Справа № 2-1410/11
Провадження № 2/456/177/2021
РІШЕННЯ

іменем України

16 квітня 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Карпин О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» про визнання дій банку незаконними, скасування третейського застереження та рішення третейського суду, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить визнати дії Акціонерного комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» щодо звернення в порядку ст. 5 Закону України «Про третейські суди» до постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою: 02002, м. Київ, вул. М.Раскової,15 незаконними; визнати недійсним п.6.2 Договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 629/3-132 від 19.07.2007 та скасувати рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18.01.2011 по справі № 1644/10. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19.07.2007 між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредитної лінії №629/3-132, а також додаткову угоду від 25.04.2008 відповідно до якого банк зобов`язувався надати позивачу грошові кошти в межах максимального ліміту у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності в сумі 99 000,00 доларів США. Кредит наданий на поточні, а значить на споживчі потреби. Пунктом 6.2. ст. 6 договору передбачено, що: «У випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони, керуючись ст. 5 Закону України „Про третейські суди", домовляються про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею ОСОБА_2 постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою: 02002, м. Київ, вул. М. Раскової, 15. У випадку неможливості розгляду спору вказаним третейським суддею спір розглядається третейським суддею Мороз Оленою Анатоліївною або ОСОБА_3 у порядку черговості, вказаному у даному пункті. У разі, якщо спір не може бути розглянутий визначеними у даному пункті суддями, суддя призначається Головою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у відповідності до чинного Регламенту постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків». Позивач вважає, що третейську угоду у вигляді третейського застереження, що міститься у п. 6.2 договору, укладено незаконно, оскільки її умови обмежують права позивача на судовий захист та права, надані йому як споживачу, та суперечать ст.ст. 4, 18, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 8 Конституції України та є недійсним в силу ст.ст. 6, 203, 204 ЦК України. Позивач також вважає, що третейська угода (третейське застереження) є недійсною, не міститься посилання на те, що не було закріплено письмового регламент третейського суду, що він є невід`ємною частиною укладеного договору, не оформлено регламент відповідним додатком до договору та не було ознайомлено.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06.04.2012 зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання дій банку незаконними, скасування третейського застереження та рішення третейського суду до вирішення справи за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк» в особі Львівської обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк», третьої особи ОСОБА_4 про визнання недійсним договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 629/3-132, іпотечного договору від 19.07.2007 та визнання недійсним договору поруки № 629/3-133 від 19.07.2007.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04.10.2016 відновлено провадження у справі №2-1410/1 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання дій банку незаконними, скасування третейського застереження та рішення третейського суду.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.01.2017 зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання дій банку незаконними, скасування третейського застереження та рішення третейського суду до вирішення справи за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк» в особі Львівської обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк», третьої особи ОСОБА_4 про визнання недійсним договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 629/3-132, іпотечного договору від 19.07.2007 та визнання недійсним договору поруки № 629/3-133 від 19.07.2007.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07.08.2020 поновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання дій банку незаконними, скасування третейського застереження та рішення третейського суду.

02.03.2021 представником АТ «Альфа-Банк» Блажевським П.І. подано заяву про заміну сторони АТ «Урксоцбанк» його представником АТ «Альфа-Банк».

16.04.2021 представником АТ «Альфа-Банк» Блажевським П.І. подано заяву про закриття провадження по справі з підстав набрання законної сили рішення суду по справі № 456/930/11 про відмову в позові про визнання недійсними договору про надання відновлювальної кредитної лінії, іпотечного договору, договору поруки між тими ж сторонами.

16.04.2021 представником АТ «Альфа-Банк» Блажевським П.І. подано заяву про застосування строку позовної давності, оскільки позивач вчинив оскаржувальні ним правочини 19.07.2007, тому строк на оскарження даних правочинів минув 20.07.2010, до суду звернувся значно пізніше з пропуском строку позовної давності про поновлення якого не ставить питання.

16.04.2021 представником АТ «Альфа-Банк» Блажевським П.І. подано клопотання про винесення окремої ухвали суду щодо позивача за введення в оману суду щодо того, що позичальник не був і не є суб`єктом підприємницької діяльності.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити.

Представник відповідача АТ «Альфа-Банк» Блажевський П.І. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 19.07.2007 був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 629/3-132, відповідно до якого останньому було надано кредит окремими частинами зі сплатою 13,5 процентів річних та комісій, в розмірі та в порядку визначеному договором, в межах максимального ліміту заборгованості 50 000,00 доларів США, що виражається за офіційним курсом НБУ на дату укладення цього договору у розмірі 252 500,00 грн. та кінцевим терміном повернення заборгованості за кредит до 19.07.2017. Кредит надано на поточні потреби. /а.с.10-13/

У зв`язку із збільшенням суми кредиту та зміною відсоткової ставки внесено зміни до кредитного договору, зокрема 25.04.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 629/3-132 від 19.07.2007, а саме: замінено сплату 14,00 процентів річних та комісій, в розмірі та в порядку визначеному договором, в межах максимального ліміту заборгованості 99 000,00 доларів США, що виражається за офіційним курсом НБУ на дату укладення договору у розмірі 499 950,00 грн./а.с.8-9/

Відповідно до п. 6.2. ст.6 договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 629/3-132 від 19.07.2007 у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони, керуючись ст. 5 Закону України «Про третейські суди», домовляються про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцем Василем Миколайовичем Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою: 02002, м. Київ, вул. М. Раскової, 15. У випадку неможливості розгляду спору вказаним третейським суддею спір розглядається третейським суддею Мороз Оленою Анатоліївною або ОСОБА_3 у порядку черговості, вказаному у даному пункті. У разі, якщо спір не може бути розглянутий визначеними у даному пункті суддями, суддя призначається Головою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у відповідності до чинного Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

Відповідно до рішення єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 за №5/2019, а також рішення загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» протокол №4/2019 від 15.10.2019 затверджено Передавальний акт та внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» до АТ «Альфа-Банк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків виникає у АТ «Альфа-Банк»./а.с.136-150/

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07.04.2016 у справі №2-930/11 позов задоволено. Визнано недійсним договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 629/3-132 від 19.07.2007 укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 . Визнано недійсним договір іпотеки від 19.07.2007 укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , зареєстрований в реєстрі за № 5187, посвідчений приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Мірчук Л.І. Визнано недійсним договір поруки № 629/3-133 від 19.07.2007 укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 .

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 14.07.2016 рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07.04.2016 скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено/а.с.119-124/.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.12.2016 рішення апеляційного суду Львівської області від 14.07.2016 залишено без змін./а.с.116-118/

Згідно зі ст.17 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент укладення договору) сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про третейські суди» - юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

За змістом ст. 12 Закону України «Про третейські суди» (в редакції, що діяла на момент укладення кредитного договору) третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди; якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід`ємна частина третейської угоди; за будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту; третейська угода укладається у письмовій формі; третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує; посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору; у разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною; недійсність окремих положень договору, контракту, що містить третейське застереження, не тягне за собою недійсність такого третейського застереження; третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 січня 2008 року у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців сьомого, одинадцятого статті 2, статті 3, пункту 9 статті 4 та розділу VIII Третейське самоврядування Закону України «Про третейські суди» (справа про завдання третейського суду) визнано, що відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом (стаття 17 ЦПК України, стаття 12 ГПК України, стаття 6 Закону України Про третейські суди), оскільки, гарантуючи право на судовий захист з боку держави, Конституція України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (частина п`ята статті 55 Конституції України). Це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (частина друга статті 22, стаття 64 Конституції України).

Крім того, згідно з роз`ясненнями, викладеними в абзаці 5 частини 2постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» договір сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (стаття 17 ЦПК України) не є відмовою від права на звернення до суду за захистом.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 06 червня 2012 у справі № 6-50цс12.

Відтак, третейська угода про передання спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є одним із способів реалізації права сторони на захист своїх прав.

За приписами ч.1 ст. 203, ч.1 ст. 215 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст.203 цього кодексу.

Третейське застереження в межах кредитного договору викладено у письмовій формі, належно узгоджене сторонами, договір підписано сторонами без зауважень. На час укладення кредитного договору Закон не містив заборони на укладення третейської угоди у вигляді застереження в кредитному договорі, а посилання у п. 6.2. ст.6 кредитного договору(третейське застереження) на чинний Регламент Постійно діючого Третейського суду при Асоціації український банків, який є загальнодоступним в мережі інтернет і на сайті третейського суду, без вказівки у договорі на те, що він є невід`ємною частиною договору, та що його зміст відомий сторонам (на що посилається позивач) не тягне за собою його недійсності.

Законом України від 3 лютого 2011 року № 2983-VI «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину 1статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Цей закон набув чинності 01 березня 2011 року, і не має зворотної сили у часі, а тому з зазначених підстав п. 6.2. ст.6 кредитного договору (третейське застереження), укладеного 19.07.2007, також не може бути визнано недійсним, а тому підстав для визнання недійсним третейської угоди у вигляді третейського застереження відсутні.

Судом також встановлено, що ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації український банків з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії. Рішенням третейського судді Мороз О.А. Постійно діючого третейського суду при Асоціації Українських банків від 18.01.2011 у справі № 1644/10 позов ПАТ «Укрсоцбанк» було задоволено частково. Стягнуто з солідарних боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 886 503,03 грн. заборгованості та 9265,03 грн. витрат, пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом. /а.с.14-16/

На час розгляду справи третейським суддею не набрав чинності п.14 ст. 6 Закону «Про третейські суди», за яким третейським судам заборонено розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відповідно до підходу, зазначеного в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26.06.2008, зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно з вимогами п.п. 1-3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, в силу вимог ст.ст. 12, 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищенаведене, третейське застереження, яке міститься у договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 629/3-132 від 19.07.2007, узгоджується з вимогами законодавства, чинного на час укладення вказаного договору, з огляду на що вимоги позивача є безпідставним, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України суд, -

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» про визнання дій банку незаконними, скасування третейського застереження та рішення третейського суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 23.04.2021.

Головуючий суддя С. С. Сас