ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року

м.Суми

Справа №587/2549/19

Номер провадження 22-ц/816/636/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Хотінська об`єднана територіальна громада, Товариство з обмеженою відповідальністю «Велес», ФОП ОСОБА_2 , Хотінська селищна рада

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11 лютого 2021 року у складі судді Шелєхової Г.В., ухвалене у м. Суми, повний текст якого складено 15 лютого 2021 року,

в с т а н о в и в :

29 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення з них по 5000,00 грн з кожного на відшкодування завданої йому моральної шкоди за порушення прав споживача.

Свої уточнені вимоги мотивував тим, що він є інвалідом 3 групи з дитинства, вимушений постійно користуватися маршрутним транспортом, який здійснює перевезення пасажирів за маршрутом «Суми-Кіндратівка», «Кіндратівка-Суми». Транспортне обслуговування осіб з інвалідністю здійснюється на пільгових умовах, однак йому постійно відмовляють у безкоштовному проїзді за зазначеним маршрутом. Зокрема, 08 травня 2018 року йому було відмовлено у продажу безкоштовного квитка, після того, як він намагався проїхати безкоштовно, його вивели з автобусу, тому він змушений був викликати працівників поліції. Маршрутний автобус обслуговує автостанція ТОВ «Велес», перевезення здійснює ФОП ОСОБА_2 , який уклав договір на перевезення пасажирів за вказаним маршрутом з Хотінською об`єднаною територіальною громадою. Посилаючись на те, що відповідачі порушують його права, а саме Хотінська об`єднана територіальна громада не забезпечує фінансування пільгового проїзду пасажирів, працівники ТОВ «Велес» відмовляють йому у видачі квитка для безкоштовного проїзду, ФОП ОСОБА_2 відмовляє в перевезенні, вважав, що йому, як споживачу, завдано моральну шкоду, яка полягає у приниженні його честі та гідності. Після поїздок він нервує, погано спить, у нього підвищується тиск, погіршується стан здоров`я.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 11 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Велес» на користь ОСОБА_1 200 грн 00 коп в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині вимог відмовлено у зв`язку з необґрунтованістю.

Стягнуто з ТОВ «Велес» на користь держави 30 грн 74 коп судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

При цьому вказує, що суд не врахував та не дав оцінку тому, що відповідачі не визнають його право, як інваліда дитинства, інваліда третьої групи на безоплатний проїзд в приміському транспорті, чим порушують його права, як споживача послуг з перевезення пасажирів. Зазначає, що стягнута судом на його користь моральна шкода є невиправдано малою, такою, що не компенсує завданих йому моральних страждань.

В частині задоволення позовних вимог, рішення суду не оскаржується.

У відзиві на апеляційну скаргу Хотінська селищна рада просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Зазначає, що Хотінською селищною радою не порушено прав позивача, оскільки виконано зобов`язання щодо фінансування проїзду пільгових категорій пасажирів.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом з дитинства третьої групи, що підтверджується довідкою серії АН № 006653 (том 1, а.с. 6).

Також встановлено, що відповідно до Постанови КМУ від 17 травня 1993 року № 354 «Про безоплатний проїзд пенсіонерів на транспорті загального користування» та Постанови КМУ від 16 серпня 1994 року № 555 «Про поширення чинності постанови Кабінету Міністрів України від 17 травня 1993 р. № 354» позивач має право на безкоштовний проїзд на транспорті загального користування, як інвалід третьої групи.

20 лютого 2013 року між ТОВ «Велес» та ФОП ОСОБА_2 укладено договір № 8 про надання автостанційних послуг. За цим договором власник - ТОВ «Велес» надає перевізнику - ФОП ОСОБА_2 на території своєї автостанції комплекс обов`язкових послуг, пов`язаних з організацією і здійсненням процесу прийняття та відправлення пасажирів транспортом перевізника, продажем проїзних квитків, диспетчерським управлінням, організацією прибуття і відправлення автобусів, інформуванням водіїв щодо умов дорожнього руху, а також інші послуги (том 1, а.с. 93-95).

Згідно з довідою ТОВ «Велес» № 29, ТОВ «Велес» продає квитки для проїзду за маршрутом Суми-Кіндратівка, перевезення за яким здійснює ПП ОСОБА_2 на підставі договору про надання автостанційних послуг від 20 лютого 2013 року № 8. Щодо випадків відмови ОСОБА_1 у видачі безкоштовного квитка на проїзд за маршрутом «Суми-Кіндратівка» відомо лише один випадок, коли позивач увійшовши до автобусу, відмовився виходити з нього для придбання квитка, затримавши при цьому рейс. Як наслідок було викликано співробітників поліції (том 1, а.с. 92).

Відповідно до висновку перевірки за фактом повідомлення гр. ОСОБА_1 , 08 травня 2018 року до Сумського ВП ГУНП в Сумській області надійшла заява від гр. ОСОБА_1 про те, що 08 травня 2018 року близько 16:40 год. на автостанції по вул. Першотравнева, 21/1 працівники автостанції не надали йому безкоштовний проїзд в автобусі «Кондратівка-Суми» як інваліду ІІІ групи з дитинства.

Під час проведення перевірки було встановлено, що гр. ОСОБА_1 являється інвалідом ІІІ групи з дитинства, має відповідне посвідчення та з 2001 року користується ним для безкоштовного проїзду в міському та приміському транспорті. 08 травня 2018 року близько 16:40 год. гр. ОСОБА_1 хотів безкоштовно поїхати з автостанції по вул. Першотравнева 21/1 автобусом «Суми-Кіндратівка», однак на касі йому відмовили в безкоштовному продажу квитка (том 1, а.с. 17).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що 08 травня 2018 року позивач бажав придбати пільговий квиток у касі автостанції, як інвалід, однак йому було безпідставно відмовлено у продажі такого квитка, що призвело до порушення ТОВ «Велес» його прав та заподіяння моральної шкоди, яку суд вирішив стягнути на користь позивача у розмірі 200 грн.

Відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди з інших відповідачів, суд виходив з того, що Хотінською об`єднаною територіальною громадою, Хотінською селищною радою, ФОП ОСОБА_2 права позивача не порушені, а тому відсутні підстави для стягнення з них на користь позивача моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, на підставі наданих сторонами доказів, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно з ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховував конкретні обставини справи та надані позивачем докази, які підтверджують порушення його прав відповідачем ТОВ «Велес» лише 08 травня 2021 року. При цьому суд належно оцінив характер, обсяг страждань і немайнових втрат, яких зазнав позивач, виходив із засад розумності, виваженості та справедливості, тому визначений судом розмір є співмірним з завданою позивачу шкодою.

Доводи позивача щодо неодноразового порушення його прав шляхом відмови в продажу квитка на пільгових умовах, а також щодо невизнання та порушення його прав всіма відповідачами не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді першої інстанції та під час апеляційного перегляду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що доказів на підтвердження порушення його прав в інші його поїздки, крім 08 травня 2018 року, ОСОБА_1 суду не надав, як і не надав доказів того, що його поїздки є постійними.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 квітня 2019 року позивачу була надана відповідь, згідно з якою перевізником, який здійснює перевезення пасажирів по маршруту Суми-Кіндратівка (ФОП ОСОБА_2 ) укладено договір із органами місцевого самоврядування с. Кіндратівка про відшкодування компенсації за пільгове перевезення пасажирів, яке здійснюється із розрахунку одне пільгове місце на один рейс (том 1, а.с. 13).

Згідно з п. 3 договору № 01/18 про виплату компенсацій за пільговий проїзд окремих категорій громадян від 10 квітня 2018 року, укладеного між Хотінською селищною радою Сумського району Сумської області (Замовник) та ФОП ОСОБА_2 (Перевізник), перевізник зобов`язаний: забезпечувати безперебійне і якісне перевезення пільгової категорії населення, ведення первинного обліку перевезень пільгової категорії пасажирів за формою згідно з додатком № 4; надавати фінансовому управлінню Хотінської селищної ради звітність за встановленими у додатках до цього Договору формами до 5 числа місяця наступного за звітним; у разі припинення дії, у тому числі розірвання договору на організацію перевезень, у триденний термін письмово повідомити Розпорядника про даний факт. Розпорядник зобов`язаний здійснити протягом 10 робочих днів компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян у відповідності з Програмою в межах затверджених помісячних обсягів асигнувань та на підставі поданої розпоряднику звітності. Сторони домовилися, що договір діє з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, але у будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань.

Згідно з платіжними дорученнями Хотінською селищною радою Сумського району Сумської області оплачено ФОП ОСОБА_2 вартість перевезень пільгових категорій пасажирів на автобусному маршруті «Суми-Кіндратівка» за січень-грудень 2018 року.

Так, судом встановлено, що Хотінською селищною радою проведено оплату на виконання договору. Посилання позивача на те, що рада зобов`язана контролювати якість наданих послуг суд не приймає до уваги, оскільки договірні відносини між сторонами не передбачають здійснення контролю. Законодавством даний обов`язок покладено на замовника перевезень, в даному випадку - це Управління інфраструктури Сумської обласної державної адміністрації.

08 травня 2019 року позивач звернувся до управління інфраструктури Сумської обласної державної адміністрації з письмовою заявою про надання допомоги в користуванні його правом як пенсіонера інваліда з дитинства на безкоштовний проїзд в приміському транспорті (том 1, а.с. 7).

05 червня 2019 року йому була надана відповідь, що програмою відшкодування компенсації за перевезення окремих пільгових категорій людей Хотінської територіальної громади на 2017-2021 роки, передбачено забезпечення пільгового проїзду 1 пасажира пільгової категорії на кожному рейсі на автобусних маршрутах загального користування приміського сполучення. Рекомендовано з метою отримання гарантованого права на пільговий проїзд придбавати пільговий квиток заздалегідь (том 1, а.с. 10).

Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Хотінська селищна рада діяла відповідно до вимог діючого законодавства, порушень прав позивача не допустила, а тому відсутні підстави для стягнення з неї на користь позивача моральної шкоди.

Щодо відмови у задоволенні позовних вимог до ФОП ОСОБА_2 , суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях водія перевізника будь-яких порушень з огляду на те, що позивач намагався здійснити посадку саме на автостанції, а тому мав придбати квиток в касі.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції були правильно застосовані норми матеріального права при додержанні норм процесуального права. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення суду в оскаржуваній частині слід залишити без змін.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 5 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ч. 13 ст.7, ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11 лютого 2021 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - О.Ю. Кононенко

Судді : В.І. Криворотенко

О.І. Собина