Справа № 2-879/11
Провадження № 22-ц/801/777/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ставнійчук С. В.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 рокуСправа № 2-879/11м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів Ковальчука О. В., Якименко М. М.

секретаря судового засідання Куленко О. В.

учасники справи:

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Еліт Фінанс»

боржники: ОСОБА_1 (особа яка подала апеляційну скаргу), ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 01 лютого 2021 року, постановлену у складі судді Ставнійчук С. В. в м. Калинівка Вінницької області, дата складення повного судового рішення невідома,-

в с т а н о в и в:

14 грудня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі №2-879/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява мотивована тим, що 28.07.2011 Калинівський районний суд Вінницької області ухвалив рішення у цивільній справі № 2-879/11 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором №14/02/2007/840-АВ/27 від 14.02.2007 в сумі 11050,69 дол. США, що еквівалентно 88085,05 грн, а також державного мита в сумі 881,12 грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн.

04 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», укладено договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_А_3, згідно з умовами якого право вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

20 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп» укладено договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_А102, згідно з умовами якого право вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «Фінанс Проперті Групп».

26 серпня 2020 року між ТОВ «Фінанс Проперті Групп» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги № Б/Н, згідно з умовами якого право вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №14/02/2007/840-АВ/27 від 14.02.2007, перейшло до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс».

З цих підстав заявник просив замінити стягувача у справі №2-879/11 з ПАТ «КБ «Надра» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», а також видати дублікати виконавчих листів про стягнення заборгованості боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які були втрачені та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області заяву ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» задоволено частково:

-заміненосторону виконавчого провадження з виконання рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 28.07.2011 у цивільній справі № 2-879/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з первісного стягувача Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», , місцезнаходження: пров. Ковальський, 19, оф. 147, м. Київ;

-відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Ухвала суду мотивована тим, що матеріали справи містять належні та допустимі докази переходу права вимоги до заявника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» за кредитним договором №14/02/2007/840-АВ/27 від 14.02.2007, укладеним між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .. Відмовляючи в задоволенні заяви про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку пред`явлення їх до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що заявник отримав усі документи на виконання договору про відступлення права вимоги від 26. 08.2020 протягом трьох місяців не реалізував своє право на звернення у встановлений строк із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, а звернувся із такими вимогами уже після закінчення встановленого законом строку, не навів при цьому об`єктивних і непереборних причин, які перешкоджали такому зверненню. Тому суд дійшов висновку про відсутністьпідстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання а також відмовив в задоволенні заяви про видачу дублікатів виконавчих листів , так як така видача безпосередньо пов`язується із можливістю пред`явлення їх до виконання, право на яке є втраченим у зв`язку зі спливом строків пред`явлення.

ОСОБА_1 , не погодившись з такою ухвалою суду в частині задоволення вимоги про заміну сторони виконавчого провадження, подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати ухвалу в оскаржуваній частині та відмовити в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Основні доводи апеляційної скарги зводяться до того, що заявником ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» не надано належних та допустимих доказів того, що ним було проведено оплату за договором відступлення права вимоги, що в свою чергу, виходячи з положень статей 1077, 1078 ЦК України, дає можливість зробити висновок, що до заявника не перейшло право вимоги. Також не надано жодних доказів оплати за договорами відступлення права вимоги ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп». Акцентує увагу на тому, що боржник, всупереч статті 1082 ЦК України, не був повідомлений про відступлення права вимоги, що є обов`язковим. Суд формально віднісся до оцінки підстав для переходу права вимоги до заявника, що порушує баланс інтересів сторін.

Інші учасники справи правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 подану апеляційну скаргу підтримала з викладених у ній підстав.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

По справі встановлено такі обставини:

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 28.07.2011 у цивільній справі № 2-879/11 стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як з солідарних боржників на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №14/02/2007/840-АВ/27 від 14.02.2007 в сумі 11050,69 дол. США, що еквівалентно 88085,05 грн, а також державне мито в сумі 881,12 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. Рішення набрало законної сили 26.08.2011.

Згідно виписки з акта №6 «Про вилучення для знищення невнесених до національного архівного фонду» цивільну справу №2-879/11 за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості знищено.

Як встановлено з матеріалів виконавчого провадження №36469161, наданого на вимогу суду, 05.12.2011 Калинівським районним судом Вінницької області було видано виконавчий лист на виконання рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 28.07.2011 у цивільній справі № 2-879/11 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором.

Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень 12.08.2014 на виконання до ВДВС Калинівського РУЮ надійшов виконавчий лист у справі №2-879/11 від 05.12.2011 щодо боржника ОСОБА_1 , який постановою державного виконавця від 25.12.2014 на підставі п. 2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна) був повернутий стягувачеві. Строк повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання 25.12.2015.

02.12.2015 до ВДВС Калинівського РУЮ надійшов виконавчий лист у справі №2-879/11 від 05.12.2011 щодо боржника ОСОБА_1 , який постановою державного виконавця від 27.04.2016 на підставі п. 2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна) був повернутий стягувачеві. Строк повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання 27.02.2017.

Станом на 21.01.2021 повторно на виконання до відділу вищезазначений виконавчий документ не надходив.

Також згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень 08.02.2013 на виконання до ВДВС Калинівського РУЮ надійшов виконавчий лист у справі №2-879/11 від 05.12.2011 щодо боржника ОСОБА_2

17.11.2017 постановою державного виконавця на підставі п. 2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна) виконавчий документ був повернутий стягувачеві. Строк повторного пред`явлення до виконання до 17.11.2020.

Станом на 21.01.2021 повторно на виконання до відділу вищезазначений виконавчий документ не надходив.

Як встановлено з матеріалів виконавчого провадження №36469161 та постанови державного виконавця від 17.11.2017 з ОСОБА_2 на виконання рішення суду від 28.07.2011 стягнуто боргу 19 423, 01 грн, виконавчого збору 8392, 75 грн

04 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», , укладено договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_А_3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором №14/02/2007/840-АВ/27 від 14.02.2007, перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» (а.с.10-14).

20 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп», , укладено договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_А102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором №14/02/2007/840-АВ/27 від 14.02.2007 перейшло до ТОВ «Фінанс Проперті Групп» (а.с.15).

26 серпня 2020 року між ТОВ «Фінанс Проперті Групп» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», , укладено договір про відступлення прав вимоги № Б/Н, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гороховою Н.В. 26.08.2020 року, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором №14/02/2007/840-АВ/27 від 14.02.2007, перейшло до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» (а.с.17-21).

За умовами п.2.1.3 вищевказаного договору право вимоги переходить до нового кредитора з дня укладення цього договору, після чого новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до боржника стосовно його заборгованості за кредитним договором та зобов`язань боржника, заставодавців, поручителів стосовно їх зобов`язань за договорами забезпечення. Разом з правами вимоги новому кредитору переходять всі без виключення інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав або виникнуть в майбутньому на підставі кредитного договору, договорів забезпечення, судових рішень, але лише в частині заборгованості, що відступаються за цим договором. Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін та нотаріального посвідчення та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, якщо інше не встановлено у цьому договорі.

Порядок вирішення питання заміни сторони виконавчого провадження врегульовано статтею 442 ЦК України.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 5 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18), від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження 61-39193св18) та від 29 березня 2021 року у справі № 2-5356/10 (провадження № 61-17987св20).

В справі що розглядається суд першої інстанції вірно встановив, що відповідно до пункту 2.1.3 Договору про відступлення прав вимоги № Б/Н від 26 серпня 2020 року, укладеному між ТОВ «Фінанс Проперті Групп» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» (а.с. 17-18), право вимоги переходить до нового кредитора з дня укладення цього договору, після чого новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до боржника стосовно його заборгованості за кредитним договором та зобов`язань боржника, заставодавців, поручителів стосовно їх зобов`язань за договорами забезпечення. Разом з правами вимоги новому кредитору переходять всі без виключення інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав або виникнуть в майбутньому на підставі кредитного договору, договорів забезпечення, судових рішень, але лише в частині заборгованості, що відступаються за цим договором.

Відповідно до пункту 9.1 цього Договору, договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін та нотаріального посвідчення та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, якщо інше не встановлено у цьому договорі.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заявником доведено належними та допустимими доказами перехід до нього права вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором №14/02/2007/840-АВ/27 від 14.02.2007.

Вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни. Такий висновок міститься в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2019 у цій справі.

Тому вірним також є висновок суду першої інстанції про те, що Договір відступлення прав вимоги є дійсним, виходячи з презумпції правомірності правочину (стаття 204 ЦК України), а, відповідно доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовують висновків суду першої інстанції.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що заявником не надано доказів оплати за договором відступлення, а також не надано доказів оплати за попередніми договорами відступлення права вимоги, укладеними з ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп», а тому відсутні докази переходу права вимоги до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», - не заслуговують на увагу, так як така умова набуття чинності Договором про відступлення прав вимоги відсутня в тексті самого Договору, відсутня вона також і в статтях 1077, 1078 ЦК України, на які посилається особа, яка подає апеляційну скаргу.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що боржники не були повідомлені про перехід права вимоги, що суперечить статті 1082 ЦК України та свідчить також про те, що до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» не перейшло право вимоги, - слід зазначити наступне:

У матеріалах справи дійсно відсутні докази вручення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомлень про заміну сторони (кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові це є належним виконанням.

Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15.

Таким чином, висновки суду першої інстанції в цій частині також є вірними, а доводи апеляційної скарги, що неповідомлення боржника про заміну кредитора свідчить про недоведеність права вимоги заявником, - не заслуговують на увагу та є власним тлумаченням закону особою, яка подає апеляційну скаргу.

Отже, розглядаючи справу, суд першої інстанції в оскаржуваній частині правильно визначився з обставинами справи та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, в результаті чого в оскаржуваній частині ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Відтак, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, як таке, що постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі повно з`ясованих обставин справи (ст. 375 ЦПК України).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції (п. в ч.1 ст. 382 ЦПК України), слід зазначити наступне.

За подання апеляційної скарги було сплачено 454 грн судового збору (а.с. 119, 131), проте оскільки апеляційна скарга не підлягає до задоволення, понесені ОСОБА_1 судові витрати слід залишити за ним. Інші учасники справи судові витрати в суді апеляційної інстанції не понесли.

Оскільки дія ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 01 лютого 2021 року була зупинена в порядку ч. 4 ст. 359 ЦПК України до закінчення апеляційного розгляду, її дію слід поновити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 01 лютого 2021 року залишити без змін.

Судові витрати ОСОБА_1 , понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, залишити за ним.

Поновити дію ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 01 лютого 2021 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді: О. В. Ковальчук

М. М. Якименко