ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4000/21 Справа № 215/6433/20 Суддя у 1-й інстанції - Науменко Я. О. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Барильської А.П.

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання: Голуб О.О.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: Російська Федерація, Акціонерне товариство «Сбербанк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 лютого 2021 року, яка постановлена суддею Науменко Я.О. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст ухвали суду складено 02 лютого 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Російської Федерації та Акціонерного товариства «Сбербанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Міністерство закордонних справ України про стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 грудня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, визначено проводити її розгляд у порядку загального позовного провадження із викликом сторін та призначено проведення підготовчого судового засідання на 20 січня 2021 року та зобов`язано позивача протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали здійснити переклад копії позовної заяви, копії доданих до неї документів, з нотаріальним засвідченням їх вірності, та надати суду один примірник завіреного перекладу копії позовної заяви, копії доданих до неї документів російською мовою для надіслання їх компетентному органу Уряду Російської Федерації.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Російської Федерації та Акціонерного товариства «Сбербанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Міністерство закордонних справ України про стягнення моральної шкоди залишено без руху, у зв`язку з нездійсненням позивачем перекладів копій позовної заяви та доданих до неї документів, з нотаріальним засвідченням їх вірності, та ненаданням суду примірника завіреного перекладу вказаних документів російською мовою для надіслання їх компетентному органу Уряду Російської Федерації та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 лютого 2021 року позовну заяву залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі позивач просить ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 лютого 2021 року про залишення позову без розглядускасувати та направити матеріали справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що судом порушено норми процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що вимога суду про здійснення перекладу позовної заяви та доданих до неї додатків суперечить ст.9 ЦПК України, оскільки здійснення перекладу документів на іноземну мову врегульовано Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року № 1092/5/54, з наступними змінами, згідно якої переклад документів та судових доручень здійснюється фахівцем, запрошеним до відповідного суду України згідно із статтею 75 ЦПК України, або засвідчується уповноваженим перекладачем, або нотаріально, а витрати, пов`язані із залученням перекладача, сплачуються у порядку, передбаченому статтею 139 ЦПК України.

Крім того, позивач звертає увагу суду на те, що статті 175, 177 ЦПК України не містять вимог щодо подання позовної заяви з доданими до неї матеріалами із завіреним перекладом на мову держави, на території якої проживає відповідач, а згідно Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень такий переклад здійснюється перекладачем, запрошеним до суду.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 19 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Російської Федерації та Акціонерного товариства «Сбербанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Міністерство закордонних справ України, про стягнення моральної шкоди (а.с. 1-8).

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 грудня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, визначено проводити її розгляд у порядку загального позовного провадження із викликом сторін та призначено проведення підготовчого судового засідання на 20 січня 2021 року та зобов`язано позивача протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали здійснити переклад копії позовної заяви, копії доданих до неї документів, з нотаріальним засвідченням їх вірності та надати суду один примірник завіреного перекладу копії позовної заяви, копії доданих до неї документів російською мовою для надіслання їх компетентному органу Уряду Російської Федерації (а.с. 24-26).

На виконання вимог цієї ухвали позивач 11 січня 2021 року надала заяву про усунення недоліків, в якій зазначено, що відповідно до ст. 9 ЦПК України, цивільне судочинства в судах провадиться державною мовою, у зв`язку з чим нею подано до суду позовну заяву з додатками саме на державній мові(а.с. 35).

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Російської Федерації та Акціонерного товариства «Сбербанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Міністерство закордонних справ України, про стягнення моральної шкоди залишено без руху у зв`язку з нездійсненням позивачем перекладів копій позовної заяви та доданих до неї документів, з нотаріальним засвідченням їх вірності, та ненаданням суду примірника завіреного перекладу вказаних документів російською мовою для надіслання їх компетентному органу Уряду Російської Федерації та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали (а.с. 56-57).

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 лютого 2021 року позовну заяву залишено без розгляду (а.с. 64-65).

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду суд виходив з того, що у зв`язку з ненаданням позивачем офіційного перекладу позовної заяви та долучених до неї додатків з української мови на російську, суд дійшов висновку про невідповідність позовної заяви положенням статей 175, 177 ЦПК України.

Однак, на думку колегії суддів, такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.185ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до положень статті 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Згідно ч. 1 ст. 9 ЦПК України, цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

За приписами ч. 1 ст. 6 Закону України «Про засади державної мовної політики», державною мовою України є українська мова.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України «Про засади державної мовної політики», сторони, які беруть участь у справі, подають письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

Частиною 1 ст.79 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, звернення стягнення на таке майно можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.

В той же час вказана норма не містить обов`язку саме позивача звернутись за такою згодою.

Відповідно до ч.1 ст.80 Закону України «Про міжнародне приватне право» у разі, якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

У рішенні Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року № 9-зп роз`яснено, що ч. 1 ст. 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші обмеження прав та свобод.

Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Відповідно до ст.1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод». Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

В силу ст. 13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Так, у справі Delcourt v. Belgium, Європейський суд з прав людини зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet у. France Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії. які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливістю звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до Постанови ВС від 09 лютого 2011 року у справі № 9-9389св10, позивач не зобов`язаний додавати копії позовної заяви та доданих до неї документів для вручення відповідачу на іншій мові, оскільки відповідно до законодавства цивільне судочинство здійснюється державною мовою.

Відповідно дост.498ЦПК України,у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави,суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено, - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Порядок звернення суду України з дорученням за кордон визначено розділом ІІ Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України 27 червня 2008 року № 1092/5/54, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 липня 2008 року за № 573/15264.

Згідно з п. 2.1. цієї Інструкції у разі, якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном.

Пунктом 2.3. Інструкції передбачено, що доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України.

Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України.

Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

У відповідних випадках документи, що підлягають врученню, можуть бути складені або перекладені на ту мову, яку, як є підстави вважати, розуміє особа, якій необхідно вручити документи. Це окремо визначається судом України у дорученні.

Витрати, пов`язані із залученням перекладача, сплачуються у порядку, передбаченому статтею 139 ЦПК України.

Переклад здійснюється фахівцем, запрошеним до відповідного суду України згідно із статтею 75 ЦПК України, або засвідчується уповноваженим перекладачем, або нотаріально.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 ЦПК України, перекладач допускається ухвалою суду за заявою учасника справи або призначається з ініціативи суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про залишення без розгляду позовної заяви з підстав неподання позивачем завіреного перекладу позовної заяви та додатків до неї на мову запитуваної держави або на іншу мову, яка буде зрозуміла для відповідача, оскільки чинне процесуальне законодавство, не містять вимог щодо подання позовної заяви з доданими до неї матеріалами із завіреним перекладом на мову держави, на території якої проживає відповідач, а згідно Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, такий переклад здійснюється перекладачем, запрошеним до суду.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було порушено право позивача на вільний доступ до правосуддя, що є беззаперечною підставою для скасування оскаржуваної ухвали з направленням матеріалів позовної заяви до суду першої інстанції для вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зазначене свідчить про те, що суд не врахував положення ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини щодо того, що кожна людина при визначенні її громадських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих ним доказів.

У даному випадку судом першої інстанції така справедливість судових процедур щодо позивача була порушена.

У зв`язку з цим, викладені в апеляційній скарзі доводи позивача, колегія суддів визнає такими, що заслуговують на увагу та враховує їх.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення питання у справі, відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367,374, п. 4 ч. 1 ст.379, ст.ст.381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 лютого 2021 року скасувати та направити матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації та Акціонерного товариства «Сбербанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Міністерство закордонних справ України про стягнення моральної шкоди до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 12 травня 2021 року.

Головуючий:

Судді: