Справа №442/5997/21
Провадження №2/442/1285/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючої судді: Гарасимків Л.І.

при секретарі - Петрів В.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог : Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі ЗМУМЮ ( м.Львів) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальність «Фінпром Маркет», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог : Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі ЗМУМЮ ( м.Львів) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 14.07.2021 року на його адресу проживання надійшов лист з Дрогобицького міськрайонного відділу ДВС, яким повідомлено про арешт майна та коштів позивача як боржника по ВП № 6614784. Отримавши в подальшому копію постанови про відкриття виконавчого провадження та копію виконавчого документу з"ясував, що за заявою стягувача- відповідача ТзОВ Фініпром маркет" відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого напису № 17167, який виданий 25.09.2020 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з позивача в користь відповдіача заборгованості в розмірі 25050.00 грн. З копії виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус пропонує стягнути заборгованість з позивача на підставі статті 87 Закону України " Про нотаріат " та відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборогованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затверджених Постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172 в користь ТзОВ "Фінпроммаркет" грошові кошти, якому ТзОВ " Фінансова компанія "Арбімаркет" відступила право вимоги на підставі договору про відступлення прав вимоги від 04 серпня 2020 року, якому у свою чергу ПАТ " Банк Фінанси та кредит" на підставі договору про відступлення права вимоги № 000123 -а від 12.06.2018 року, відступив право вимоги за кредитним договором № 006-Р/027001 від 15.04.2011 року укладеного між ПАТ " Банк Фінанси та кредити " та ОСОБА_1 .

Вважає, що вище вказаний виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, оскільки такий не отримував, будь-яких фінансових зобов`язань перед відповідачем у нього не має. Він ніколи не отримував жодного повідомлення про намір відповідача вчинити виконавчий напис та підстава для вчинення цього виконавчого напису невідомо яка. Крім того зазначив, що така особа як Приватнтй нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, в реєстрі нотаріусів відсутня, а діяльність банку фактично припинена, всі функції по управлінню банком з 18.09.2015 року здійснює уповноважена особа Фонду гарантування вкладів і кредити банку, який перебуває у процесі ліквідації продаються лотами на біржі чи аукціоні.

Про існування виконавчого напису позивач дізнався лише в порядку ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Вважає, шо виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, просить позов задоволити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однаку від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо врегулювання спору за участю судді заперечує, а тому суд розглянув справу у відсутності позивача на підставі наявних доказів по справі.

Представник -відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» в судове засідання не з"явився, відзив на позовну заяву не подавав. Просив вирішити спір і мировому порядку та подав заяву про визнання позовних вимог, з якої вбачається , що останній просить задовільнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч.1 ст.201 ЦПК України врегулювання спору за участю судді проводиться за згодою сторін до початку рогляду справи по суті.

Оскільки згоди на врегулювання спору за участю судді сторони не дійшли, відтак суд розглянув справу за загальними правилами позовного провадження.

Відповідно до положень ч. ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Оскільки відповідач визнав, пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ч. ч. 3,4 ст. 200, ст. 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.13 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями- не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього року.

Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу II "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом міністерств України № 296/5 від 22.02.2012, отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягуваним і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом.

Частиною 1 статті 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Згідно ст.46 ЗУ «Про нотаріат», нотаріуси або посадова особа, яка нотаріальні дії, має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів (частина 2 статті 87 Закону України "Про нотаріат").

Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів» Розділу II "Порядок цчшення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства України № 296/5 від 22.02.2012р., для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріусу учиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999р. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999р.

Відповідно до п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчих написів подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право зве: стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, отже, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджусться, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документ підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, і беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.

Крім того, судом враховано, що на підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, нотаріус повинен упевнитись в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Зокрема, документом, що підтверджує цей факт, є отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов`язання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою. Саме таку правову позицію висловив Верховний суд України в постанові від 20.05.2015 року (справа №6-158цс15), однак жодних вимог позивач не отримував.

Суд бере до уваги, що Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.».

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в заяві ПАТ КБ «Привагбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем.

Крім того для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява ( підпункт 2.1 пункту 2 глави 16 розділу 111 Порядку №296/5), а нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспіврність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, передбачені Переліком № 1172, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року, згідно статті 88 Закону України " Про нотаріат" та підпунктів 3.1.3.2. пункту 3 глави 16 розділу 11 Порядку № 296/5.

Таким чином судом враховано, що позивач ОСОБА_1 ніколи не укладав нотаріально посвідчених договорів, і те що на час вчинення виконавчого напису і на даний час у позивача не має жодної заборгованості перед відповдіачем так як і перед банком, відтак враховуючи вищевикладені положення норм чинного законодавства України приймаючи до уваги вставлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що виконавчий напис суперечить вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом та відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

А відтак, суд надав оцінку сукупності узгоджених між собою доказів та зазначив, що їх достатньо, а тому заявлені позовні вимоги слід задоволити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.4, 12, 133, 141, 354 ЦПК України, ст.184 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати виконавчий напис №17167 від 25.09.2020 р., що виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 в користь ТОВ «ФК «Фінпром маркет", заборгованості у розмірі 25050.00 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ТОВ «ФК «Фінпром маркет", на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони у справі:

Позивач - ОСОБА_1 , місце реєстрації : АДРЕСА_1 , ІДН НОМЕР_1

Відповідач - ТОВ «ФК «Фінпром маркет", , юридична адреса : м.Ірпінь, вул. М. Стельмаха,9 А офіс 204 Київська область, 08200

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог:

- Приватнтй нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, юридична адреса - м.Київ, вул. Мала Житомирська,6/5

- Дрогобицький відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі ЗМУМЮ ( м.Львів) , юридична адреса м. Дрогобич, вул. 22 Січня, 34

Суддя Гарасимків Л.І.