Справа № 452/606/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"05" травня 2021 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючої судді Карнасевич Г.І.,

секретаря Страхоцької Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Самборі Львівської області у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Турка Львівської області помер її батько ОСОБА_4 , про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 та складено актовий запис №17.

Родинні відносини між нею та спадкодавцем підтверджуються її свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

До дня смерті спадкодавець постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Мінкевич А.А. від 10.31.2020 року.

ОСОБА_4 за життя заповіту не складав та майном своїм не розпорядився.

Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є вона, також її сестра - ОСОБА_2 та дружина померлого - ОСОБА_5 , які відмовились від спадщини в користь ОСОБА_1 , що підтверджується листом приватного нотаріуса Мінкевич А.А. від 04 грудня 2020 року.

ОСОБА_2 та ОСОБА_5 подали до нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини.

На день смерті спадкодавцю належала на праві приватної власності 1/4 частка в квартирі АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності, виданого Самбірською КЕЧ району 06.07.1998 року згідно з розпорядженням від 06.07.1998 року № 89.

Також співвласниками даної квартири по частці є ОСОБА_1 , відповідач - ОСОБА_2 та колишня дружина померлого - ОСОБА_3 .

Спадщину після смерті батька вона прийняла та нотаріусом була заведена спадкова справа № 66229566.

Проте, у видачі свідоцтва на спадщину за законом на квартиру їй нотаріус відмовив у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Свідоцтво про право власності було втрачено, про що нею подано оголошення в газеті «Голос Самбірщини».

А тому просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на Ѕ частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, (з яких 1/4 - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ј - у зв`язку із втратою правовстановлюючих документів).

15 березня 2021 року відповідачі подали зустрічну позовну заяву про визнання права власності. В обґрунтування зустрічного позову вказують, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Турка Львівської області помер ОСОБА_4 , про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 та складено актовий запис №17.

Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є позивач у первісному позові, також її сестра - позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 ..

На день смерті спадкодавцю належала на праві приватної власності ј частка в квартирі АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності, виданого Самбірською КЕЧ району 06.07.1998 року згідно з розпорядженням від 06.07.1998 року № 89.

Також співвласниками даної квартири по ј частці є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та колишня дружина померлого - ОСОБА_3 .

Проте свідоцтво про право власності було втрачено, про що позивачем подано оголошення в газеті «Голос Самбірщини».

Із довідки, виданої Самбірським МБТІ від 27.11.2020 року №2966, убачається, що ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вищезазначена квартира належить на праві спільної часткової власності в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на квартиру виданого Самбірським КЕЧ району 06.07.1998 року згідно розпорядження від 06.07.1998 року №89.

А тому просять постановити рішення яким визнати право власності за ними в рівних частках по 1/4 частині квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

Первинний та зустрічний позов ухвалою суду об`єднано в одне провадження.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_9 за первинним позовом в підготовче судове засідання не з`явилися, проте надали суду заяву, відповідно до якої просили розгляд справи проводити у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та їх представник ОСОБА_10 за первинним позовом в підготовче судове засідання не з`явилися. Однак подали суду заяву, відповідно до якої свої позовні вимоги за зустрічним позовом до ОСОБА_1 підтримують в повному обсязі, позовні вимоги позивача за первинним позовом визнаю в повному обсязі на взаємній основі, та просять розглядати справу без їх участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися сторони.

У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. ст. 206-207 ЦПК України.

За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом підлягають до задоволення. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності, підлягають задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , є спадкоємцями за законом першої черги, після смерті батька ОСОБА_4 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на ј частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно.

Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. Відповідно до частини першої ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до положень ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як встановлено ст. 1216ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб спадкоємців. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини 1 статті 1267, частини 1 статті 1278 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно з вимогами ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї, а згідно з ч. 5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спірне спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті.

Узагальнюючи вищенаведене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що у сторін немає іншого способу захисту порушених прав, суд робить висновки, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 200, 258-259, 263-265, 279 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ІПН НОМЕР_3 ), право власності на Ѕ частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, (з яких 1/4 - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ј - у зв`язку із втратою правовстановлюючих документів). .

Зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя