особою, яка займається діяльністю з надання правової допомоги, а представники ТОВ «Порше Мобіліті», які підписали позовну заяву та приймали участь у судовому засіданні, є адвокатами або іншими фахівцями у галузі права. Як вбачається з матеріалів справи, особи, які приймали участь у судовому засіданні, виступали як представники ТОВ «Порше Мобіліті» на підставі виданої ним же довіреності. До того ж, до матеріалів справи не було долучено документів на підтвердження того, що вони є працівниками ТОВ «Юридична фірма Вернер». Крім того, ТОВ «Порше Мобіліті» не було надано суду розрахунку витрат на правову допомогу.

За таких умов у суду відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» витрат на правову допомогу у розмірі 7 858,39 грн.

Доводи позивача про нарахування штрафу на загальну суму 1510,64 грн. у відповідності до пунктів 8.3,5.2,5.3,5.4,5.5,8.2,8.4 Договору є безпідставними, оскільки позивачем не доведено фактів невиконання позичальником умов пунктів 5.2, 5.3, 5.4, 5.5 кредитного договору щодо надання кредитору документів, які стосуються користування кредитом, повідомлення компанії про зміну даних позичальника, зазначених у кредитному договорі, не укладення позичальником угод про отримання кредитів та позик, тощо. Крім того, подвійне стягнення штрафу за п.п.8.2 є безпідставним та необґрунтованим.

За правилами, встановленими частинами 1, 3 статті 13 ЦПК, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Що стосується позовних вимог про визнання договору купівлі-продажу недійсним, то вони не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду та вирішення справи.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За заявою ОСОБА_1 порушено кримінальне провадження №0000416 за ст.190 ч.1 КК України за фактом шахрайських дій ОСОБА_4 , дата внесення в ЄРДР 04.06.2013, що підтверджується копією витягу (т.1 а.с.117).

Відомостей у суду про закінчення даного кримінального провадження не має.

Під час розгляду цивільної справи №519/564/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Перевертун О.О., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Саганович О.Ю., про визнання нікчемним та скасування довіреностей, зобов`язання повернути автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу судами встановлено, що 22.04.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перевертуном О.О. посвідчена довіреність від імені ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_5 на право бути представником ОСОБА_1 у відповідних органах Державтоінспекції, Міністерства транспорту та інших установах, пов`язаних з експлуатацією та відчуженням належного йому автомобіля марки «AUDI Q-5», 2012 року випуску, тип ТЗ легковий, д.н.з. НОМЕР_3 .

Власником вказаного автомобіля є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого РЕВ-1 УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 08 червня 2012 року.

25 квітня 2013 року приватний нотаріус Одеського нотаріального округу Саганович О.Ю. посвідчила довіреність на представництво ОСОБА_8 інтересів ОСОБА_1 , від імені якого діяв ОСОБА_5 , стосовно права на розпорядження та відчуження автомобіля марки «AUDI Q-5», 2012 року випуску, тип ТЗ легковий, д.н.з. НОМЕР_3 .

Згідно з договором купівлі-продажу від 15 травня 2013 року ОСОБА_3 купив у ОСОБА_8 вищевказаний автомобіль.

На підставі договору купівлі-продажу від 15 травня 2013 року ОСОБА_3 17 травня 2013 року отримав у ВРЕВ-6 УДАІ м. Києва свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля за номером НОМЕР_6 , д.н.з НОМЕР_4 , на своє ім`я.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 19.01.2015, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.09.2015, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання нікчемними та скасування вищевказаних довіреностей, зобов`язання повернути автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Судами апеляційної та касаційної інстанції під час розгляду даної справи не було встановлено доказів, які б підтверджували, що правочин порушує публічний порядок, вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, так як при кваліфікації правочину за ст.228 ЦК України має враховуватися вина, яка полягає в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі щодо незаконного заволодіння ним.

Під час розгляду цивільної справи №754/1620/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ТОВ «Авто-Арсенал», третя особа ТОВ «Порше Мобіліті», про визнання добросовісним набувачем та визнанням права власності на автомобіль та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ТОВ «Авто-Арсенал», ТОВ «Порше Мобіліті», про витребування майна з чужого незаконного володіння судами відмолено у задоволенні позовних вимог, як первісних так і зустрічних.

Суд касаційної інстанції дійшов висновку, що довідка-рахунок підтверджує укладення договору купівлі-продажу автомобіля між ОСОБА_3 і ОСОБА_1 та повноваження ОСОБА_3 як власника цього транспортного засобу, підстави для повторного визнання за ОСОБА_3 права власності на автомобіль за рішенням суду відсутні. Крім того добросовісність набуття це не предмет позову, а одна із обставин, що має значення для справи та підлягає доказуванню за позовом про витребування доказів, у такому разу пред`явлення позову не вимагається.

Щодо зустрічних вимог то відсутні обставини, передбачені ст.388 ч.1 ЦК України, для витребування спірного автомобіля із володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , оскільки у позові про оспорення довіреностей, на підставі яких представники ОСОБА_1 вчинили продаж автомобіля, ОСОБА_1 відмовлено; за фактом заволодіння майна шахрайським шляхом досудове слідство не завершено.

Таким чином, дійсність договору купівлі-продажу спірного автомобіля, добросовісність набувача ОСОБА_3 , вже була встановлена судами під час розгляду вищевказаних справ.

Вимоги про звернення стягнення на предмет застави є похідними від вимог про визнання договору купівлі-продажу недійсним та також не підлягають задоволенню.

Відповідач ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_9 » у зв`язку з укладенням шлюбу 18.08.2015 та отримала новий паспорт громадянина України (т.2 а.с.153-154).

Так, відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та визначено судом, при зверненні до суду з даним позовом ТОВ «Порше Мобіліті» було сплачено судовий збір в розмірі 3 775,80 грн.

Суд, враховуючи, що позов задоволено частково щодо відповідача ОСОБА_1 , а саме 53,35% ((898427,22/1684003,71*100), де 898 427,22 грн. сума, що підлягає до задоволення, а 1 684 003,71 грн. - сума, яку просив стягнути позивач) від заявлених вимог, щодо відповідача ОСОБА_2 40,67% (684979,99/1684003,71*100), то з відповідачів слід стягнути судовий збір, пропорційно до задоволених вимог.

Таким чином стягненню підлягає судовий збір з відповідачів ОСОБА_1 в розмірі 3775,8*53,35%=2014,39 грн., ОСОБА_2 в розмірі 3775,8*40,67%=1535,62 грн.

Керуючись ст.ст.3, 12, 81, 141, 265 ЦПК України, ст.ст.203, 215, 526, 549, 611, 612, 634, 1049, 1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов представника ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та збитків - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» заборгованість за Кредитним договором №50004675 від 06.06.2012 в розмірі 1 279 795,04 грн., штраф в розмірі 89 571,23 грн., пеню в розмірі 593,71 грн., а всього 1 369 959,98 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» заборгованість за Додатковою угодою №1 до Кредитного договору №50004675 від 06.06.2012 в розмірі 211 525,90 грн., пеню в розмірі 209,99 грн., 3% за Додатковою угодою в розмірі 1711,34 грн., а всього 213 447,23 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» судовий збір в розмірі 2 014,39 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» судовий збір в розмірі 1 535,62 грн.

В іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ТОВ «Порше Мобіліті», місцезнаходження: м. Київ, вул. Дегтярівська, 27Т, .

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2

Відповідач ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_9 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Южного міського суду

Одеської області З.І.Барановська