Номер провадження: 22-ц/813/4252/21
Номер справи місцевого суду: 522/9022/18
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В.І.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2021 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна»,

відповідач ОСОБА_1 ,

третя особаТовариство з обмеженою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2018 року у складі судді Загороднюка В.І.,

в с т а н о в и в:

У травні 2018 року ПАТ «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа ТОВ «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 6 673,52 грн., завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив його скасувати, ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при прийнятті рішення судом не було враховано, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 29.05.2015, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання страхового випадку, була застрахована. Вказане підтверджується наданим відповідачем договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв`язку з цим обов`язок відшкодування шкоди в такому разі покладається на страховика апелянта. Термін дії вказаного договору страхування до 04.02.2016. Отже, дорожньо-транспортна пригода мала місце в період дії договору страхування укладеного між відповідачем та третьою особою. Судом помилково визнано вимогу позивача до відповідача як регресну, оскільки право вимоги в даних обставинах засновано на інших приписах законодавства так як правовідносини які склалися між сторонами у даній справі у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої страхового відшкодування, є засновані на суброгації-переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні.

Третя особа в судове засідання 06.04.2021 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Позивач в судове засідання 06.04.2021 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не заявив.

Враховуючи викладене, суд вирішив розглянути справу без участі позивача та третьої особи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши доводи наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Матеріали справи свідчать, що 29.05.2015 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «CHEVROLET», державний номерний знак НОМЕР_1 , та «CHERRY» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 17.06.2015 ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Транспортних засобів «CHEVROLET», державний номерний знак НОМЕР_1 був застрахований у ПАТ АСК «ІНГО Україна» відповідно до договору добровільного страхування №670503934.15.

Страхувальник звернувся із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, у зв`язку з чим, відповідно до гарантійного листа №153840, ПАТ АСК «ІНГО Україна» здійснило виплату страхового відшкодування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з тих обставин, що за договором страхування позивачем виплачено потерпілій особі суму страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з відповідача.

Погодитись з таким висновком суду не можна.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Аналогічні положення містяться в частині першій статті 990 ЦК України.

Згідно зі статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією.

Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Натомість регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою.

Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування". Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України.

Враховуючи викладене, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією, тому вимога страховика потерпілого до завдавача шкоди не є регресною, а правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем у зв`язку з виплатою ПАТ «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої неї шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 та 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" реалізовує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

З матеріалів справи вбачається, що на час ДТП 29.05.2015 цивільна правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ТОВ «Страхове товариство «Домінанта» відповідно до договору обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс №АІ/5948526 від 04.02.2015.

Отже, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 та 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" реалізовує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі N 755/18006/15-ц.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі N 523/9076/16-ц). Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Страхове товариство «Домінанта» залучене до участі у розгляді справи у якості третьої особи без самостійних вимог, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Суд першої інстанції на такі обставини уваги не звернув, а тому дійшов невірного висновку про наявність підстав для задоволення позову ПАТ «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна».

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що позивач не позбавлений права на звернення до суду з позовною заявою до належного відповідача з урахуванням вимог щодо предметної та суб`єктної юрисдикції.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 376 ЦПК України є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2018 року скасувати.

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» до ОСОБА_1 про стягнення коштів відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 30.04.2021.

Головуючий:

Судді: