справа № 2-892-09
№ провадження 4-с/208/15/20
РІШЕННЯ

Іменем України

15 березня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого, судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання Грищенко О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам?янське Південо Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на дії державного виконавця, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із скаргою на дії державного виконавця.

У скарзі з урахуванням уточнень просить суд скасувати постанову б/н про накладення арешту від 03.04.2009 року винесених державним виконавцем Заводського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ, згідно Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про зняття обтяжень № 8610547 та № 8613800, яким накладено арешт на все нерухоме майно.

В свої скарзі заявник посилається на те, що 08.10.2020 р. під час реєстрації право власності на будинок йому стало відомо, що на нерухоме майно накладений арешт державним виконавцем згідно до постанови від 03.04.2009 р. 11.11.2020 р. він звернувся до Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам?янське Південо Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про зняття арештів, в зв`язку з закінченням виконавчого провадження за заявою стягувача та полатою виконавчого збору в повному обсязі. До звернення було долучена заява стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 1 ч. 9 ст. 39 ЗУ Про виконавче провадження. 13.11.2020 р. отримано відповідь про відмову в знятті обтяжень № 8610547 та № 8613800 стосовно арешту нерухомого майна без визначення, з роз`яснення про право звернутись до суду про зняття арешту, даних про арешт в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень та Автоматизованій системі не має. Також дані у виконавчій службі про відкриття виконавчих проваджень щодо нього відсутні.

В судове засідання заявник не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, вимоги позову підтримує. Надав заяву про поновлення строк із звернення до суду.

В судове засідання представник Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам?янське Південо Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не з`явилась, надала заперечення на скаргу та заяву про розгляд скарги без участі представника, в запереченні просить відмовити в задоволенні скарги, посилається на те, що на примусове виконання до Відділу було пред`явлено два виконавчих листа № 2-892-09 виданих 15.06.2009 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованості в розмірі 77 711, 02 грн. та держ. мито 777,91 та судовий збір 30,0 грн. Арешти нерухомого майна ОСОБА_1 записи про які містяться в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 8610547 та 8613800 накладені на підставі постанов про арешт майна від 03.04.2009 р., арешт накладений не в зв`язку з примусовим виконанням виконавчого листа. Станом на 11.01.2021 р. відсутні відкриті виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 . Заявник вже звертався до виконавчої служби з листом про зняття арешту, йому було письмово все роз`яснено. Також заявник в скарзі не зазначив яким саме рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання рішення порушено його право чи свободи. Тому просить суд відмовити в задоволенні скагиі заявнику.

Ухвалою суду 23 листопада 2020 року відкрите провадження по справі.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкту, заявник є власником нерухомого майна, а саме: будинку АДРЕСА_1 , згідно до постанови про арешт майна боржника б/н від 03.04.2020 р. Заводський ВДВС, на все майно заявника ОСОБА_1 накладений арешт (а.с.4-6).

Як вбачається з матеріалів справи заявнику ОСОБА_1 Заводським відділом державної виконавчої служби у місті Кам?янське Південо Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надана відповідь на його звернення, а саме те, що в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень та Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутні дані про виконавчі провадження на підставі яких накладено арешт на майно заявника ОСОБА_1 за № 8610547, та № 8613800 (а.с8,9).

Відповідно до листа АТ «Райффайзен Банк Аваль» вони звернули до виконавчої служби про закінчення виконавчого провадження № 32003485 з примусового виконання виконавчого листа 2-892-09, виданий 15.06.2009 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» загальної суми 77 711, 02 грн. 28.10.2013 р. заборгованість була врегульована (а.с.10).

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно до вимог ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Право на звернення до суду за судовим захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є одним із важливіших конституційних прав громадян та юридичних осіб.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 7 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ст.ст.1-3 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. (ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР) передбачено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Основною метою ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

При цьому в своїх рішенням Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Так, рішення у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Згідно до ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до вимог ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, наявність арешту майна перешкоджає заявнику ОСОБА_1 користуватись та розпоряджатись та володіти своїм нерухомим майном, а також те, що в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень та Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутні дані про виконавчі провадження, а тому заявлені вимоги підлягають задовленню.

Керуючись ст. 40, 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 19, 175, 268, 272, 273, 354, 355, 447 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позовні вимоги за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам?янське Південо Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на дії державного виконавця, задовольнити.

Поновити строк для оскарження рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця.

Скасувати постанову б/н про накладення арешту від 03.04.2009 року винесених державним виконавцем Заводського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ, згідно Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про зняття обтяжень № 8610547 та № 8613800, яким накладено арешт на все нерухоме майно.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення до апеляційного адміністративного суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місцевий адміністративний суд, що ухвалив рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя Похваліта С. М.