Дата документу 28.04.2021 Справа № 330/287/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №330/287/21 Головуючий у 1 інстанції Нестеренко Т.В.
Провадження № 22-ц/807/1505/21 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Кухаря С.В.

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області від 11 лютого 2021 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом керівника Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі органу уповноваженого представляти інтереси держави: Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області до ОСОБА_2 , Державної архітектурно-будівельної інспекції України, ОСОБА_1 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації від 16.10.2020 року, знесення самочинно збудованого об`єкту нерухомості та повернення земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2021 року керівник Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі органу уповноваженого представляти інтереси держави: Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Державної архітектурно-будівельної інспекції України, ОСОБА_1 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації від 16.10.2020 року, знесення самочинно збудованого об`єкту нерухомості та повернення земельної ділянки

Разом з позовною заявою подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову.

В заяві просив суд накласти арешт на земельну ділянку площею 0,036 га з кадастровим номером :01:005:0221, що розташована по АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 , запис про право власності на яку внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 02.10.2019 за № 33496128, реєстраційний номер 203.

Накласти арешт на нерухоме майно - котедж для відпочинку літ. А-2, загальною площею 59,5 кв.м., зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, запис про право власності на яке внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 04.12.2020 за № 39602879, реєстраційний номер 203, що розташоване на земельній ділянці площею 0,036 га з кадастровим номером :01:005:0221 по АДРЕСА_1 , право власності на яке належить ОСОБА_1 .

Заборонити ОСОБА_1 чи будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо здійснення забудови земельної ділянки площею 0,036 га з кадастровим номером :01:005:0221, що розташована по АДРЕСА_1 , розташування на ній тимчасових споруд та будь-яких інших об`єктів.

Заборонити ОСОБА_1 проводити реконструкцію, перебудову, а також вчиняти будь-які інші дії щодо зміни фізичних розмірів або конфігурації нерухомого майна - котеджу для відпочинку літ. А-2, загальною площею 59,5 кв.м., зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, запис про право власності на яке внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 04.12.2020 за № 39602879, реєстраційний номер 203, що розташоване на земельній ділянці площею 0,036 га з кадастровим номером :01:005:0221 по АДРЕСА_1 , право власності на яке належить ОСОБА_1 .

Заборонити Державній архітектурно-будівельній інспекції України вчиняти будь-які дії щодо реєстрації ОСОБА_1 чи будь-яким іншим особам будь-яких документів дозвільного характеру щодо об`єкту будівництва, який розташований на земельній ділянці площею 0,036 га з кадастровим номером :01:005:0221, що розташована по

АДРЕСА_1 вчиняти дії щодо видачі ОСОБА_1 чи будь-яким іншим особам паспортів прив`язки тимчасових споруд на земельній ділянці площею 0,036 га з кадастровим номером :01:005:0221, що розташована по АДРЕСА_1 .

Заборонити державному реєстратору, іншим уповноваженим законом особам вчиняти дії щодо здійснення ОСОБА_1 чи будь-яким іншим особам державної реєстрації набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, який розташований на земельній ділянці площею 0,036 га з кадастровим номером :01:005:0221, що розташована

Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 11 лютого 2021 року заяву про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на земельну ділянку площею 0,036 га з кадастровим номером :01:005:0221, що розташована по АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 , запис про право власності на яку внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 02.10.2019 за № 33496128, реєстраційний номер 203.

Накладено арешт на нерухоме майно - котедж для відпочинку літ. А-2, загальною площею 59,5 кв.м., зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, запис про право власності на яке внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 04.12.2020 за № 39602879, реєстраційний номер 203, що розташоване на земельній ділянці площею 0,036 га з кадастровим номером :01:005:0221 по АДРЕСА_1 , право власності на яке належить ОСОБА_1 .

Заборонено ОСОБА_1 чи будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо здійснення забудови земельної ділянки площею 0,036 га з кадастровим номером :01:005:0221, що розташована по АДРЕСА_1 , розташування на ній тимчасових споруд та будь-яких інших об`єктів.

Заборонено ОСОБА_1 проводити реконструкцію, перебудову, а також вчиняти будь-які інші дії щодо зміни фізичних розмірів або конфігурації нерухомого майна - котеджу для відпочинку літ. А-2, загальною площею 59,5 кв.м., зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, запис про право власності на яке внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 04.12.2020 за № 39602879, реєстраційний номер 203, що розташоване на земельній ділянці площею 0,036 га з кадастровим номером :01:005:0221 по АДРЕСА_1 , право власності на яке належить ОСОБА_1 .

Заборонено Державній архітектурно-будівельній інспекції України вчиняти будь-які дії щодо реєстрації ОСОБА_1 чи будь-яким іншим особам будь-яких документів дозвільного характеру щодо об`єкту будівництва, який розташований на земельній ділянці площею 0,036 га з кадастровим номером :01:005:0221, що розташована по АДРЕСА_1 .

Заборонено Кирилівській селищній раді Якимівського району Запорізької області вчиняти дії щодо видачі ОСОБА_1 чи будь-яким іншим особам паспортів прив`язки тимчасових споруд на земельній ділянці площею 0,036 га з кадастровим номером :01:005:0221, що розташована по АДРЕСА_1 .

Заборонено державному реєстратору, іншим уповноваженим законом особам вчиняти дії щодо здійснення ОСОБА_1 чи будь-яким іншим особам державної реєстрації набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, який розташований на земельній ділянці площею 0,036 га з кадастровим номером :01:005:0221, що розташована по АДРЕСА_1 .

Строк пред`явлення виконавчого документа (ухвали) до виконання до 11.05.2021 року.

В іншій частині заявлених вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норми процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, та постановити нове рішення, яким заяву про забезпечення позову залишити без задоволення.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

За положенням ч. 1 п. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи вимоги заяви, суд першої інстанції виходив з того, що між позивачем та відповідачами наявний спір щодо спірної земельної ділянки, існує реальна загроза щодо невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

З вказаними висновками суду першої інстанції, погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В силу ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому слід враховувати, що вжитті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Виходячи зі змісту ст.ст. 149-153 ЦПК України, забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Згідно з п. 6, 7 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зокрема накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Інститут забезпечення позову є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Між сторонами у справі існує спір, заявлені позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації від 16.10.2020 року, знесення самочинно збудованого об`єкту нерухомості та повернення земельної ділянки, підлягають забезпеченню, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду та поновлення порушених прав у разі задоволення позовних вимог позивача.

Колегією суддів встановлено, що між позивачем та відповідачами наявний спір щодо спірної земельної ділянки, існує реальна загроза щодо невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, оскільки під час розгляду справи в суді вказані особа може вчинити дії щодо відчуження на користь інших осіб спірної земельної ділянки, забудови земельної ділянки, розташування на ній тимчасових чи інших споруд, що унеможливить ефективне поновлення порушених прав об`єднаної Кирилівської територіальної громади саме обраним прокурором способом захисту у вигляді повернення земельної ділянки.

Судом першої інстанції зроблено вірний та обґрунтований висновок про те, що забезпечити недопущення у подальшому порушення інтересів держави та прав об`єднаної Кирилівської територіальної громади можливо шляхом заборони на ній будівництва, заборони оформлення правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомості, заборони розміщення тимчасових споруд та інших об`єктів.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, яка зумовлена обґрунтованим припущенням, з врахуванням предмета спору, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог позивача, чим фактично буде нівельована функція судового рішення як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів.

При цьому слід зазначити, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача, який не позбавлений права клопотати про скасування заходів забезпечення позову повністю або частково у разі, якщо перестануть існувати підстави для його застосування.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не вирішено питання зустрічного забезпечення, що обмежує права відповідача у здійсненні нею права власності на нерухоме майно колегією суддів відхиляються з огляду на наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України.

Зокрема вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи.

Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Судом першої інстанції зроблено вірний висновок про відсутність підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином застосування заходів забезпечення позову може завдати збитків відповідачам, а також в чому саме можуть полягати такі збитки.

Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

В апеляційній скарзі на те, що заява про забезпечення позову подана разом з позовною заявою, а вжиття заходів забезпечення позову можливе лише після відкриття провадження у справі. Судом першої інстанції вжито заходи забезпечення позову не пересвідчившись чи підсудні справа Якимівському суду Запорізької області та чи відповідає позовна заява вимогам ст. 175 ЦПК України.

Вказані доводи апеляційної скарги є безпідставними, оскільки заява про забезпечення позову розглянута судом першої інстанції з дотриманням вимог статті 153 ЦПК України

Доводів, які б вказували на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали суду апеляційна скарга не містить.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди відповідача з заявленими позовними вимогами, які підлягають доведенню під час судового розгляду і наразі не впливають на правильність рішення суду під час розгляду заяви про забезпечення позову.

З мотивів, викладених вище, колегія суддів приходить до висновку, що судом вжито заходів забезпечення позову з дотриманням вимог ЦПК України, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області від 11 лютого 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 30 квітня 2021 року.

Головуючий

Судді: