ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7637/21
провадження № 2/753/6118/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Тур-Інвест» про забезпечення позову, шляхом заборони вчиняти дії,-

ВСТАНОВИВ:

14.04.2021 товариство з обмеженою відповідальністю «Тур-Інвест» (далі - ТОВ «Тур-Інвест») звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди нерухомого майна від 09.09.2020.

22.04.2021 директор ТОВ «Тур-Інвест» Жар М.В. подав заяву про збільшення позовних, в якій просив зобов`язати ОСОБА_1 привести нежитлові будівлі в первісний стан, шляхом будівництва нежитлової будівлі, за адресою: АДРЕСА_1 згідно технічного паспорта.

Разом з заявою про збільшення позовних подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони будь-яким юридичним та/або фізичним особам, в тому числі Комунальному підприємству «КИЇВБЛАГОУСТРІЙ» та Департаменту міського благоустрою Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) здійснювати (організовувати) роботи по примусовому демонтажу та знесенню нежитлових будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами вивчення матеріалів справи суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову з таких підстав.

Згідно з положенням статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 02.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяви про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

За загальним правилом, встановленим частиною 3 статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З матеріалів справи вбачається, що предметом поданого позову про забезпечення якого просить заявник є розірвання договору оренди нерухомого майна від 09.09.2020, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та укладеного між ТОВ «Тур-Інвест» та ОСОБА_1 .

З доданих до заяви про забезпечення позову матеріалів взагалі не вбачається, що порушуються права заявника, та проводиться демонтаж нежитлового приміщення.

Приймаючи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення у справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів заявника без вжиття таких заходів також не наведені, суд вважає заяву про забезпечення позову необгрунтованою.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 154, 259-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Тур-Інвест» про забезпечення позову, шляхом заборони вчиняти дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

СУДДЯ: