Суддя Попова В. О.
Справа № 644/5754/20
Провадження № 2/644/756/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"13" травня 2020 р. м. Харків

Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Попової В.О.,

за участю секретаря Дашкової К.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про розірвання спадкового договору,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому ставив вимоги про розірвання укладеного між сторонами спадкового договору.

Згідно п. 5 спадкового договору на «Набувача» покладені обов`язки: надавати Відчужувачу необхідну допомогу власними силами з питань догляду за ним та за квартирою: укладання договорів з комунальними службами, прибирання , ремонтні роботи; представляти інтереси «Відчужувача» з питань, пов`язаних з охороною та захистом права власності на квартиру, на прохання «Відчужувача» та за його власні кошти, але не рідше ніж 1 раз на тиждень, придбавати йому одяг, продукти, харчування та інші необхідні речі, провідувати «Відчужувача» не менше одного раза на тиждень, а телефонувати через день; у разі необхідності супроводжувати «Відчужувача» до медичних закладів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з жовтня 2019 року умови договору належним чином відповідачем ОСОБА_2 не виконуються. Відповідач не вчиняє ніяких дій по догляду за ним, не приділяє йому належної уваги, стосунки між ними погіршились. Крім того, допомогу в купівлі продуктів, ліків, прибирання в квартирі йому часто надають сусіди . Розірвати спадковий договір добровільно відповідач відмовляється. Пунктом 8 договору передбачено його право на розірвання договору у випадку невиконання набувачем майна зобов`язань стосовно прохання «Відчужувача» . Викладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з вищевказаним позовом.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 06.10.2020 позовну заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, (а.с.а.с.16,17).

27.10.2020 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що умови договору нею виконувались належним чином доти, доки позивач з невідомих причин не припинив її допуск до квартири. Вважає, що позивач ОСОБА_1 потрапив під вплив заінтересованих осіб.

30.10.2020 позивач подав відповідь на відзив, в яких просив задовольнити позов з викладених в ньому підстав та стверджував, що відповідачем не надано обґрунтування заперечень щодо позову, (а.с.а.с.38,39).

20.11.2020 Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова завершено підготовче провадження, справу призначено до розгляду та задоволено клопотання позивача про виклик свідків, (а.с.57).

У судовому засіданні позивач позов підтримав, обґрунтовуючи свої доводи аналогічно викладеному в позові ; в заяві про закінчення справи розглядом за його відсутність зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач 27.10.2020 подав до суду відзив на позовну заяву, проте в судові засідання не з`явилася, повідомлялася про день, час та місце судового розгляду шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем мешкання, яка вказана в позовній заяві та підтверджена відомостями з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області .

Зі змісту п.2 ч. 7ст. 128 ЦПК України вбачається, що повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Орджонікідзевського районного суду м. Харкова.

Відповідач не скористався правом надати заперечення на відповідь на відзив; заяв , клопотань відповідача до суду не надходило.

Враховуючи положення статті 19, частини п`ятої статті 279, частини восьмої статті 279, статей 280, 281 ЦПК України та взявши до уваги неявку без поважних причин обізнаного про наявність в провадженні суду цивільної справи відповідача, повідомленого про дату, час і місце судового засідання, відсутність заперечень позивача проти ухвалення заочного рішення судом, суд Ухвалою від 13.05.2021 постановив проводити розгляд справи у заочному порядку.

Структура і зміст заочного рішення визначаються загальними правилами, передбаченими статтею 265 ЦПК України. Воно, як і звичайне судове рішення, складається із вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин. Водночас особливості розгляду справи в порядку заочного провадження відображаються у змісті заочного рішення.

Відповідно до статті 282 ЦПК України за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача (частина перша статті 284 ЦПК України).

Аналогійний за змістом правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2020року у справі № 202/1650/19 (провадження № 61-5559св20).

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 7-18-321947-Ц2 , виданого відділом приватизації державного фонду 22.05.2018 ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

05.10.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено спадковий договір, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гончаренком Т.А. та зареєстрований в Спадковому реєстрі за № 3146, (а.с.4-5)

За умовами п.1 спадкового договору ОСОБА_1 (відчужувач) передає після її смерті, у власність ОСОБА_2 належну йому на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 .

Пунктом п. 5 спадкового договору на «Набувача» покладені обов`язки: надавати Відчужувачу необхідну допомогу власними силами з питань догляду за ним та за квартирою: укладання договорів з комунальними службами, прибирання , ремонтні роботи; представляти інтереси «Відчужувача» з питань, пов`язаних з охороною та захистом права власності на квартиру, на прохання «Відчужувача» та за його власні кошти, але не рідше ніж 1 раз на тиждень, придбавати йому одяг, продукти, харчування та інші необхідні речі, провідувати «Відчужувача» не менше одного рази на тиждень, а телефонувати через день.

Пунктом 8 спадкового договору визначено, що у разі невиконання «Набувачем» майна зобов`язань стосовно «Відчужувача» , спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу «Відчужувача», а також на вимогу «Набувача» майна у разі неможливості виконання ним розпоряджень «Відчужувача».

Пунктом 6 спадкового договору, право власності на придбану квартиру переходить до «Набувача» після смерті « ОСОБА_3 » та державної реєстрації згідно чинного законодавства.

Спірні правовідносини врегульовуються нормами Цивільного кодексу України (глава 90 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Спадковий договір має подвійну правову природу: він одночасно є і розпорядженням на випадок смерті, і договором, змістом якого обумовлюються його істотні умови.

Спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України (стаття 1304 ЦК України).

Згідно зі ст. 1305 ЦК України набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

Відповідно до частини першої статті 1308 ЦК України Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша, друга статті 614 ЦК України).

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль 61 здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»(Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

З пояснень позивача в судовому засіданні вбачаєтеся, що свої вимоги він вмотивовує тими обставинами, що з жовтня 2019 року відповідач не вчиняла будь яких дій по догляду за ним. Весь час догляд за ним здійснюють сусіди, купують ліки та продукти, допомагають прибирати у квартирі.

Вищевикладені пояснення позивача не суперечать поясненням свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судовому засіданні.

Як вбачається з п. 5 спадкового договору набувач взяв певні зобов`язання за життя відчужувача.

Таким чином в даній справі необхідно з`ясувати чи виконував відповідач належним чином свої обов`язки за спадковим договором та чи вжила ОСОБА_2 всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Щодо першої сторінки заяви відповідача дільничному, (а.с.28) та копії талону повідомлення, (а.с.29), копія колективного листа , які є додатком до відзиву відповідача, то заява відповідача дільничному не містить дати та підпису, тому не є можливим її ідентифікувати, а талон повідомлення та колективний лист надані у копіях і без надання суду оригіналів не можуть беззаперечно спростовувати доводи позивача та не приймаються судом до уваги як свідчення перешкоджання відповідачу належним чином виконувати умови спірного спадкового договору.

Квитанції та чеки про придбання продуктів харчування також датовані періодом з липня по серпень 2020, та подані відповідачем у ксерокопіях, без надання суду їх оригіналів, а тому не приймаються судом, як докази (а.с.24-27).

Щодо обов`язку сплачувати у встановлені строки комунальні послуги та платежі будь-яких доказів на спростування доводів позивача не надано.

Посилання відповідача на те, що позивач потрапив під вплив заінтересованих осіб та між сторонами погіршились, стосунки не звільняє останнього від обов`язку щодо доведення факту виконання умов договору, оскільки у силу вимог ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Тобто доведення виконання умов спадкового договору є обов`язком відповідача

Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приймаючи до уваги доводи позивача та досліджені під час розгляду справи докази у їх сукупності, пояснення свідків, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання спадкового договору від 05.10.2018 на вимогу відчужувача ОСОБА_1 , у зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 зобов`язань стосовно відчужувача ОСОБА_1 станом на час звернення до суду з позовом.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові позивачем витрати.

Керуючись ст.12, 13, 76-81,141, 263-265, 274, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору - задовольнити.

Спадковий договір укладений 05 жовтня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який посвідчено і зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій 05 жовтня 2018 року за номером 3146 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гончаренка Т.А. - розірвати.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви на його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ст.354 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 )

Відповідач: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (місце реєстрації: АДРЕСА_2 )

Суддя В.О. Попова