Справа № 367/8586/16-ц
Провадження №2/367/260/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

05 травня 2021 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Кафтанова В.В.,

секретаря Сливки А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до ОСОБА_3 про повернення коштів та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду із позовом, відповідно до якого зазначила, що 29 квітня 2016 року в меблевому супермаркеті із СПД ФОП ОСОБА_3 (надалі Відповідач), Позивач уклала договір на придбання матрацу МК FOAM KOLO DUAI 180*200 на загальну суму 18 000 грн.

Для підтвердження укладення договору Позивач ще 31 березня особисто сплатила 7 000 грн. Відповідачу. Потім частково сплачувала, до дня поставки, а саме 29.04.2016 року, аванс ще 5 000 грн., і того авансовий платіж становив 29.04.2016 року 12 000 грн.

Остаточний розрахунок був проведений в день поставки товару, а саме: 05.06.2016 року, що не заперечується Відповідачем.

Позивач вказала, що матрац Позивачу не підійшов за розміром, вагою, ціною, про що Позивач неодноразово повідомляла Відповідача листами від 17 червня 2016 року, 18 червня 2016 року та просила забрати матрац і повернути кошти.

Однак, Відповідач вимоги Позивача не задовольнив, чим порушив ч. 2 ст. 9 Закону України «Про Захист прав споживачів», в якій зазначено, що споживач має право придбати будь які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або розірвати договір та отримати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару.

Позивач є інвалідом другої групи пожиттєво і будь яка стресова ситуація викликає в неї погіршення стану. Небажання Відповідача задовольнити законні вимоги Позивача є грубим порушенням Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У даному випадку моральна шкода полягає у душевних стражданнях яких Позивач зазнала внаслідок протиправної поведінки Відповідача.

Оскільки розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршенняздібностей потерпілого, або позбавлення його можливості до їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, то вважає, що в даному випадку розмір грошового відшкодування повинен становити не менше 5 000 грн.

Цей випадок негативно продовжує впливати на здоров`я Позивача у зв`язку з чим Позивач змушена звертатися до лікаря.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та дату судового засідання були повідомленні належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З`ясувавши обставини в межах наданих письмових доказів, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено, що 29 квітня 2016 року в меблевому супермаркеті із СПД ФОП ОСОБА_3 , Позивач уклала договір на придбання матрацу МК FOAM KOLO DUAI 180*200 на загальну суму 18 000 грн. Матрац Позивачу не підійшов за розміром, вагою, ціною про що Позивач неодноразово повідомляла Відповідача листами від 17 червня 2016 року, 18 червня 2016 року та просила забрати матрац і повернути кошти. Однак, Відповідач вимоги Позивача не задовольнив.

Відповідно до чинного законодавства України, суперечка у який між позивачем і відповідачем не досягнуто згоди, вирішуються у судовому порядку.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1. визнання права; 2. визнання правочину недійсним; 3. припинення дії, яка порушує право; 4. відновлення становища, яке існувало до порушення; 5. примусове виконання обов`язку в натурі; 6. зміна правовідношення; 7. припинення правовідношення; 8. відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової школи; 9. відшкодування моральної (немайнової шкоди); 10. визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в розі порушення нею положень ч.ч. 2-5 ст. 13 цього Кодексу.

Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріпленні законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі його порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилом ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, керуючись положеннями діючого цивільного законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вказаного позову, оскільки із наданих суду письмових доказів, а саме копії договору куплі-продажу б/н від 29.04.2016 року в п. 6.3 даного договору вказано: «Товары не имеющие дефектов, принятые, оплаченные и распакованы Покупателем, по санитарно-гигиеническим нормам возврату не подлежат».

Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору. Однак під час укладання договору, визначаючи його умови, сторони повинні дотримуватись нормативно-правових актів.

Крім того, свобода договору передбачає можливість укладати не лише ті договори, які передбачені нормами чинного цивільного законодавства, а й ті, які законом не передбачені, але в такому разі такий договір не повинен суперечити законодавству. Також принцип свободи договору полягає в можливості особи вільно обирати контрагента.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 29.04.2016 року підписуючи договір купівлі-продажу б/н від 29.04.2016 року погодилася з усіма умовами, зокрема, щодо відповідальності сторін (п. 6 даного договору).

Так, згідно наданих документів, позивачем не додано жодних доказів на підтвердження морільних страждань, які вона описує в позовній заяві щодо стягнення моральної шкоди, відсутні підтверджуючі документи її звернення до лікаря щодо погіршення стану її здоров`я, після підписання договору.

Таким чином, суд приходить до висновку, що договір б/н від 29.04.2016 року був укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», відтак відсутні підстави для задоволення позову. Позов в частині стягнення моральної шкоди суд вважає не доведеним, доказів Позивачем не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 76 - 81, 141, 209, 258, 263-265, 268, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до ОСОБА_3 про повернення коштів та відшкодування моральної шкоди - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ірпінський міський суд Київської області до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://ip.ko.court.gov.ua/sud1013/.

Суддя: В.В. Кафтанов