ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
05 травня 2021 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Соловей Г.В.,
з участю секретаря Момот Л.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастів Київської області заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення суду про стягнення витрат на правничу допомогу,-
20.04.2021 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про прийняття додаткового рішення суду про стягнення витрат на правничу допомогу, посилаючись на те що, Фастівським міськрайонним судом Київської області15.04.2021 року винесено рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором купівлі-продажу та стягнення моральної шкоди, яким позовні вимоги задоволено частково. Оскільки при винесені рішення судом не було вирішено питання розподілу судових витрат, представник позивача проси ть суд прийняти додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_3 на корить ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 8000,00 грн.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши заяву про проведення судового засідання без участі представника позивача.
В судове засідання відповідач та його представник не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися вчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши матеріали цивільної справи 381/723/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором купівлі-продажу та стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
З аналізу положень статті 270 ЦПК України вбачається, що зазначена стаття передбачає можливість ухвалення у справі додаткового судового рішення з метою усунення такого недоліку, як неповнота судового рішення, тобто невирішеність якихось питань, які необхідно було вирішити у рішенні, в даному випадку - не вирішення питання про судові витрати.
Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15.04.2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Як вбачається з вказаного рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15.04.2021 року, питання стягнення на користь позивача витрат на сплату правничої допомоги судом вирішено не було, що є підставою для усунення неповноти судового рішення шляхом винесення додаткового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною першою ст. 141 ЦПК України, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року №6-рп/2013).

Частиною 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За умовами ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З матеріалів справи вбачається, що 02.09.2019 року між адвокатом Спіжавка Трасом Георгійовичем позивачем ОСОБА_1 був укладений договір про надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, представником позивача надано суду акт виконаних робіт № 1 від 19.04.2021, в якому зазначений перелік виконаних адвокатом робіт, їх ціна та час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт. Розмір витрат на оплату послуг адвоката за об`єм робіт становить 8000,00 грн, що складається з: ознайомлення з матеріалами справи, узгодження правової позиції та надання консультації замовнику - 2 години, складання та подання позову до суду - 5 годин, складання та подання апеляційної скарги на ухвалу суду від 04.05.2020 року - 1 год.

Також представником позивача надано копію квитанції № 19/04/2021-1 від 19.04.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 за надання правової (правничої) допомоги на підставі договору від 02.09.2019 року та акта виконаних робіт № 1 від 19.04.2021 сплатив 8000,00 грн.

Надані представником позивача документи відповідно до положень ст. 12,81 ЦПК України є належними доказами сплати ОСОБА_1 грошових коштів за надання професійної правничої допомоги адвоката Спіжавка Т.Г. у даній справі.

Враховуючи наведені вище положення закону, якими встановлено, що витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги адвоката, несуть сторони, а також той факт, що представник позивача у справі належним чином документально підтвердив такі витрати, і їх розмір не перебільшує суму, визначену умовами договору про надання правової допомоги, що вказує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу.

Оскільки позов було задоволено частково, то відшкодуванню, з урахуванням приписів п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, підлягають витрати пропорційно задоволених позовних вимог, в розмірі 7794,40 грн (97,43 % задоволених позовних вимог).

Керуючись ст. 133,140,141 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Стягнути з ОСОБА_3 , прож.: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідент.номер - НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_2 , судові витрати на правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи № 381/723/20 в розмірі 7794,40 грн.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня проголошення додаткового рішення. Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручене у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду.

Головуючий суддя Г.В. Соловей