КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
номер апеляційного провадження: 22-ц/824/9382/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді- доповідача Білич І.М.

суддів: Коцюрби О.П., Слюсар Т.А.

при секретарі Довгополій А.В.

за участі: представника позивача Старшинського В.А.

представниківвідповідача Гибало О.В., Пахомової В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрпошта» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2021 року та на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Шевченківського районного суду м. Києва Фролової І.В.,

у цивільній справі №:761/18914/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

встановила:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила: скасувати наказ (розпорядження) №2540-п про припинення трудового договору (контракту) від 27 травня 2020 року, виданий директором Київської міської дирекції АТ «Укрпошта» про звільнення з 01 червня 2020 року її з посади начальника Центру економіки та фінансів у зв`язку зі скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України; поновити на роботі в Київській міській дирекції АТ «Укрпошта» на посаді начальника Центру економіки та фінансів з 01 червня 2020 року; стягнути з АТ «Укрпошта» середній заробіток за весь час вимушеного прогулу; стягнути з АТ «Укрпошта» судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що в період з вересня 2010 року по березень 2014 року та з липня 2014 року по 01 червня 2020 року вона працювала на різних посадах та у різних філіях АТ «Укрпошта». Згідно наказу № 3805-п від 30 серпня 2019 року була переведена з посади заступника директора на посаду начальника Центру економіки та фінансів Київської міської дирекції АТ «Укрпошта».

Наказом директора Київської міської дирекції AT «Укрпошта» № 731 від 24 березня 2020 року «Про скорочення чисельності штату» було доручено начальнику відділу організації праці компенсації та пільг ОСОБА_2 внести зміни до штатного розпису, а саме вивести зі штатного розпису Київської міської дирекції AT «Укрпошта» з 01 червня 2020 року посади начальника центру економіки та фінансів та провідних фахівців в кількості 7 штатних одиниць групи контрольних перевірок виробничих структурних підрозділів.

31 березня 2020 року листом-попередженням за підписом директора Київської міської дирекції AT «Укрпошта» Й.Й. Борнак її було повідомлено про виведення посади, яку вона займає, зі структури Київської міської дирекції AT «Укрпошта» з 01 червня 2020 року та запропонована інша робота на вакантних посадах Київської міської дирекції AT «Укрпошта» згідно додатку № 1, а також зазначено, що у разі згоди на переведення вона має подати відповідну заяву до 29 травня 2020 року, а у разі відмови від запропонованої іншої роботи з нею буде розірваний трудовий договір на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

До листа-попередження було додано додаток 1 до наказу від 24 березня 2020 року № 731 з переліком вакансій Київської міської дирекції AT «Укрпошта» станом на 27 березня 2020 року.

Згідно наказу (розпорядження) № 2540-п про припинення трудового договору (контракту) від 27 травня 2020 року, виданого директором Київської міської дирекції AT «Укрпошта», її було звільнено з 01 червня 2020 року з посади начальника Центру економіки та фінансів у зв`язку зі скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Позивач вважала, що оскаржуваний наказ про її звільнення з посади начальника Центру економіки та фінансів з 01 червня 2020 року видано з порушенням порядку вивільнення працівників та з грубим порушенням права позивача на переведення на іншу роботу в межах підприємства.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу - задоволено.

Скасовано наказ (розпорядження) №2540-п про припинення трудового договору (контракту) від 27 травня 2020 року, виданий директором Київської міської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» про звільнення з 01 червня 2020 року ОСОБА_1 з посади начальника Центру економіки та фінансів зв`язку зі скороченням штату на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на роботі в Київській міській дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» на посаді начальника Центру економіки та фінансів з 01 червня 2020 року.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 01 червня 2020 року по 11 лютого 2021 року у розмірі 350 116,62 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Укрпошта» на користь держави судові витрати у розмірі 3 501,16 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2021 року стягнуто з Акціонерного товариства «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 27 000,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням та додатковим рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої, просивскасувати рішення та додаткове рішення суду першої інстанції, постановивши нове судове рішення за яким, в задоволенні позовних вимог відмовити.

Посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Обґрунтовуючи скаргу тим, що судом першої інстанції не було повністю з`ясовані обставини щодо змін в організації виробництва і праці в АТ «Укрпошта», без врахування того, що підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Зауважуючи на те, що АТ «Укрпошта» з моменту вилучення із штатного розпису посади начальника Центру економіки та фінансів позивачу було запропоновано усі наявні на підприємстві вакантні посади (відповідно до кваліфікації позивача) для подальшого працевлаштування.

Разом з цим, позивачем під час розгляду справи у суді першої інстанції не було доведено жодних порушень зі сторони АТ «Укрпошта» щодо надання інформації (пропозицій) вакантних посад. Під час ознайомлення з попередженням та ознайомлення з переліком вакантних посад до дати звільнення, ОСОБА_1 жодного разу не висловлювала заперечень щодо повноти запропонованих посад.

Враховуючи відсутність згоди ОСОБА_1 на жодну з запропонованих посад, наказом (розпорядженням) №2540-п про припинення трудового договору (контракту) від 27 травня 2020 року позивача звільнено з 01 червня 2020 року з посади начальника Центру економіки та фінансів Київської міської дирекції АТ «Укрпошта» у зв`язку зі скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Вказуючи також, що судом не вірно надано оцінку щодо порушення прав позивача у разі встановлення строку на надання згоди з запропонованими вакансіями до 29 травня 2020 року, оскільки відповідно до листа-повідомлення від 31березня 2020 року позивачу було надано строк до 29 травня 2020 року висловити свою згоду на переведення на іншу вакантну посаду в Київській міській дирекції АТ «Укрпошта».

Разом з цим, надання строку до 29 травня 2020 року та видання наказу (розпорядження) №2540-п про припинення трудового договору (контракту) від 27 травня 2020 року не зумовило порушення трудових прав з боку працівника та жодних негативних наслідків з цього приводу позивач не зазнала, оскільки ОСОБА_1 була звільнена з посади начальника Центру економіки та фінансів у зв`язку зі скороченням штату на підставі п.1 ст.40 КЗпП України 01 червня 2020 року.

Враховуючи вишевикладене, вважали, що АТ «Укрпошта» відповідно до чинного законодавства персонально попередило позивача про наступне вивільнення не менш ніж за два місяці, запропонувавши при цьому усі наявні на підприємстві вакантні посади за відповідною професією чи спеціальністю, що працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду, та враховуючи відсутність згоди працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації правомірно звільнели з роботи на підставі п.1.ст.40 КЗпП. України, дотримавшись всіх вимог закону при звільненні.

Подаючи відзив на апеляційну скаргу, позивач в особі свого представника заперечуючи проти доводів скарги зауважував, що запропонований відповідачем перелік вільних вакансій, який було надано позивачу разом з повідомленням пронаступне звільнення 31 березня 2020 року стосується виключно Київської міської дирекції АТ «Укрпошта». Натомість підприємство, складається не лише з Київської міської дирекції, а з усіх відокремлених підрозділів (філій), які ним утворені та відомості про які містяться в Єдиному державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Представник позивача у судовому засіданні не визнав подану апеляційну скаргу, заперечував проти її задоволення.

Представники відповідача підтримали подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги позивача в частині скасування наказу (розпорядження) №2540-п про припинення трудового договору (контракту) від 27 травня 2020 року, виданого директором Київської міської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» про звільнення з 01 червня 2020 року ОСОБА_1 з посади начальника Центру економіки та фінансів зв`язку зі скороченням штату на підставі п.1 ст.40 КЗпП України та приймаючи рішення щодо її поновлення на цій посаді, суд першої інстанції виходив із того, що наказ про звільнення позивача був виданий з порушенням встановленого ст. 49-2 КЗпП України порядку вивільнення працівників, зокрема АТ «Укрпошта» не було запропоновано позивачу всі вакантні посади за період з 31 березня 2020 року по 01 червня 2020 року, які були на підприємстві, включаючи всі відокремлені підрозділи (філії) АТ «Укрпошта», а не тільки тих що стосувалися саме Київської міської дирекції. Зазначаючи також, що відповідач обмежив позивача в пропозиції щодо вільних вакантних посад, так, як наказ про звільнення із займаної посади було винесено 27 травня 2020 року, в той час, як за врученим їй листом - повідомленням, останній було надано строк до 29 травня 2020 року протягом якого вона мала право подати відповідну заяву на переведення на іншу роботу на підприємстві.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до розпорядження КМУ «Про національного оператора поштового зв`язку» від 10 січня 2002 року N 10-р. Акціонерне товариство «Укрпошта» визначено національним оператором поштового зв`язку.

АТ «Укрпошта» здійснює господарську та інші види діяльності не заборонені законом відповідно до Статуту АТ «Укрпошта».

У відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 17 липня 2015 року № 728-р «Про перетворення Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта», Наказу Мінінфраструктури України від 11 листопада 2015 № 465 Українське державне підприємство поштового зв`язку «Укрпошта» (УДППЗ «Укрпошта») реорганізовано 01 березня 2017 шляхом перетворення в Публічне акціонерне товариство «Укрпошта».

Реорганізацію (перетворення) 01 березня 2017 року зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до Статуту Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» та наказу Мінінфраструктури України від 16 лютого 2017 року № 56 «Про припинення Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта», ПАТ «Укрпошта» є правонаступником всіх прав та обов`язків УДППЗ «Укрпошта».

Також, згідно з наказом ПАТ «Укрпошта» від 01 серпня 2017 року № 1020 «Про реорганізацію Київської обласної дирекції ПАТ «Укрпошта» та Київської міської дирекції ПАТ «Укрпошта»» центри поштового зв`язку Київської обласної дирекції ПАТ «Укрпошта» передані Київській міській дирекції ПАТ «Укрпошта».

Наказом ПАТ «Укрпошта» від 25 червня 2018 № 769 «Про припинення діяльності (закриття) філії Київська обласна дирекція ПАТ «Укрпошта» була припинена (закрита).

Так, АТ «Укрпошта» затверджено нову примірну структуру управління регіональної філії АТ «Укрпошта» (наказ від 17 січня 2020 року № 34), яка не передбачає в структурі регіональних філій по всій Україні Центру економіки та фінансів.

Згідно наказу № 3805-п від 30 серпня 2019 року позивач була переведена з посади заступника директора на посаду начальника Центру економіки та фінансів Київської міської дирекції АТ «Укрпошта».

18 березня 2020 року АТ «Укрпошта» видано наказ № 296 «Про зміни до структури управління Київської міської дирекції АТ «Укрпошта» та структури підпорядкування підрозділів керівництву Київської міської дирекції АТ «Укрпошта», яким виведено Центр економіки та фінансів Київської міської дирекції АТ «Укрпошта» та підпорядковано підрозділи, які були в управлінні Центру на пряму директору Філії.

На підставі вищевказаних наказів АТ «Укрпошта» директором філії видано наказ від 24 березня 2020 року № 730 «Про затвердження структури управління Київської міської дирекції АТ «Укрпошта», яким надано вказівку про приведення з 01 червня 2020 року штатного розпису Філії у відповідність до затвердженої структури, яка не передбачає у своєму складі Центру економіки та фінансів».

24 березня 2020 року директором філії згідно до наказу № 731 «Про скорочення чисельності штату», який направлений на приведення штату Філії у відповідність до структури, а саме: виведено посаду начальника Центру економіки та фінансів з 01 червня 2020 року.

31 березня 2020 року ОСОБА_1 листом-попередженням за підписом директора Київської міської дирекції AT «Укрпошта» було повідомлено про виведення посади, яку вона обіймала, зі структури Київської міської дирекції AT «Укрпошта» з 01 червня 2020 року та запропонована інша робота на вакантних посадах Київської міської дирекції AT «Укрпошта» згідно додатку № 1, а також зазначено, що у разі згоди на переведення позивач має подати відповідну заяву до відділу кадрового адміністрування Київської міської дирекції AT «Укрпошта» до 29 травня 2020 року, а у разі відмови від запропонованої іншої роботи з позивачем буде розірваний трудовий договір на підставі п. 1 ст.40 КЗпП України (скорочення чисельності та штату працівників) із наданням пільг та компенсацій, передбачених чинним законодавством.

До вищевказаного листа-попередження було додано додаток 1 до наказу від 24 березня 2020 року № 731 з переліком вакансій Київської міської дирекції AT «Укрпошта» станом на 27 березня 2020 року.

Згідно наказу (розпорядження) № 2540-п про припинення трудового договору (контракту) від 27 травня 2020 року, виданого директором Київської міської дирекції AT «Укрпошта», ОСОБА_1 було звільнено з 01 червня 2020 року з посади начальника Центру економіки та фінансів, у зв`язку зі скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до положень ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

За положеннями п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірваний власником або уповноваженим ним органом зокрема у випадках зміни в організації виробництва та праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною 2 ст.40 КЗпП України встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у п.п. 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно із ч.ч.1,3 ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Власник є таким, що належно виконав вимоги ч.2 ст.40, ч.3 ст.49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом ч.3 ст. 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17 та постанови Верховного Суду від 05 червня 2020 року у справі 487/3850/19; від 03 червня 2020 року у справі № 592/11731/18-ц; від 21 травня 2020 року у справі № 295/543/18; від 20 травня 2020 року у справі № 202/572/17; від 06 травня 2020 року у справі № 302/854/17 ).

Суд першої інстанції задовольняючи вимоги позивача виходив з того, що відповідач був зобов`язаний запропонувати позивачу всі вакантні посади, які були на підприємстві та які в подальшому з`явилися на підприємстві протягом періоду з 31 березня 2020 року (день повідомлення про наступне вивільнення у зв`язку зі скороченням чисельності штату) і до 01 червня 2020 року (день звільнення) не тільки по Київської міської дирекції АТ «Укрпошта» де працювала ОСОБА_1 , а і всього підприємства АТ «Укрпошта».

Так як згідно пунктів 1.2., 1.5. Положення про Київську міську дирекцію Акціонерного товариства «Укрпошта», Київська міська дирекція діє в структурі акціонерного товариства «Укрпошта», не є юридичною особою і здійснює свою діяльність від імені Товариства.

З даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що у складі АТ «Укрпошта» окрім Київської міської дирекції діє ще 28 відокремлених підрозділів (філій), а саме: Вінницька дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Волинська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Головний навчальний центр «Зелена Буча» акціонерного товариства «Укрпошта», Дирекція «Автотранспошта» акціонерного товариства «Укрпошта», Дирекція оброблення та перевезення пошти акціонерного товариства «Укрпошта», Дніпропетровська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Донецька дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Житомирська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Закарпатська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Запорізька дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Івано-Франківська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Кіровоградська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Кримська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Луганська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Львівська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Миколаївська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Одеська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Полтавська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Рівненська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Севастопольська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Сумська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Тернопільська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Харківська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Херсонська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Хмельницька дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Черкаська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Чернівецька дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Чернігівська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта».

Відтак, суд вважав, що покладеного обов`язку відповідач перед позивачем не виконав, обмежився лише пропозицією про вільні вакантні посади щодо Київської міській дирекції та лише станом на 27 березня 2020 року.

Однак, колегія суддів вважає, що висновки суду в частині не виконання відповідачем вимог ч.3 ст.49-2 КЗпП України не узгоджується з матеріалами справи та нормами діючого законодавства.

Згідно до матеріалів справи вбачається, що у відповідача відбулися зміни в організації виробництва та праці, внаслідок чого було затверджено нову структуру управління, яка не передбачала в штаті посади що обіймала позивач - начальника центру економіки та фінансів. Вона була попереджена у встановленому законом порядку про вивільнення, а також їй було запропоновано всі наявні у товаристві посади у відповідності з додатком 1 до наказу від 24 березня 2020 року № 731. Даний додаток свідчить про наявність вакантних посад в Київській міській дирекції АТ «Укрпошта», охоплює Київ та область. При цьому ні в ході розгляду справи в суді першої інстанції, ні в апеляційному суду не було надано доказів на підтвердження наявності вакансій в інших філіях відповідача в зазначений час.

За відсутності доказів, які б підтверджували факт наявності у відповідача на момент звільнення позивача вакансій посад, які б вона могла виконувати, то зазначені вище висновки суду як однієї з доведених підстав звільнення є помилковими.

Відтак, рішення суду в цій частині підлягає зміні шляхом викладення мотивувальної його частини в редакції цієї постанови.

В частині допущених при звільненні позивача порушень відповідачем щодо скорочення терміну (права) на переведення на іншу роботу шляхом видачі 27 травня 2020 року наказу (розпорядження) №254-п, незважаючи на те, що згідно листа-повідомлення від 31 березня 2020 року ОСОБА_1 було повідомлено, що у разі згоди на переведення на іншу вакантну посаду, вона має право подати відповідну заяву до відділу кадрового адміністрування Київської міської дирекції АТ «Укрпошта» до 29 травня 2020 року - колегія суддів вважає такими що знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи. Висновки суду першої інстанції в цій частині повністю узгоджуються з нормами матеріального права.

Також колегія суддів вважає, що при вирішенні питання щодо стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 01 червня 2020 року по 11 лютого 2021 року у розмірі 350 116,62 грн, судом першої інстанції не було взято до уваги, що згідно до Постанови КМУ від 8 лютого 1995 р. за N 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», надалі за текстом Постанова № 100, вона застосовується, серед іншого, у випадках вимушеного прогулу. Відповідно до п. 2 даної постанови середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата (в випадку позивача - це квітень та травень 2020 року). Зазначаючи, що в матеріалах справи наявні розрахункові листи згідно до яких заробітна плата позивача за квітень 2020 року склала 47 461,26 гривень, при кількісті робочих днів - 21; заробітна плата за травень 2020 року склала 31 661, 26 гривень, а кількість робочих днів - 19.

Однак, заробітна плата позивача за квітень 2020 року, що становила 47 461,26 гривень складалася із: 15800 гривень як «премія у разі нагородження відзнаками Укрпошти», яка згідно до п.4 Постанови КМУ від 8 лютого 1995 р. за N 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством не враховується та 31 661,25 гривень - заробітна плата.

Відтак, виплати які повинні були враховані судом першої інстанції при обчисленні середньомісячної заробітної плати виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи мали б становити: за квітень 2020 року - 31 661, 26 гривень, травень 2020 року - 31 661,26 гривень.

Тобто загальнасума заробітної плати позивача визначена судом першої інстанції за квітень - травень 2020 року в розмірі 79 122, 52 грн., не відповідає порядку нарахування за положеннями зазначеної постанови, та мала становити без урахування 15800 гривень як «премія у разі нагородження відзнаками Укрпошти» за указаний період - 63 322, 52 гривень.

Враховуючи положення п.8 Порядку нарахування виплат, загальний розмір заробітної плати, кількість робочих днів за указаний період часу середньоденний заробіток позивача мав би становити на час ухвалення судового рішення - 1583, 06 гривень, а не 1978,06 гривень як помилково зазначено в рішення суду.

Також колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно зазначено загальну кількість робочих днів вимушеного прогулу позивача, оскільки у відповідності до наказу (розпорядження) № 2540-п про припинення трудового договору (контракту) від 27 травня 2020 року, ОСОБА_1 було звільнено з 01 червня 2020 року.

Відповідно до п.2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, днем звільнення вважається останні день роботи.

Тобто число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком за період перебування позивача в вимушеному прогулі складає 176 днів, а не 177 як зазначено судом першої інстанції з урахуванням того, що 01 червня 2020 року було враховано при нарахуванні заробітної плати у відповідності до наказу (розпорядження) № 2540-п від 27 травня 2020 року як робочий день та оплачено.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині визначення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає зміні шляхом зменшення суми нарахування з 350 116,62 грн. до 278 618, 56 грн. = 176 (робочих днів за час вимушеного прогулу) х 1583,06 грн. (середньоденний заробіток), яка підлягає стягненню на користь позивача.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині оскарження додаткового рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2021 року, колегія суддів вважає, що постановлене судове рішення в цій частині також підлягає зміні, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи 24 листопада 2020 року представником позивача у підготовчому судовому засіданні було подано заяву щодо вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по справі.

У підтвердження понесених витрат за правничу допомогу представником позивача адвокатом Старшинським В.А., який здійснював адвокатську діяльність у складі Адвокатського об`єднання «Протекція права» було надано договір №09/06/20-01 про надання правової (правничої) допомоги від 09 червня 2020 року, укладений між ОСОБА_1 та AO «Протекція права» та додаткову угоду № 1 від 09 червня 2020 року до договору № 09/06/20-01 про надання правової (правничої) допомоги від 09 червня 2020 року (том 1, а.с. 126 -127).

Згідно п.2.1 додаткової угоди №1 від 09 червня 2020 року сторони пoгoдили фіксований розмір гонорару за надання правничої допомоги у розмірі 27 000 грн.

11 червня 2020 року ОСОБА_1 здійснено оплату за надання правової допомоги на банківський рахунок AO «Протекція права» в розмірі 27 000 грн. (том 1 а.с. 129).

Актом приймання-передачі наданої правової допомоги від 12 лютого 2021 року, за договором №09/06/20-01 про надання правової (правничої допомоги) від 09 червня 2020 року та додатковою угодою №1 від 09 червня 2020 року підтверджено факт передачі адвокатом та прийняття ОСОБА_1 наданої правової допомоги, а також до вказаного акту включено звіт про надану правову допомогу, який містить детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та час, витрачений адвокатом на надання правової допомоги позивачу (том 1, а.с. 130).

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1-6 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується виключно процесуальним законодавством.

Згідно з ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до ч.3 ст. 141 ЦПК України, враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст.137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Слід також зазначити, що доводами апеляційної скарги на додаткове рішення суду є серед іншого також те, що вартість правової допомоги передбаченої актом приймання - передачі суттєво завищена представником позивача. Оскільки на всеукраїнському рівні рекомендації щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару наразі не затверджено, то скаржник вважав що можливо взяти до порівняння затверджені радами адвокатів інших областей рекомендації. Ставки в яких набагато різняться ніж визначені сторонами угоди про правову (правничу) допомогу. Тому вважали заявлену уму не спів мірною а ні зі складністю справи, а ні з часом витраченим на дану справу, яка є не складною, має невелику ціну позову, не викликає публічного інтересу.

Враховуючи, що при визначенні суми відшкодування витрат на правову допомогу, суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін з урахуванням часткового задоволення апеляційної скарги AT «Укрпошта» та зміні рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2021 року, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для зміни додаткового рішення, шляхом зменшення розміру суми витрат на правову (правничу) допомогу визначених цим рішенням суду з 27 000 гривень до 15 000 гривень та стягнення на користь позивача.

Згідно із ч.1 ст.376 ЦК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині aбo зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права a6o неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду та додаткове рішення як такі що постановлені з порушенням норм матеріального та процесуального права підлягають зміні, а саме: рішення в частині правового обґрунтування підстав звільнення позивача, визначення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу ; додаткове рішення в частині розміру витрат понесених позивачем по наданню правової (правничої) допомоги.

В іншій частині рішення Шевченківського районного суду від 11 лютого 2021 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду від 01 березня 2021 року слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 376, 381-384, 387 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрпошта» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2021 року в частині визначення правового обґрунтування звільнення ОСОБА_1 змінити в редакції цієї постанови.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2021 року в частині вирішення вимог щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу змінити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Укрпошта» (адреса місця знаходження: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 22; ) на користь ОСОБА_1 (адреса місця проживання:АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 02 червня 2020 року до 11 лютого 2021 року в розмірі 278 618,56 грн. (двісті сімдесят вісім тисяч шістсот вісімнадцять гривень п`ятдесят шість копійок) без урахування обов`язкових платежів.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2021 року змінити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Укрпошта» (адреса місця знаходження: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 22; ) на користь ОСОБА_1 (адреса місця проживання:АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя - доповідач:

Судді: