ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/402/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №2-911/10 Категорія: на ухвалу Синиця Л. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Єльцова В.О.

Суддів Василенко Л.І., Карпенко О.В.

за участю секретаря: Винник І.М.

учасники справи:

заявник: Товариства з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг»

представник заявника: адвокат Манзенко Руслан Анатолійович

стягувач: ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»

боржники: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

представник боржника ОСОБА_2 : адвокат Заволокін Олексій Олексійович

розглянувши в режимі відеоконференції у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 21 грудня 2020 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» про заміну сторони виконавчого провадження,-

в с т а н о в и в:

До суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Олком - Лізинг» про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 2-911/10 за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості.

На обґрунтування представник заявника ОСОБА_4 вказує, що 14.12.2010 року рішенням Городищенського районного суду Черкаської області у справі № 2-911/10 позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задоволено. Стягнено солідарно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість по кредиту в розмірі 1206347 (один мільйон двісті шість тисяч триста сорок сім) грн. 07 коп. та судові витрати в розмірі 1820 (одна тисяча вісімсот двадцять) грн. 00 коп., що складаються з: 1700 (однієї тисячі сімсот) грн. 00 коп. державного мита; 120 (сто двадцяти) грн. 00 коп. витрат за інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи. 14.09.2020 відбувся аукціон з продажу Кредитного портфелю ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», що складається з прав вимоги та інших майнових прав за 224 кредитними договорами фізичних осіб, що забезпечені іпотекою, транспортними засобами та іншою заставою. Лот № GL3N219036. Переможцем аукціону визначено ТОВ «Олком-Лізинг», код за . 09.10.2020 року, між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» () та ТОВ «Олком-Лізинг» укладено Договір про відступлення прав вимоги, за яким в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступив Новому кредитору належні Банку права вимоги, а Новий кредитор набув права вимоги Банку до позичальників та/або поручителів, зазначених у Додатках № 1,2 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту(овердрафту)), договорами застави та договорами поруки, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстрів у Додатках № 1, 2 до цього Договору. 09.10.2020 року, між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» () та ТОВ «Олком - Лізинг» укладено Договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки та застави, за яким в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступив Новому кредитору належні Банку права вимоги, а Новий кредитор набув права вимоги Банку до Іпотекодавців (Заставодавців), зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за договорами іпотеки (іпотечними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору. Наразі ТОВ «Олком - Лізинг» є Правонаступником ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за кредитним Договором укладеним з ОСОБА_2 № МКЛЧ-226-08 від 30.07.2008 року. Окрім права вимоги за Кредитним договором № МКЛЧ-226-08 від 30.07.2008 року, ТОВ «Олком - Лізинг» набуло права вимоги за договорами забезпечення, а саме: договором іпотеки № МіЧ-226-08 від 23.08.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Городищенського районного нотаріального округу Соколова О.М. (зареєстровано в реєстрі за № 1910), договором поруки № МПЧ-226-08 від 23.08.2007 року.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 21 грудня 2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Олком - Лізинг» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі № 2-911/10, задоволено.

Замінено стягувача (ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», , місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, 48), у справі № 2-911/10 за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № МКЛЧ-226-08 від 30.07.2008 року, на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Олком - Лізинг», , місцезнаходження: 79018, Львівська обл., м. Львів, площа Липнева, буд. 9, Р/р IBAN НОМЕР_1 в АБ "КЛІРИНГОВИЙ ДІМ", МФО 300647.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати як постановлену з порушенням вимог чинного законодавства, та по справі прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те, що ТОВ «Олком - Лізинг» є правонаступником ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб рішенням №1622 від 03.09.2020 року про затвердження умов продажу активів, що обліковуються на балансі АТ «Банк «Фінанси та кредит» затвердив лот GL3N219036 - «Кредитний портфель, що складається з прав вимоги та інших майнових прав за 224 кредитними договорами фізичних осіб, що забезпечені іпотекою, транспортними засобами та іншою заставою» та Публічний паспорт активу. Згідно Додатків 1, 2 (перелік кредитних договорів), які і були предметом акціону, в переліку 224 кредитних договорів відсутній договір поруки ОСОБА_3 №МПЧ-226-08 від 23.08.2007, відсутній він і в додатку, який наданий представником заявника ТОВ «Олком - Лізинг».

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Олком-Лізинг» - адвокат Манзенко Р.А. просить апеляційну скаргу на ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 21 грудня 2020 року залишити без задоволення, а ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 21 грудня 2020 року залишити без змін. Вказує, що ТОВ «Олком-Лізинг» було подано заяву про заміну сторони виконавчого провадження разом із додатками, що підтверджується описом вкладення у цінний лист. Серед переліку документів доданих до заяви, наявні докази відступлення права вимоги, в тому числі: за Кредитним договором, укладеним з ОСОБА_2 №МКЛЧ-226-08 від 30.07.2008 року; договором іпотеки №МіЧ-226-08, посвідченим приватним нотаріусом Городищенського районного нотаріального округу Соколова О.М. (зареєстровано в реєстрі за №1910), договором поруки №МПЧ-226-08.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 14 грудня 2010 року Городищенським районним судом Черкаської області ухвалено рішення № 2-911/10, задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору, стягнуто, солідарно, з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість по кредиту в розмірі 1206347 грн. 07 коп., судові витрати в розмірі 1820 грн. 00 коп. Рішення суду набрало законної сили. На виконання рішення суду виданий виконавчий лист.

Відбувся 14.09.2020 року аукціон з продажу Кредитного портфелю ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», що складається з прав вимоги та інших майнових прав за 224 кредитними договорами фізичних осіб, що забезпечені іпотекою, транспортними засобами та іншою заставою. Лот № GL3N219036. Переможцем аукціону визначено ТОВ «Олком - Лізинг» (код за ).

Між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» () та ТОВ «Олком - Лізинг» укладено Договір про відступлення прав вимоги від 09.10.2020 року, за яким в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступив Новому кредитору належні Банку права вимоги, а Новий кредитор набув права вимоги Банку до позичальників та/або поручителів, зазначених у Додатках № 1, 2 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту(овердрафту)), договорами застави та договорами поруки, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстрів у Додатках № 1, 2 до цього Договору.

Між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Олком - Лізинг» укладено Договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки та застави від 09.10.2020 року, за яким в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступив Новому кредитору належні Банку права вимоги, а Новий кредитор набув права вимоги Банку до Іпотекодавців (Заставодавців), зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за договорами іпотеки (іпотечними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору.

Отже, ТОВ «Олком - Лізинг» (заявник) є правонаступником ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за кредитним Договором укладеним з ОСОБА_2 № МКЛЧ-226-08 від 30.07.2008 року, та набуло право вимоги.

Стаття 514 ЦПК України передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, з урахуванням вимог ст. ст. 512, 514 ЦК України, з 09.10.2020 року всі права кредитора та іпотекодержателя належать ТОВ «Олком - Лізинг» (заявник).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України,статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі) і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»,статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження (у виконавчому листі).

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України,статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження (у виконавчому листі) шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі), тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі) її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі) правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Порушення принципу обов`язковості виконання судового рішення суперечить вимогам правової визначеності.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні (у виконавчому листі), оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18),від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі №190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18), від 15 травня 2019 року у справі №370/2464/17 (провадження № 61-39193св18), від 06 серпня 2020 року у справі № 2029/2-2180/11(провадження 61-4475св20)

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

При цьому згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Згідно Постанови від 09.12.2019 по справі № 2-3627/09 Касаційного цивільного суду Верховного Суду, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь - якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України "Про виконавче провадження".

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Дані про наявність (відсутність) відкритого виконавчого провадження по виконанню виконавчих листів у справі № 2-911/10, відсутні (на адресу суду від заявника, на виконання ухвали суду від 09.12.2020 року, не надійшло), однак з урахуванням викладеного вище, в тому числі, й висновку Касаційного цивільного суду Верховного Суду в постанові від 09.12.2019 по справі № 2-3627/09, не є підставою для відмови у задоволенні заяви.

Будучи правонаступником стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заявник ТОВ «Олком - Лізинг» набуло право вимоги, щодо боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (Додаток № 1 до Договору про відступлення прав вимоги від 09.10.2020 р., п. № 109 Реєстру кредитних договорів, права вимоги за якими відступається, та боржників за такими договорами, а також Додаток № 2 до Договору про відступлення прав вимоги від 09.10.2020 р., п. № 102 Реєстру Договорів поруки, права вимоги за якими відступаються, та поручителів за такими договорами).

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ЗУ "Про виконавче провадження", ст. 442 ЦПК України).

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про правомірність передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги, яке є правонаступництвом, і правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому листі.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те, що ТОВ «Олком - Лізинг» є правонаступником ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», оскільки в переліку 224 кредитних договорів відсутній договір поруки ОСОБА_3 №МПЧ-226-08 від 23.08.2007, відсутній він і в додатку, який наданий представником заявника ТОВ «Олком - Лізинг», є помилковими. Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до долученого до заяви про заміну сторони виконавчого провадження додатку 2 до Договору про відступлення прав вимоги від 09.10.2020 року, в реєстрі Договорів поруки, права вимоги за якими відступаються, та поручителів за такими договорами, в п.102 зазначено поручитель ОСОБА_3 , номер договору поруки МПЧ-226-08, боржник ОСОБА_2 , номер кредитного договору МКЛЧ-226-08 (а.с. 133).

Помилковим є посилання апелянта на те, що стороною у кредитному договорі є не ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», а його Полтавська філія, а тому ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не мав права переуступати борг. Оскільки, як вбачається із кредитного договору № МКЛЧ-226-08 від 30.07.2008 року, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 , що стороною у вказаному договорі є саме ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі його філії «Полтавське регіональне управління».

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом 1 інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Крім того, наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться лише до незгоди з висновком суду першої інстанції щодо їх оцінки.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обгрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 21 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 травня 2021 року.

Головуючий: В.О. Єльцов

Судді: Л.І. Василенко

О.В. Карпенко