ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8184/21 Справа № 203/1368/21 Суддя у 1-й інстанції - Єдаменко С. В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Бондаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 14 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Держмитслужби, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що 20 березня 2019 року він подав до Дніпропетровської митниці ДФС, правонаступником якої є Дніпровська митниця Держмитслужби, митну декларацію №UA110150/2019/214934 для митного оформлення в режимі імпорту придбаного в Литві автомобіля Nissan Note 2006 року випуску кузов № НОМЕР_1 , при цьому ним була зазначена митна вартість 1300 Євро. 20 березня 2019 року Дніпропетровською митницею ДФС було прийнято рішення про коригування митної вартості №UA110150/2019/200064/1, якою скоригована митна вартість до 3669 Євро. У зв`язку з цим, позивачем було подано нову митну декларацію №UA110150/2019/215135 та доплачено 23 384 грн. 05 коп. для випуску автомобіля у вільний обіг. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року у адміністративній справі №160/8378/19, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2020 року, було визнано протиправним та скасоване рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA110150/2019/200064/1. В подальшому, 10 квітня 2020 року позивачу було повернуто надміру сплачені митні платежі в розмірі 23 384 грн. 05 коп. Позивач вважає, що порушено його право на мирне володіння майном, гарантоване ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, чим завдано моральну шкоду у розмірі 59 570 грн. 74 коп. з розрахунку один мінімальний розмір заробітної плати за кожен місяць порушення його прав. На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд стягнути на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 59 570 грн. 74 коп.

Рішенням Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 14 червня 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Держмитслужби, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 27 травня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, про задоволення його позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

У відзиві на апеляційну скаргу Дніпровська митниця Держмитслужби просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 березня 2019 року позивач ОСОБА_1 подав до Дніпропетровської митниці ДФС, правонаступником якої є Дніпровська митниця Держмитслужби, митну декларацію №UA110150/2019/214934 для митного оформлення в режимі імпорту придбаного в Литві автомобіля Nissan Note 2006 року випуску кузов № НОМЕР_1 (а.с.3).

У вказаній митній декларації була зазначена митна вартість автомобіля 1 300 Євро.

20 березня 2019 року Дніпропетровською митницею ДФС було прийнято рішення про коригування митної вартості № UA110150/2019/200064/1, якою скоригована митна вартість до 3 669 Євро (а.с.4).

Позивачем було подано нову митну декларацію № UA110150/2019/215135 та доплачено 23 384 грн. 05 коп. для випуску автомобіля у вільний обіг.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року в адміністративній справі №160/8378/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення №UA110150/2019/200064/1 від 20 березня 2019 рокузадоволено адміністративний позов ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасовано рішення Дніпропетровської митниці ДФС №UA110150/2019/200064/1 від 20 березня 2019 року про коригування митної вартості товарів. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Дніпропетровської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 768,40 грн. (а.с.12-16).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2020 року апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 160/8378/19 залишено без задоволення. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 160/8378/19 залишено без змін (а.с.19-22).

На підставі заяви позивача ОСОБА_1 від 20 березня 2020 року платіжним дорученням №268 від 10 квітня 2020 року позивачу було повернуто надміро сплачені митні платежі в розмірі 23 384 грн. 05 коп. (а.с.23, 24).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції посилався на їх недоведеність, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них через неповне зясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України, є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Згідно зі ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

При цьому слід виходити з презумпції, що порушення прав людини з боку суб`єктів владних повноважень прямо суперечить їх головним конституційним обов`язкам (статті 3, 19 Конституції України).

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17.

Зокрема, суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого. У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.

У практиці Європейського Суду з прав людини порушення державою прав людини, що завдають психологічних страждань, розчарувань та незручностей зокрема через порушення принципу належного врядування, кваліфікуються як такі, що завдають моральної шкоди.

Таким чином, психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення Держмитслужбою прав позивача, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, свідчать про заподіяння йому моральної шкоди.

Відсутність наслідків у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань не свідчить про те, що позивач не зазнав страждань та приниження, а отже, і не свідчить про те, що моральної шкоди не завдано.

У практиці ЄСПЛ порушення державою прав людини, що завдають психологічних страждань, розчарувань та незручностей, зокрема через порушення принципу належного врядування, кваліфікуються як такі, що завдають моральної шкоди (наприклад, «Рисовський проти України», № 29979, пункти 86, 89, від 20 жовтня 2011 року, «Антоненков та інші проти України», № 14183/02, пункт 71, від 22 листопада 2005 року).

Таким чином, психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави чи місцевого самоврядування прав людини, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння їй моральної шкоди.

За правилами, встановленими частиною 1 статті 1167 ЦК, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала цю шкоду, при наявності її вини.

За правилами, встановленими частиною 1 статті 1173 ЦК, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів

Статтею 1174 ЦК визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

У справі встановлено, 20 березня 2019 року позивач ОСОБА_1 подав до Дніпропетровської митниці ДФС, правонаступником якої є Дніпровська митниця Держмитслужби, митну декларацію №UA110150/2019/214934 для митного оформлення в режимі імпорту придбаного в Литві автомобіля Nissan Note 2006 року випуску кузов № НОМЕР_1 (а.с.3).

У вказаній митній декларації була зазначена митна вартість автомобіля 1 300 Євро.

20 березня 2019 року Дніпропетровською митницею ДФС було прийнято рішення про коригування митної вартості № UA110150/2019/200064/1, якою скоригована митна вартість до 3 669 Євро (а.с.4).

Позивачем було подано нову митну декларацію № UA110150/2019/215135 та доплачено 23 384 грн. 05 коп. для випуску автомобіля у вільний обіг.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року в адміністративній справі №160/8378/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення №UA110150/2019/200064/1 від 20 березня 2019 рокузадоволено адміністративний позов ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасовано рішення Дніпропетровської митниці ДФС №UA110150/2019/200064/1 від 20 березня 2019 року про коригування митної вартості товарів. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Дніпропетровської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 768,40 грн. (а.с.12-16).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2020 року апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 160/8378/19 залишено без задоволення. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 160/8378/19 - залишено без змін (а.с.19-22).

На підставі заяви позивача ОСОБА_1 від 20 березня 2020 року платіжним дорученням №268 від 10 квітня 2020 року позивачу було повернуто надміру сплачені митні платежі в розмірі 23 384 грн. 05 коп. (а.с.23, 24).

Таким чином, враховуючи викладене, наявний безпосередній причинний зв`язку між протиправними діями (рішенням) Дніпропетровської митниці ДФС з ухвалення рішення про коригування вартості придбаного позивачем товару та їх наслідками у вигляді душевних страждань, яких позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього.

Про глибину та тривалість таких страждань свідчить час, який минув від початку порушення прав позивача (21 березня 2019 року) і до повернення коштів з бюджету (10 квітня 2020 року) 12,5 місяців, вимушеність вчинення дій із захисту порушеного права (звернення по правничу допомогу, витрачання часу та матеріальних ресурсів) тощо.

Враховуючи наведене, ступінь, тривалість та характер моральних переживань, з урахуванням вимог справедливості, співмірності та розумності колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 5 000 грн., та такий розмір буде достатнім та необхідним. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 14 червня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 14 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Держмитслужби, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Держмитслужби, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 ((РНОКПП НОМЕР_2 АДРЕСА_1 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова