Справа 688/1173/21
№ 4-с/688/3/21
Ухвала

Іменем України

19 травня 2021 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання Марчук І.Г.,

представника скаржника ОСОБА_1 ,

державного виконавця Давидюк В.В.,

стягувача ОСОБА_2 ,

представника стягувача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Шепетівка скаргу адвоката Царик Тетяни Григорівни в інтересах ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій та скасування постанови державного виконавця щодо встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України,

встановив:

16.04.2021 року адвокат Царик Т.Г. звернулась до суду із скаргою, у якій просить визнати дії неправомірними та скасувати постанову головного державного виконавця Шепетівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного управління Міністерства юстиції Давидюк Валентини Володимирівни про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України від 05 квітня 2021 року у виконавчому провадженні №56954985.

В обґрунтування скарги посилається на те, що після розірвання шлюбу, згідно рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з ОСОБА_5 стягувались аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 10.04.2013 року та до досягнення кожною дитиною повноліття.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.12.2018 року було припинено стягнення аліментів з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_9 продовжував сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно на користь ОСОБА_2 на утримання молодшого сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 07.12.2020 року позов ОСОБА_5 було задоволено повністю, з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_7 в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання ОСОБА_8 , 30.07.2009 року відмовлено.

Державний виконавець Давидюк В.В., в рамках виконавчого провадження № 56954985 від 09.08.2018 року, протягом 2018 - 2019 років, видавала довідки ОСОБА_2 для оформлення державної допомоги, як малозабезпеченій сім`ї та ОСОБА_11 , на його вимогу, в якій зазначала, про те, що заборгованість по аліментах у ОСОБА_5 перед ОСОБА_2 за вказаний період відсутня та боржник регулярно сплачує аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вважає, що вони підтверджують той факт, що заборгованість виникла не з вини ОСОБА_4 .

Однак, всупереч вищезгаданих довідок, виданих державним виконавцем за 2018-2019 роки про відсутність заборгованості по аліментах, згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментах від 16.02.2021 року вбачається, що заборгованість по аліментах ОСОБА_5 складає 14286 грн. 50 коп, остання виникла з жовтня 2018 року, що прямо суперечить раніше виданим довідкам стягувачу та боржнику.

Незважаючи на вищезгадане рішення суду, яке набрало законної сили 21.01.2021 року, наявність довідок державного виконавця за 2018-2020 роки про відсутність заборгованості зі сплати аліментів, в лютому 2021 року, ОСОБА_9 , через свого представника за довіреністю - ОСОБА_12 , з усної розмови, від державного виконавця Давидюк В.В. дізнався, що у нього наявна заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з жовтня 2018 року, в сумі 14286 грн. 50 коп., про що була видана відповідна довідка-розрахунок.

В згаданій довідці-розрахунку заборгованості по аліментах від 16.02.2021 року, виданою на вимогу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_12 , головним державним виконавцем відділу ДВС Шепетівського МРУЮ Давидюк В.В. зазначено, що в разі незгоди з сумою утвореної заборгованості, боржник має право звернутися до державного виконавця із заявою про перерахування суми боргу.

ОСОБА_9 , в березні 2021 року, звернувся з заявою про перерахунок суми заборгованості по аліментах, зазначаючи, що заборгованість по аліментах виникла не з його вини, його не було повідомлено, про те, що розмір аліментів змінився, державний виконавець не повідомляла про наявну заборгованість, оскільки постійно видавала довідки про відсутність заборгованості по аліментах, просив здійснити перерахунок суми заборгованості з 21.01.2021 року, дня набрання законної рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 07.12.2020 року. Вказував, що ОСОБА_2 просила збільшити розмір аліментів лише в позові від 14.09.2020 року, раніше не зверталася до державного виконавця з заявою про перерахунок аліментів, а тому правомірним є стягнення з ОСОБА_5 аліментів в більшому розмірі саме з 21.01.2021 року, дня набрання рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області законної сили за наслідками звернення стягувача ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів.

Державним виконавцем Давидюк В.В. було відмовлено ОСОБА_11 в перерахунку суми заборгованості по аліментах, в письмовій відповіді остання не змогла пояснити, чому почала обрахувувати заборгованість по аліментах з жовтня 2018 року та протягом 2018-2020 років видавала письмові довідки про відсутність заборгованості по аліментах як боржнику, так і стягувачу.

На вимогу представника боржника - ОСОБА_12 про надання матеріалів виконавчого провадження з можливістю копіювання, останній було надано матеріали виконавчого провадженні № 56954985, в яких знаходиться копія листа за № 24845 від 02.07.2020 року на ім`я ОСОБА_5 , в якому повідомлено позивача про необхідність подальших проплат по аліментах у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Проте, жодних листів, викликів чи повідомлень від державного виконавця з вимогою про сплату аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ОСОБА_9 не отримував, в матеріалах виконавчого провадження № 56954985 відсутня відмітка про отримання повідомлення державного виконавця про зміну розміру стягуваних аліментів ОСОБА_13 .

Незважаючи на те, що заборгованість по аліментах виникла не з вини ОСОБА_5 , 09.04.2021 року, останній простим листом отримав постанову головного державного виконавця Шепетівського міськрайонного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального у правління міністерства юстиціїї Давидюк В.В. від 05.04.2021 року, яким позивача тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України.

ОСОБА_9 не ухилявся і не ухиляється від виконання рішення про стягнення аліментів, навіть, проживаючи в Республіці Польща, щомісячно сплачує аліменти на утримання молодшого сина ОСОБА_10 . ОСОБА_9 має карту сталого побиту, встановлення йому тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є неправомірним, необгрунтованим, оскільки головний дердавний виконавець ОСОБА_14 упереджено ставиться до нього як боржника, неналежно виконуючи свої посадові обов`язки, вчасно не повідомила позивача про зміну розміру аліментів, які підлягають стягненню, внаслідок чого ОСОБА_9 змушений звертатися до суду про оскарження (звільнення) від заборгованості по аліментах, оскільки остання виникла не з його вини.

В судовому засіданні представник боржника ОСОБА_4 адвокат Царик Т.Г. вимоги скарги підтримала з підстав, наведених у ній, просила її задовольнити в повному обсязі.

Стягувач ОСОБА_2 та її представник адвокат Федоров В.Б. в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечували, посилаючись на її безпідставність. Дії державного виконавця і оскаржувану постанову вважають законними і обґрунтованими, а тому просили у задоволенні скарги відмовити. Вважають постанову державного виконавця єдиним дієвим способом вплинути на боржника щодо вжиття заходів по погашенню заборгованості.

Головний державний виконавець Давидюк В.В. скаргу не визнала, свої дії вважає правомірними, законними і обґрунтованими. З даного приводу пояснила, що виконавче провадження відкрито за заявою стягувача 09.08.2018 року. Розмір заборгованості за аліментами згідно заяви обраховується з 01.08.2017 року. Нею, як державним виконавцем, вживались заходи щодо розшуку майна та доходів боржника ОСОБА_4 , про що надсилались відповідні запити, викликала боржника. Оскільки ОСОБА_4 не сплачував аліменти у належному розмірі, утворилась заборгованість, сукупний розмір якої перевищував суму відповідних платежів за чотири місяці. За заявою стягувача нею було надано довідку про розмір заборгованості. Впевнившись у наявності боргу по аліментам у розмірі, значно більшому ніж аліменти за чотири місяці, винесла оскаржувану постанову з обмеженням виїзду за межі України і вважає, що мала для того всі законні підстави.

Заслухавши учасників справи і державного виконавця, дослідивши матеріали справи та виконавчого провадження, дійшла наступних висновків.

З наданих доказів та з матеріалів виконавчого провадження №56954985, оглянутих в судовому засіданні в оригіналі, встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 27.08.2013 року, що набрало законної сили 09.09.2013 року, розірвано.

Від шлюбу у сторін народилося двоє синів: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.04.2013 року, яке набрало законної сили 08.05.2013 року, у цивільній справі №688/1501/13-ц з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 10.04.2013 року та до досягнення кожною дитиною повноліття.

На виконання вищевказаного рішення суду за заявою ОСОБА_15 Шепетівським міськрайонним судом 07.08.2018 рокубуло видано дублікат виконавчого листа №688/1501/13-ц.

08.08.2018 року ОСОБА_16 подано до Шепетівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області заяву про примусове виконання з 01.08.2017 року виконавчого листа №688/1501/13-ц про стягнення із ОСОБА_17 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей.

Постановою Головного державного виконавця Шепетівського міськрайонного відділу ДВС ГУТУ в Хмельницькій області Давидюк В.В. від 09.08.2018 року відкрито виконавче провадження №56954985 стосовно боржника ОСОБА_4 з виконання виконавчого листа №688/150113-ц від 07.08.2018 року, зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно.

Боржником ОСОБА_4 декларацію про доходи та майно до ВДВС подано не було, а тому Головним державним виконавцем з метою виконання виконавчого листа про стягнення аліментів надсилались запити до ТСЦ 6845, відділу Держгеокадастру у Шепетівському районі, Управління Держпраці у Хмельницькій області та Головного управління держпродслужби в Хмельницькій області з метою отримання інформації щодо наявності будь-якого майна, зареєстрованого за боржником ОСОБА_4 .

Наявність будь-якого майна, зареєстрованого за боржником, виконавцем не встановлено.

Згідно заяви стягувача ОСОБА_6 , засвідченої консулом Генерального Консульства України в Любліні 07.09.2018 року, зареєстрованої в реєстрі за №105, остання засвічила відсутність претензій до ОСОБА_4 по виплаті аліментів на утримання дітей за період з вересня 2017 року по вересень 2018 року та відсутність заборгованості по ним за вказаний період. А тому, нарахування аліментів виконавцем розпочато з жовтня 2018 року.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.12.2018 року, яке набрало законної сили 21.01.2019 року, було припинено стягнення аліментів з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_9 продовжував сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно на користь ОСОБА_2 на утримання молодшого сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно письмового повідомлення Головного державного виконавця Давидюк В.В. від 02.07.2020 року №24845 боржника ОСОБА_4 проінформовано про необхідність сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_8 з урахуванням внесених до ст. 182 СК України змін від 17.05.2017 року в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

21.12.2018 року, 20.06.2019 року, 02.12.2019 року, 01.06.2020 року та 02.12.2020 року Головний державний виконавець Давидюк В.В. в рамках виконавчого провадження №56954985 видавала стягувачу ОСОБА_2 за її заявами довідки про розмір отриманих від ОСОБА_4 аліментів.

Крім того, за заявами представника боржника ОСОБА_4 ОСОБА_12 виконавцем видавались довідки 12.10.2018 року та 23.11.2018 року про відсутність у боржника заборгованості по аліментах.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 07.12.2020 року, яке набрало законної сили 21.01.2021 року, з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_7 в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів на утримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовлено.

З довідки - розрахунку Головного державного виконавця Давидюк В.В. вбачається, що станом на 01.02.2021 року за період з жовтня 2018 року по січень 2021 року заборгованість ОСОБА_4 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_10 становить 14286 грн. 50 коп.

Згідно з довідкою - розрахунком Головного державного виконавця Давидюк В.В. за період з жовтня 2018 року по березень 2021 року нараховано аліментів в сумі 31 484 грн., сплачено боржником ОСОБА_4 - 17200 грн., заборгованість станом на 25.03.2021 року становить 14284 грн.

Через наявну у ОСОБА_4 заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 05.04.2021 року за період з 01.04.2017 року по 01.04.2021 року становить 15481 грн. 50 коп., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці, Головним державним виконавцем Давидюк В.В. повідомлено ОСОБА_4 про внесення відомостей про нього як боржника до Єдиного реєстру боржників та 05.04.2021 року на підставі ст.ст. 11, 71 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про встановлення тимчасових обмежень останнього у правах, в тому числі про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №688/1501/13-ц, виданого 07.08.2018 року.

Боржник ОСОБА_4 не погоджуючись із винесеною постановою від 05.04.2021 року звернувся до суду із відповідною скаргою.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно боржника; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону № 1404-VIII - під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина перша статті 74 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (частина третя статті 451 ЦПК України).

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (далі - Закон № 3857-XII) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Отже, встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 71 Закону № 1404-VIII передбачено порядок стягнення аліментів, підстави для притягнення до адміністративної та кримінальної відповідальності боржника з аліментів, а також підстави певних обмежень, що застосовуються до боржника по аліментам до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Так, згідно ч. 2 ст.71 статті 18 Закону № 1404-VIII визначено, що за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Відповідно до пунктів 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 Закону № 1404-VIII за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Згідно з частиною четвертою статті 11 Закону № 1404-VIII cтрок обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частин дев`ятої, дванадцятої статті 71 цього Закону, обчислюється з наступного робочого дня після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Так, дійсно Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Оскільки в Україні діє презумпція знання законодавства, суд виходить з того, що боржник ОСОБА_4 повинен знати закони та виконувати їх.

При розгляді даної скарги, піддаючи аналізу дії державного виконавця та оскаржувану постанову на предмет їх відповідності вимогам закону, суд виходить з того, що станом на день його ухвалення за даним виконавчим листом рахувалась заборгованість, яка як за сумою, так і за періодом її утворення значно і суттєво перевищувала заборгованість за чотири місяці. Тому державний виконавець при вчиненні виконавчих дій та при прийнятті рішення, мав керуватись саме даним фактом та вживати всі передбачені законом заходи, направлені на виконання рішення суду.

Таким чином, дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що Головний державний виконавець Давидюк В.В. діяла виключно в межах своїх повноважень та вимог Закону № 1404-VIII, будучи зобов`язаною відповідно до його вимог, вживала заходів щодо примусового виконання рішення, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняла виконавчі дії. Встановивши, що за боржником ОСОБА_4 рахується заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини, розмір якої перевищує сукупну суму відповідних платежів за чотири місяці, правомірно винесла постанову про обмеження боржника у встановленні тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Не заслуговують на увагу також і посилання представника боржника на те, що державний виконавець лише 02.07.2020 року надіслала повідомлення боржнику про необхідність подальшої сплати аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а стягувач ОСОБА_2 лише в позові від 14.09.2020 року просила збільшити аліменти, оскільки до обов`язків державного виконавця відповідно до Закону №1404-VIII не віднесено здійснення такого повідомлення про розмір стягуваних аліментів, а такий розмір визначено рішенням суду, про наявність якого боржник був обізнаний.

Суд не приймає до уваги посилання представника боржника ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_4 не ухилявся від сплати аліментів та зазначає, що аналіз норм права, якими керувався державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови, дає підстави дійти висновку, що достатньою підставою для застосування тимчасових обмежень є встановлення факту наявності заборгованості за певний період, передбачений законом та в певному розмірі. Більше того, боржник, будучи обізнаним про наявність такої заборгованості з лютого 2021 року, заходів до її погашення до моменту прийняття оскаржуваного рішення не вживав. Тому посилання представника боржника, що останній не ухилявся від сплати аліментів і що заборгованість виникла з поважних причин, - не має значення для застосування статті 71 закону.

Щодо посилань представника боржника на те, що заборгованість за минулий період обрахована невірно, то суд при розгляді даної скарги не робить висновків щодо правильності розрахунків боргу по аліментам, оскільки законом для цього визначений інший порядок оспорювання такої заборгованості і відповідних розрахунків державного виконавця.

Для розгляду ж даної скарги має значення лише той факт, що у виконавчому провадженні був наявним розрахунок заборгованості по аліментам, який не був оспорений сторонами виконавчого приладження, в тому числі не був оспорений боржником, тому не міг бути неприйнятим до уваги державним виконавцем як керівництво до дії та до реагування.

Той факт, що на даний час боржник ініціював у суді оспорювання розміру заборгованості, не є підставою для висновку про її неправильність в межах розгляду даної скарги, і не є підставою для зупинення провадження за даною скаргою.

Також суд враховує, що виходячи зі змісту статті 71 Закону № 1404-VIII вжиття даних обмежувальних заходів є не лише правом, а і обов`язком державного виконавця. І при встановлених конкретних обставинах державний виконавець не мав підстав для невжиття відносно боржника обмеження у праві виїзду за межі України.

Таким чином, вказані дії державного виконавця відповідають вимогам закону; оскаржувана постанова про обмеження у виїзді за межі України є законною та обґрунтованою, відповідає загальній меті обов`язковості судового рішення, відповідає цілі виконавчого провадження, відповідає інтересам стягувача на повне і належне виконання судового рішення, а також відповідає інтересам дитини, захищеним даним судовим рішенням. Суд не вбачає підстав для визнання вказаних дій державного виконавця неправомірними та для скасування постанови про обмеження у виїзді боржника за межі України.

А тому, суд дійшов висновку про недоведеність та необгрунтованість скарги адвоката Царик Т.Г. про визнання дій незаконними та скасування постанови від 05.04.2021 року про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до моменту погашення заборгованості зі сплати аліментів та вважає за необхідне у її задоволенні відмовити.

Керуючись ст.71, ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.260, 450, 451 ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні скарги адвоката Царик Тетяни Григорівни в інтересах ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій та скасування постанови державного виконавця щодо встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.В. Козачук