Справа №442/2998/21
Провадження №2-о/442/55/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Медведика Л.О.,

з участю секретаря Далявської Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області про встановлення юридичного факту, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою, в якій просить постановити рішення, яким встановити факт, що заповіт від імені ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений 17 липня 2000 року головою виконкому Меденицької селищної Ради Соляк І.М. та зареєстрований в реєстрі за №16, складений від її імені на користь внука ОСОБА_1 . На підтвердження своїх вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабця, ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить належна їй на праві приватної власності частка житлового будинку АДРЕСА_1 , земельні ділянки розташовані на території Меденицької селищної ради. За життя, 17.07.1993 року остання склала заповіт, згідно якого належну їй частку житлового будинку і все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, все, що їй буде належати на день смерті і на те, що вона за законом матиме право, заповіла йому, своєму внукові, ОСОБА_1 .

15 грудня 2017 року він звернувся до приватного нотаріуса Дрогобицького нотаріального округу Лютик Р.В. для належного оформлення спадкових прав після смерті бабці, де нотаріусом було заведено спадкову справу №123/2017. Під час вивчення документів нотаріус з`ясувала, що на вищезазначеному заповіті від 1993 року майже не видно підпису заповідача ОСОБА_2 , а тому в неї виник сумнів у складені даного заповіту спадкодавцем на мою користь. Відтак, змушений звернутися до суду з даною заявою.

В судове засідання заявник не з`явився. Подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі та просить її задоволити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Щодо задоволення заяви не заперечує.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабця заявника - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького району Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області.

Після смерті бабці відкрилася спадщина, до складу якої входить належна їй на праві приватної власності частка житлового будинку АДРЕСА_1 , земельні ділянки розташовані на території Меденицької селищної ради.

За життя, 17.07.1993 року бабця склала заповіт, згідно якого належну їй частку житлового будинку і все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, все, що їй буде належати на день смерті і на те, що вона за законом матиме право, заповіла своєму внукові ОСОБА_1 (заявнику по справі).

Заповіт нотаріально посвідчив голова виконкому Меденицької селищної Ради Соляк І.М. і зареєстрував у реєстрі за №16.

Заявник своєчасно вступив в управління і володіння спадковим майном після смерті своєї баби, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Меденицької селищної ради від 20.01.2016 року №138 та 15 грудня 2017 року звернувся до приватного нотаріуса Дрогобицького нотаріального округу Лютик Р.В. для належного оформлення спадкових прав після смерті бабці, де нотаріусом було заведено спадкову справу №123/2017. Однак, під час вивчення документів нотаріус з`ясувала, що на вищезазначеному заповіті від 1993 року майже не видно підпису заповідача ОСОБА_2 , а тому в неї виник сумнів у складені даного заповіту спадкодавцем на мою користь.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п.12 даної Постанови, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Так як заповіт бабці заявника був складений у 1993 році, то через тривале зберігання аркуш заповіту дуже пожовтів, а підпис ОСОБА_2 перестав проглядатися. Також перестав проглядатися підпис заповідача і на примірнику, який зберігається справах виконкому Меденицької селищної ради. У зв`язку із наведеним, встановити факт складення ОСОБА_2 заповіту на користь ОСОБА_1 можливо лише у судовому порядку.

При таких обставинах суд вважає, що встановлення юридичного факту, а саме, що заповіт від імені ОСОБА_2 складений від її імені на користь внука ОСОБА_1 , не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви, судом не встановлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 293, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) задоволити.

Встановити факт, що заповіт від імені ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений 17 липня 2000 року головою виконкому Меденицької селищної Ради Соляк І.М. та зареєстрований в реєстрі за №16, складений від її імені на користь внука ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.273 ЦПК України.

Суддя Медведик Л.О.