Справа №:755/4430/21
Провадження №: 2/755/2803/21
УХВАЛА

про відкриття провадження

"01" квітня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., вивчивши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва звернулась представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Петрова О.В. з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності.

Згідно заявлених вимог представник позивача просить суд: встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з квітня 2004 року по 21 квітня 2012 року (дати офіційної реєстрації шлюбу); визнати квартиру АДРЕСА_1 - об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 9/16 частин квартири АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 7/16 частин квартири АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на легковий автомобіль марки Volvo XC 60, універсал - В, об`єм 2401, 2013 року випуску, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Вимоги позиву обґрунтовані тим, що з березня 2003 року, в належній позивачу квартирі в м.Запоріжжя, сторони фактично проживали разом та вели спільне господарство.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась спільна донька ОСОБА_5 . На той час ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою, шлюб з якою було розірвано 20 квітня 2004 року.

21 квітня 2012 року сторони зареєстрували шлюб. Представник позивача зазначає, що з березня місяця 2003 року до 21 квітня 2012 року, тобто дати реєстрації шлюбу, сторони проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Починаючи з серпня 2012 року, у зв`язку з переводом чоловіка на роботу до Києва, подружжя переїхало до м.Києва, спочатку всі разом проживали в орендованих квартирах, а потім придбали власне житло. В 2018 році шлюбні стосунки сторін почали погіршуватись, що призвело до розірвання шлюбу 30 січня 2019 року рішенням Дніпровського районного суду м.Києва у справі № 755/17559/18. За час шлюбу подружжя придбало за договором купівлі - продажу майнових прав № 16-625/К 564 від 22 березня 2012 року трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Свідоцтво про право власності на дану квартиру було оформлено на ОСОБА_2 . Проте кошти на придбання даної квартири були спільними, зокрема, на придбання даної квартири були надані кошти, що знаходились на депозитному рахунку позивача у АТ КБ «ПриватБанк», від продажу належної позивачу за договором дарування квартири у м.Ялта АР Крим, від продажу належної відповідачу на праві власності квартири у м.Запоріжжя. Всі кошти - особисті заощадження, заробітну плату за весь період спільного проживання з ОСОБА_4 витрачались на їхні спільні сімейні, побутові потреби. Також під час шлюбу, для сімейних потреб, за спільні кошти був придбаний легковий автомобіль марки Volvo ХС 60, універсал - В, об`єм 2401, 2013 року випуску, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , який зареєстрований 29 квітня2016 року за ОСОБА_2 , проте автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя. Представник позивача зазначає, що позивач працює в Головному управлінні ДПС у м. Києві, проживає у спірній квартирі разом зі своєю матір`ю, 1939 року народження, та донькою, іншого житла не має. Оскільки автомобіль перебуває у постійному та виключному користуванні відповідача, представник позивача вважає за доцільний спосіб його розподілу шляхом визнання за відповідачем права власності на

1/2 зазначеного автомобіля та зобов`язання його сплати позивачу половину його ринкової вартості. Крім того посилаючись на ч.3 ст. 70 СК України, оскільки розмір аліментів не є достатнім для забезпечення потреб, гармонійного розвитку, життя дочки сторін, на думку представника позивача, можливе збільшення частки позивача на 1/16 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Вартість 1/16 частини вищевказаної квартири приблизно відповідає 1/2 вартості вищевказаного автомобіля.

Вказану позовну заяву було передано в провадження судді Гаврилової О.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 березня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків не більше ніж десять днів з дня отримання копії ухвали.

Копію зазначеної ухвали суду представником позивача - адвокатом Петровою О.В. отримано 29 березня 2021 року, що підтверджується розпискою в довідковому листі до справи.

30 березня 2021 року представник позивача - адвокат Петрова О.В. подала до суду квитанцію про доплату судового збору.

Вивчивши зміст позовної заяви та додатки долучені до неї, беручи до уваги, що позивачем виконані вимоги суду, викладені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, приходжу до висновку, що позовна заява відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, віднесена до предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції Дніпровського районного суду м. Києва. Підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення або відмови у відкритті провадження у справі, відсутні.

Відповідно до вимог статей 19, 189, ст. 274 ЦПК України, суд приходить до висновку, що дана справа підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

На підставі викладеного, керуючись статями 19, 128, 175, 177, 187, 189-191, 193, 259-261,274, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відкрити провадження в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності.

Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Призначити підготовче засідання на 11 травня 2021 року, на 10 годину 00 хвилин, яке відбудеться у приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва (м. Київ, вул.Сергієнка, 3,

каб. 43).

В підготовче засідання викликати учасників справи.

Роз`яснити відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву в строк, що не може перевищувати 15 днів з дня вручення копії даної ухвали. Відзив на позовну заяву повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, до відзиву додаються докази, що підтверджують обставини, на яких гуртуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, відповідач зобов`язаний надіслати позивачеві копію відзиву та доданих до нього документів. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частин третьої - п`ятої ст. 178 ЦПК України, в якій позивач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке має відповідати вимогам частин третьої - п`ятої ст.178 ЦПК України, в якому відповідач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.

Роз`яснити учасникам справи, що подання заяв по суті справи (відзиву на позовну заяву (відзив); відповіді на відзив, заперечення) є їхнім правом. У разі ненадання учасником справи заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Копії ухвали невідкладно направити сторонам.

Відповідачу направити копію позовної заяви з додатками.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет http://dn.ki.court.gov.ua.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається (ч. 2 ст. 352 ЦПК України).

Відповідно до положень ч.2 ст.353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (п.4 ч. 5

ст. 357 ЦПК України).

Суддя: