Справа № 752/8924/16-ц
Провадження № 6/752/511/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді- Машкевич В.В.

за участю секретаря- Ковальської К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Райх Лариси Михайлівни про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, суд

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року представник ОСОБА_1 - Рейх Л.М. звернулася до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Посилається в заяві на те, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21 лютого 2017 року був задоволений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Рішення суду набрало законної сили 07 березня 2017 року. На неодноразові звернення до суду з заявою про направлення копії рішення та виконавчого листа на адресу позивача або його представник, вказані документи були направлені судом лише 22 травня 2020 року, тобто після спливу строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Оскільки рішення суду не виконане, а строк пред`явлення до виконання виконавчого листа пропущено та враховуючи, що з 11 березня 2020 року Кабінет Міністрів України Постановою №211 «Про запобігання поширенню на території України короновірусу COVID-19» встановив карантин через спалах у світі коронавірусу та продовжив його дію, вважає, що підстави пропущеного строку є поважними та просить його поновити.

Виходячи з цього, просить задовольнити заяву.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час судового засідання повідомлялися належним чином.

У відповідності до положень ст. 433 ЦПК України суд розглядає заяву про поновлення пропущеного в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку відсутність підстав для задоволення вимог заявника, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21 лютого 2017 року був задоволений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) борг в розмірі 7000,00 (сім тисяч) грн., інфляційні втрати за весь час прострочення грошового зобов`язання в розмірі 6305 (шість тисяч триста п`ять) грн. 16 коп., три проценти річних за весь час прострочення грошового зобов`язання в сумі 553 грн. (п`ятсот п`ятдесят три), що в сумі становить 13858 (тринадцять тисяч вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 16 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 551 (п`ятсот п`ятдесят одну) грн. 21 коп.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі заяви представника позивача від 18 травня 2020 року в справі було видано два виконавчих листа та направлено на її адресу, які нею отримані.

/ а.с. 40-43 /

Звертаючись до суду з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та посилаючись на неодноразове звернення до суду з заявою про видачу виконавчого листа, представником заявника будь-яких доказів надано не було.

Також їх не встановлено під час розгляду заяви, оскільки матеріали справи не містять в собі підтвердження про звернення заявника або його представника щодо видачі судом виконавчого листа, окрім заяви від 18 травня 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Чинне законодавство пов`язує можливість відновлення судом пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання із наявністю поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин пропуску вказаного строку оцінюються судом, виходячи з наявності обставин, які об`єктивно перешкоджали заявнику (чи його попереднику) реалізувати своє право на пред`явлення виконавчого документа до виконання протягом законодавчо встановленого строку.

Щодо посилання представником заявника на ст.18 ЦПК України, Конвенції з прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду щодо обов`язковості судових рішень в аспекті права на суд, слід зазначити наступне.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово акцентував увагу на тому, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки.

Так, у рішенні «Пономарьов проти України» Суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.

В рішенні «Устименко проти України» Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд, гарантовані ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, представником заявника при зверненні до суду не доведено поважності причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, тому підстави для задоволення заяви відсутні.

Керуючись ст. 433 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Райх Лариси Михайлівни про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарженняна ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: К.В.Машкевич