Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/458/21
Провадження № 2/376/619/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2021 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді: Коваленка О.М.,

при секретарі: Таранчук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням.

Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що вона, є власником будинку АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджується рішенням Сквирського районного суду Київської області у справі №376/410/19 від 18.04.2018 року.

В будинку АДРЕСА_1 зареєстровані:

Дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстрація з 13.11.2001 року;

Син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстрація з 21.08.2008 року;

Стороння особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстрація з 26.06.2007 року.

В будинку відповідач ОСОБА_2 зареєстрований, але не проживає понад п`ять років без поважних причин, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має, що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання про проживаючих осіб в житловому будинку АДРЕСА_1 від 26.02.2021 №36 складений депутатом Сквирської міської ради Бондарчук К.Ф.

Відповідач не є членом сім`ї позивачки. Реєстрація відповідача в будинку впливає на розмір комунальних послуг, позивачка не має можливості отримувати субсидію, тому вона звертається до суду з даним позовом та просить суд:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, будинком АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.16) та не надав відзив на позов.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України передбачено, якщо учасник справи або його представник належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

На підставі вимог ст.. 223 ЦПК України, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутність не з`явившихся учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією рішення Сквирського районного суду Київської області у справі №376/410/19 від 18.04.2019 року (а.с.6) та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер 240 (а.с.7).

В будинку АДРЕСА_1 зареєстровані:

Дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстрація з 13.11.2001 року;

Син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстрація з 21.08.2008 року;

Стороння особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстрація з 26.06.2007 року, що підтверджується копією довідки № 179 видана Виконавчим комітетом Сквирської міської ради від 19.02.2021 (а.с.9).

В будинку відповідач ОСОБА_2 зареєстрований, але не проживає понад п`ять років без поважних причин,що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання про проживаючих осіб в житловому будинку АДРЕСА_1 від 26.02.2021 №36 складений депутатом Сквирської міської ради Бондарчук К.Ф. (а.с.10)

Відповідач не є членом сім`ї позивачки.

Реєстрація відповідача в будинку впливає на розмір комунальних послуг, позивачка не має можливості отримувати субсидію, тому вона звертається до суду з даним позовом.

Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати а оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені угоди.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Частиною 1 ст. 71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно з вимогами ст. 72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, оскільки право позивачки як власника будинку, дійсно порушується тим, що в будинку, який належить їй на праві приватної власності, зареєстровано відповідача ОСОБА_4 , який не проживає в будинку понад п`ять років, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319,391 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12,13,19,76,81, 223,247, 258,259,263 -265, 351,352,354 ЦПК України, ст. ст. 71,72,150 Житлового кодексу Української РСР суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, будинком АДРЕСА_1 .

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: О.М. Коваленко