Справа № 466/1137/21
У Х В А Л А

07 травня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Ваврин М.М.

з участю боржника ОСОБА_1

стягувача ОСОБА_2

третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву боржника ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

установив:

у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 18 березня 2021 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Даним рішенням ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5688 гривень, 00 копійок у відшкодування майнової шкоди, 1000 гривень моральної шкоди та 908 гривень, 00 копійок судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Судове рішення у даній справі набрало законної сили.

Боржник ОСОБА_1 30 квітня 2021 року звернувся до суду із заявою про розстрочення виконання вищезазначеного судового рішення.

В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що на даний час він не має постійного місця праці та має лише тимчасові підробітки. Зазначає, що він проживає з непрацездатними батьками, з 2017 року систематично проходить лікування, оскільки у нього цукровий діабет, тому він позбавлений можливості виконати рішення суду від 18.03.2021. У зв`язку з вищенаведеним просить суд розстрочити виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 18.03.2021 строком в один рік зі сплатою ним на користь ОСОБА_2 по 633 грн. щомісячно.

У судовому засіданні боржник ОСОБА_1 заяву підтримав, просив її задовольнити, з підстав наведених у даній заяві.

У судовому засіданні стягував ОСОБА_2 проти задоволення заяви заперечила.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши заяву про розстрочення виконання рішення суду та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебувала цивільна справа №466/1137/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 18 березня 2021 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Даним рішенням ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5688 гривень, 00 копійок у відшкодування майнової шкоди, 1000 гривень моральної шкоди та 908 гривень, 00 копійок судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Дане рішення не оскаржувалося та набрало законної сили.

Згідно зі ст. 129 - 1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання рішення суду є завершальною стадією цивільного процесу і здійснюється у певній процесуальній формі. Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ст. 435 Цивільного процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Згідно з ч.3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 4 ст. 435 ЦПК України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови ( ч. 5 ст. 435 ЦПК України).

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003 зазначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, суду потрібно мати на увазі, що, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Згідно зі ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду, заявником не надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження наявності виняткових обставин, які ускладнюють або виключають можливість виконання рішення суду, згідно з вимог процесуального закону.

Виходячи з наведеного, суд дійшов до висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення заяви для розстрочення виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 258-260, 353, 435 ЦПК України, суд

постановив:

у задоволенні заяви боржника ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали суду. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 11.05.2021 року.

Суддя: Р. Б. Єзерський