Справа № 643/6563/20
Провадження № 8/643/11/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2021 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Власенка М. В.,

за участю:

секретаря судового засідання Насирової М. М.

представників заявника Тихоненкова Д. А., Шаповалова М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення Московського районного суду м. Харкова від 01 липня 2020 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі № 643/6563/20 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2021 року до Московського районного суду м. Харкова звернулася ОСОБА_1 з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі № 643/6563/20, в якій просить скасувати рішення Московського районного суду м. Харкова від 01 липня 2020 року за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу витрат в зв`язку з нововиявленими обставинами та закрити провадження у справі.

Заява обґрунтована тим, що докази на які посилався позивач у цій справі є недостовірними та неналежними, оскільки ОСОБА_1 на час ДТП мала поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

02 березня 2021 року представником ОСОБА_1 отримано відповідь МТСБУ на адвокатський запит, згідно якої, термін давності інформації для публічного доступу на офіційному сайті позивача щодо отримання відомостей про наявність чи відсутність договору ОСЦПВВНТЗ на дату скоєння ДТП та отримання відомостей про страховика, складає 3 4 роки. Відтак, звертаючись до суду у 2020 році МТСБУ не могло містити інформацію стосовно полісу за номером транспортного засобу, оскільки ОСОБА_1 його підписала в 2015 році та пройшло вже 5 років.

Також зазначено, що позивач посилався на копію Витягу з єдиної централізованої бази даних МТСБУ від 2020 року, як на єдиний доказ по справі, однак вказаний Витяг стосується автомобіля з номером « НОМЕР_1 », проте ОСОБА_1 володіла автомобілем ЗАЗ «Таврія» (11022) з номером: « НОМЕР_2 ». Відтак, МТСБУ ввів суд в оману та надав доказ по справі, який є недостовірним та неналежним.

Оскільки на час ДТП у 2016 році в ОСОБА_1 був наявний поліс ОСЦПВВНТЗ та зважаючи на обмеженість ресурсів МТСБУ, термін для публічного доступу інформації на сайті ЦБД МТСБУ складає 3 4 роки, а також невірно зазначений номер транспортного засобу, свідчить про наявність підстав для скасування судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2021 року, після усунення недоліків заяви, відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд на 29 квітня 2021 року.

22 квітня 2021 року до Московського районного суду м. Харкова від МТСБУ надійшов відзив на заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення Московського районного суду м. Харкова від 01 липня 2020 року за нововиявленими обставинами, в якому позивач просив відмовити у її задоволенні, через необґрунтованість заявлених вимог, оскільки обставини на які посилається відповідач не є нововиявленими.

У судовому засіданні представники заявника підтримали заявлені вимоги, просили задовольнити заяву. Зазначили, що невірно зазначений номерний знак автомобіля ОСОБА_1 у рішенні Московського районного суду м. Харкова від 01 липня 2020 року свідчить про безпідставність позовних вимог МТСБУ. Під час апеляційного оскарження зазначеного рішення відповідачем та її представником не було звернуто на це уваги, оскільки вважали, що наявність полісу є достатніми підставами для відмови у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, місце і час розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши у судовому засіданні пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та долучені до неї докази, встановив таке.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01 липня 2020 року задоволено позов МТСБУ до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу витрат. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь МТСБУ витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, у сумі 18044,05 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Рішення обґрунтовано тим, що 29 липня 2016 року в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «ЗАЗ Таврія», державний номер НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_1 та автомобіля « ЗАЗ» державний номер « НОМЕР_3 » з подальшим зіткненням з автомобілем «Renault», державний номерний знак « НОМЕР_4 » та з «ВАЗ» державний номер « НОМЕР_5 ». Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль «ЗАЗ» державний номерний знак « НОМЕР_3 » отримав механічні пошкодження. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2017 року відповідач ОСОБА_1 визнана винною у зазначеній ДТП. На дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідач водій ОСОБА_1 не мала чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується копією Витягу з Єдиної централізованої бази даних МТСБУ. Відповідно до пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представником відповідача адвокатом Шаповаловим М. В. подано апеляційну скаргу, в якій зокрема зазначено, що ОСОБА_1 мала чинний поліс цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому у МТСБУ відсутні підстави для звернення з регресним позовом до відповідачки згідно п. 38.2.3. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Постановою Харківського апеляційного суду від 22 січня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шаповалова М. В. залишено без задоволення, а рішення Московського районного суду м. Харкова від 01 липня 2020 року без змін.

Постанова обґрунтована тим, що оператором єдиної централізованої бази даних є МТСБУ. Користування інформаційними ресурсами єдиної централізованої бази даних є вільним і загальнодоступним, за винятком інформації, яка відповідно до законодавства є інформацією обмеженого доступу. Матеріалами справи встановлено, що поліс на ТЗ № НОМЕР_1 відповідно до Єдиної централізованої бази не знайдено. Таким чином, враховуючи викладене, підстав вважати поліс на ТЗ № НОМЕР_1 , яким було застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_1 на час вчинення ДТП чинним, у судової колегії не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до п. 3 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Як зазначено у п. 7 вищезазначеної Постанови, питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Відповідно до ч. 4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювались судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру. (Пономарьов проти України, № 3236/06 §40 ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Разом з цим, процедура скасування остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним (рішення ЄСПЛ у справі PRAVEDNAYA v. RUSSIA № 69529/01, § 27, 28, від 18 листопада 2004 року).

Враховуючи наведені вище норми процесуального права, доводи заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, суд доходить висновку, що заявником не наведено нововиявлених обставин, які б давали підстави скасувати судове рішення, а доводи заявника, на які він посилається, як на нововиявлені обставини, а саме відповідь МТСБУ на адвокатський запит від 23 лютого 2021 року № 9-02/6504, у якій зазначено терміни давності інформації в централізованій базі даних, за своєю суттю не є доказом, яким підтверджуються нововиявлені обставини та не відноситься до таких у розумінні ст. 423 ЦПК України, і не є підставою для перегляду і скасування рішення суду за нововиявленими обставинами.

Тлумачення п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України свідчить, що нововиявленими обставинами є обставини, які: існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.

Ознаку «не були і не могли бути відомі особи» слід розглядати як сукупність цих двох необхідних умов, тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Відповідні правові позиції щодо визначення нововиявлених обставин наведено у постановах Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі 2а-7523/10/1270, від 10 квітня 2019 року у справі № 813/8070/14 (454/2641/14-а) та ін.

Посилання заявника у цій справі на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи та ухвалення рішення, а судом апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду не було відомо, що номерний знак транспортного засобу, яким керувала у момент ДТП ОСОБА_1 не « НОМЕР_1 », а « НОМЕР_2 », та, як наслідок, надання позивачем недостовірного доказу (витяг з ЦБД МТСБУ про відсутність у відповідача полісу ОСЦПВВТЗ), не свідчить про наявність нововиявлених обставин.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Шаповалов М. В. були обізнані зі змістом рішення Московського районного суду м. Харкова від 01 липня 2020 року та, відповідно, могли вказати на цю обставину в апеляційній скарзі з наданням підтверджуючих доказів. Крім цього, посилання представника відповідача на те, що ним та ОСОБА_1 не звернуто увагу на цю обставину не може свідчити про наявність нововиявлених обставин.

У заяві, що розглядається, та поясненнях представників заявника у судовому засіданні, не наведено жодних обставин та не надано доказів, які б свідчили про існування нововиявлених обставин, що свідчить про бажання відповідача у цій справі переглянути остаточне судове рішення на підставі доказів та обставин, які могли бути відомі під час ухвалення рішень у цій справі, проте не були повідомлені судам та не надано відповідних доказів на їх підтвердження.

Крім цього, посилання заявника на те, що відомості в базі МТСБУ зберігаються протягом 3 4 років, а також, що про цю обставину стало відомо лише з відповіді позивача, є необґрунтованими, оскільки таку інформацію заявник та/або її представник могли отримати як під час розгляду справи судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду справи.

Згідно з практикою ЄСПЛ процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, наявність доказу, недоступного раніше, який однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості надати цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (§ 27 34 рішення «Праведная проти Росії» від 18 листопада 2004 року).

Отже, враховуючи наведені вище норми процесуального права, доводи заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, суд доходить висновку, що заявником не наведено нововиявлених обставин, які б давали підстави скасувати судове рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами суд постановляє ухвалу (ч. 4 ст. 429 ЦПК України).

З урахуванням викладеного вище, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Московського районного суду м. Харкова від 01 липня 2020 року слід відмовити.

Керуючись ст. 259, 260, 268, 353 355, 429 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення Московського районного суду м. Харкова від 01 липня 2020 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі № 643/6563/20 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, може подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Московський районний суд м. Харкова.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено 05 травня 2021 року.

Суддя М. В. Власенко