№ 336/4318/20
провадження № 2/336/383/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Павловцева В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного непроживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

11.08.2020 р. представник позивача адвокат Шкабуро О.В. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 фактично проживав з померлою за адресою: АДРЕСА_1 з 2013 р. по момент її смерті.

Будинок АДРЕСА_1 належав померлому діду позивача - ОСОБА_4 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності та реєстраційного напису БТІ на вказаному договорі від 03.10.1988 р. № 33251 здійсненим в реєстровій книзі № 184.

Дід позивача ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Оскільки інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 не було, тому що його дружина ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько позивача ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , то тітка позивача ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, прийняла спадщину у вигляді будинку, шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Проте, ОСОБА_3 так і не оформила право власності на себе.

Отже, після смерті тітки позивача ОСОБА_3 , виникла необхідність вирішення питання про спадкування будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач по справі ОСОБА_2 є сином померлої ОСОБА_3 . Але в 2010 р. ОСОБА_2 поїхав проживати до батька в село назва якого позивачу не відома, більше до тітки він не повертався, до будинку не з`являвся та не проживав. Заходи щодо поховання тітки здійснював позивач.

З метою прийняття спадщини після смерті тітки ОСОБА_3 , позивач звернувся до приватного нотаріуса ЗМНО, як спадкоємець за правом представлення (після смерті батька), де йому повідомили, що оскільки на час смерті спадкодавця ОСОБА_3 разом із нею був також зареєстрований ОСОБА_2 , то він буде вважатися таким, що прийняв спадщину, у разі якщо протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини останній не звернеться з заявою про відмову від спадщини.

За позовом представник ОСОБА_1 ОСОБА_7 просить: встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , постійно не проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 27.08.2020 р. позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05.10.2020 р.

05.10.2020 р. підготовче судове засідання відкладено на 11.11.2020 р. на підставі п.1 ч.2 ст.198, п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України.

11.11.2020 р. підготовче судове засідання відкладено на 10.12.2020 р. на підставі п.1 ч.2 ст.198, п.4 ч.2 ст.223 ЦПК України.

10.12.2020 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 19.02.2021 р.

19.02.2021 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 13.04.2021 р. на підставі ч.1 ст.240, ч.4 ст.223 ЦПК України для повторного виклику відповідача.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позов, просили його задовольнити.

Відповідач до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав.

Суд розглянув справи за відсутності відповідача на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом з письмових доказів, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с.8).

13.06.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Салтан В.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті його тітки ОСОБА_3 , яка постійно на день смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 , спадкоємцем якої він є у зв`язку з тим, що його батько ОСОБА_6 , рідний брат спадкодавця, помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.60 зв.).

В згаданій заяві позивач зазначив, що крім нього, спадкоємцем за законом, згідно ст.1261 ЦК України, є син спадкодавця ОСОБА_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.29, 49).

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до п.п. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Метою звернення заявника до суду є встановлення факту не проживання спадкоємця першої черги відповідача ОСОБА_2 , зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, для подальшого оформлення прав на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 в нотаріальному порядку.

Ст.16 ЦК України передбачено способи захисту цивільних прав та інтересів, якими можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Обраний позивачем спосіб захисту цивільного права має призводити до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу.

Позивач в обґрунтування вимог про встановлення факту послався на положення ст.315 ЦПК України, за змістом якої у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, вбачається, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Як встановлено судом, з часу відкриття спадщини пройшло більше шести місяців, і протягом цього строку від ОСОБА_2 не надходило заяв про відмову у прийнятті спадщини після смерті матері ОСОБА_3 .

Таким чином, відповідач після смерті матері, в силу правил ч.3 ст.1268 ЦК України, прийняв спадщини, а реєстрація місця проживання, є достатньою обставиною для визнання спадкоємця таким, який прийняв спадщину.

Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 360/2312/16-ц.

Вимога про встановлення факту постійного непроживання зі спадкодавцем не є належним способом судового захисту позивача у розумінні ст.16 ЦК України. Вказаний юридичний факт підлягає встановленню при вирішенні спадкового спору, а не як окрема позовна вимога.

Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року, у справі № 592/7860/17.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про безпідставність заявлених позовних вимог, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Фактичне місце проживання відповідача не має правового значення у цій справі, з огляду на зміст позовних вимог, а тому акт про встановлення факту проживання ОСОБА_1 (а.с.16) та показання свідків про непроживання відповідача зі спадкодавцем не змінюють висновки суду.

На підставі ст.141 ЦПК України, суд не стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 354ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про встановлення факту постійного непроживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 23 квітня 2021 року.

Суддя О.В.Дмитрюк