Справа № 740/4388/20
Провадження № 2/740/198/21
УХВАЛА

12 травня 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Кубрак Н. М.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області, про позбавлення права користування житловим приміщенням,

установив:

У жовтні 2020 року до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивачка просила позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 листопада 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10 грудня 2020 року, яке в подальшому відкладено на 22 грудня 2020 року.

22 грудня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 19 січня 2021 року та у подальшому відкладено на 12 лютого, 05 березня, 12 квітня 2021 року у зв`язку з неявкою відповідачів, третьої особи - ОСОБА_4 та витребуванням доказів.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 квітня 2021 року судове засідання у справі відкладено на 11-00 год. 12 травня 2021 року, викликано в судове засідання позивачку ОСОБА_1 для надання особистих пояснень, визнано її явку в судове засідання обов`язковою.

На виконання вимог ст. 187 ЦПК України суд неодноразово витребовував інформацію про зареєстроване місце проживання відповідачів, і 21 квітня 2021 року до суду надійшла відповідь з Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області про те, що « ОСОБА_2 , 1986 р.н.» та « ОСОБА_3 , 2003 р.н.» зняті з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з 08 та 07 травня 2018 року, відповідно.

Аналогічні відомості надала Державна міграційна служба України у відповіді на запит суду, а саме, що « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » та « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » зняті з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

26 квітня 2021 року позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій на підставі ст. 206 ЦПК України відмовилася від позовних вимог, просила залишити заяву без розгляду.

У судове засідання сторони не з`явилися без повідомлення причин.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

За змістом ч. 1, 2, 3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Разом з цим відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

У ч. 1 ст. 2 ЦПК України вказано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою, і відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду за таких обставин.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у разі, якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.

Так, у справі, що перебуває на розгляді в суді, позивачка подала до суду заяву, в якій відмовилася від позову та при цьому просила залишити позовну заяву без розгляду.

Однак слід зазначити, що відмова від позову має наслідком закриття провадження у справі, а не залишення позову без розгляду, що у свою чергу в силу вищевказаних положень норм процесуального закону імперативно унеможливлює повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (ч. 2 ст. 256 ЦПК України).

У той же час ЦПК України у ст. 257 ЦПК України допускає залишення позову без розгляду на підставі заяви позивача, але до початку розгляду справи по суті, що з урахуванням обставин у цій справі вже неможливе.

Оскільки ухвалою суду явку позивачки визнано обов`язковою, однак вона не з`явилася до суду з невідомих причин, то суд вважає за необхідне відкласти судове засідання у справі, повторно викликавши позивачку в судове засідання для надання особистих пояснень з одночасним роз`ясненням їй правових наслідків відмови від позову та з пропозицією, у разі підтримання нею своєї заяви про відмову від позову, подати до суду нотаріально посвідчену заяву про відмову від позову із зазначенням про обізнаність з правовими наслідками, передбаченими п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та ч. 2 ст. 256 ЦПК України, щодо закриття провадження у справі та неможливості повторного звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Керуючись ст. 2, 5, 11, 13, 43, 49, 128, 223 ЦПК України, суд

ухвалив:

Судове засідання у справі відкласти на 09-00 год. 14 червня 2021 року, про що повідомити учасників справи.

Викликати повторно в судове засідання позивачку ОСОБА_1 для надання особистих пояснень, явку якої ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 квітня 2021 року визнано обов`язковою.

Роз`яснити позивачці ОСОБА_1 правові наслідки відмови від позову, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, а саме, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Роз`яснити позивачці ОСОБА_1 правові наслідки закриття провадження у справі, передбачені ч. 2 ст. 256 ЦПК України, а саме, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Запропонувати позивачці ОСОБА_1 , у разі підтримання нею своєї заяви про відмову від позову, подати до суду нотаріально посвідчену заяву про відмову від позову із зазначенням про обізнаність з правовими наслідками, передбаченими п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та ч. 2 ст. 256 ЦПК України, щодо закриття провадження у справі та неможливості повторного звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Шевченко