Справа № 478/556/21 Провадження № 2-з/478/11/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.05.2021 Смт.Казанка

Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Іщенко Х.В., розглянувши матеріали заяви, поданої представником позивача - адвокатом Коваленко Павлом Павловичем про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

05.05.2021 року представник позивача - адвокат Коваленко П.П. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки.

В обґрунтування поданої позовної заяви зазначає що відповідач ОСОБА_2 , який є орендарем земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :05:000:0106, площею 9,45 га ріллі, систематично, протягом 2018-2020 років не сплачує обумовлену договором орендну плату, що є істотним порушенням умов договору оренди землі, а тому просить розірвати договір оренди землі.

Також, 05.05.2021 року від адвоката позивача ОСОБА_3 до суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони орендарю вчиняти певні дії щодо обробітку орендованої земельної ділянки посилаючись на те, що подальший обробіток земельної ділянки може утруднити виконання рішення суду, якщо позовні вимоги будуть задоволені.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд вважає, що зазначена заява підлягає поверненню, виходячі з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, в тому числі, шляхом заборони вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову повинна містити предмет позову та обґрунтування забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову, судом встановлено, що подана заява не відповідає вимогам ч. 1 ст. 151 ЦПК України.

Спірна земельна ділянка (об`єкт оренди) з кадастровим номером :05:000:0106, знаходиться у власності позивача. Заявляючі вимоги про заборону використання земельної ділянки, заявником не надано доказів, в якому стані знаходиться спірна земельна ділянка: чи є на ній посіви озимини, чи вона, зважаючі на цикл та строки проведення агрономічних робіт до подання заяви про забезпечення позову була засіяна яровими культурами

Внаслідок виконаних робіт, якщо такі роботи були проведені, пов`язаних з веденням товарного сільськогосподарського виробництва (підготовка грунту, закупівля насіневого матеріалу, посів, внесення добрив, обробка від шкідників, підкормка рослин тощо), посіви сільськогосподарських культур на спірній земельній ділянці відповідно до ст. 189 ЦКУ, набувають статусу майна.

Статтею 189 ЦКУ встановлено:

1. Продукцією, плодами та доходами є все те, що виробляється, добувається, одержується з речі або приноситься річчю.

2. Продукція, плоди та доходи належать власникові речі, якщо інше не встановлено договором або законом».

З вище наведених норм ЦКУ зокрема випливає, що врожай (плоди), одержаний з посівів (речі), належать саме власнику цих посівів, якщо інше не встановлено договором або законом. Інше Законом для даних правовідносин не встановлено.

Таким чином сільськогосподарська продукція (врожай), вирощена з посівів на орендованій земельній ділянці, є власністю орендаря, а отже орендар, як власник посівів, має право на одержану продукцію, право власності на яке згідно ст. 321 ЦКУ є непорушним.

Заявником, як засіб відновлення порушених прав, не ставились майнові вимоги (відшкодування збитків, стягнення орендної плати чи звернення стягнення на майно - посівів сільськогосподарських культур). Заявником, як спосіб захисту порушених прав, було обрано саме розірвання договору оренди землі.

Розірвання договору оренди призведе до повернення сторін у первісний стан, який мав місце до вчинення правочину, наслідком якого є зобов`язання орендаря повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором (ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі»). Пунктом 2.1 Договору оренди землі від 10.07.2013 р. визначено, що після припинення дії договору оренди (розірвання), орендар повертає земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду).

Заявником не надано доказів, в якому стані земельна ділянка була передана ним в оренду, але з урахуванням дати укладанням договору 10.07.2013 р. та циклу агрономічних робіт, суд робить висновок, що земельна ділянка була передана в оренду після закінчення сільськогосподарських робіт 2012-2013 років - без посівів, тобто після збору врожаю.

Заборона відповідачу проводити обробіток грунту, суд вважає забороною проводити необхідний цикл агрономічних робіт, пов`язаних з веденням товарного сільськогосподарського виробництва, що призведе до знищення посівів та втрати врожаю (майна), який належить орендарю та як наслідок матеріальних збитків.

Згідно з імперативними приписами ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Разом з тим, зазначена заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, як це передбачене п. п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України.

При цьому, суд звертає увагу заявника на тому, що питання необхідності застосування зустрічного забезпечення вирішується судом, а не заявником, і саме заявник зобов`язаний вказати, у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

За приписами ч. 10 ст. 153 ЦПК України наслідком встановлення подання заяви про забезпечення позову без додержання вимог статті 151 ЦПК України є повернення її заявнику, про що суд постановляє ухвалу.

Оскільки заява про забезпечення позову подана без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, суд дійшов висновку про її повернення заявнику.

Разом з тим, суд роз`яснює заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє права повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 151-154 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача - адвоката Коваленко П.П. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки шляхом заборони орендарю вчиняти певні дії щодо обробітку грунту, - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Іщенко Х.В.