ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 вересня 2021 року

м. Харків

справа № 2-707/11

провадження №22ц/818/4146/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів - Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання - Сабельніка Б.В.

участики справи:

заявник - Акціонерне товариство комерційний банк « Приватбанк»,

заінтересовані особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни, яка діє в інтересах Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 березня 2021 року в складі судді Шелест І.М.,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з заявою, у якій просило встановити такий спосіб виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 28.05.2013 по справі 2-707/11: в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами № 226/Р-07 від 28.12.2007 та № РМ-09-011 від 27.10.2009, укладеними між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк» звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів. Інші положення рішення Апеляційного суду Харківської області від 28.05.2013 заявник просив залишити без змін.

Заява мотивована тим, що за наявності рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, АТ КБ «ПриватБанк» позбавлене можливості його реалізувати, оскільки в нього відсутні необхідні документи для реалізації предмета іпотеки та попит у покупців. Вказані обставини є суттєвим та такими, що унеможливлюють виконання вказаного рішення суду.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 березня 2021 року в задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк» про зміну способу виконання рішення відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що заявником не надано жодних доказів наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його виконання неможливим у спосіб, встановлений раніше. Відсутність попиту покупців, правовстановлюючих документів та доступу до предмету іпотеки, необхідних для його продажу, має враховуватися банком при зверненні до суду з відповідними позовними вимогами і тому ці обставини не можуть вважатися істотними. Заявник у своїй заяві фактично ставить питання про зміну судового рішення, оскільки позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу з прилюдних торгів судом при розгляді справи по суті не розглядалася.

Не погодившись з ухвалою суду, АТ КБ « ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, якою просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нову постанову, якою заяву АТ КБ «ПриватБанк» про зміну способу виконання рішення задовольнити. Банк послався на порушення норм процесуального права, що мають значення, та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішенням Апеляційного суду Харківської області від 28.05.2013 в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами № 226/Р-07 від 28.12.2007 та № РМ-09-011 від 27.10.2009 звернено стягнення на квартиру загальною площею 69,2 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом продажу за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, незалежним експертом на стадії оцінки квартири АТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням АТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, нео бхідних для здійснення продажу. АТ КБ "Приватбанк" позбавлений можливості виконати зазначене рішення суду, оскільки відсутні правовстановлюючі документи для реалізації предмета іпотек и, попит покупців на цей вид майна, вільний доступ до предмету іпотеки, необхідний для реалізації предмету іпотеки на підставі рішення суду. Після прийняття судового рішення у справі № 2-707/11 відбулися зміни в законодавстві, і для здійснення купівлі-продажу предмету іпотеки (нерухомого майна) необхідно пред`явити оригінали або дублікати правовстановлюючих документів на предмет іпотеки. Оскільки АТ КБ "ПриватБанк" не має права на отримання дублікату таких документів, а без правовстановлюючих документів реалізувати нерухоме майно неможливо, а боржник ухиляється від виконання рішення та не надає такі документи для реалізації предмета застави, це унеможливлює виконання рішення суду. Право реалізації предмета іпотеки шляхом продажу вказаного предмету іпотеки і проведення прилюдних торгів є різними способами його виконання, а не зміною суті рішення в цілому, оскільки спрямоване на безумовне виконання рішення суду, що набрало законної сили, а не на зміну його змісту чи суті.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, розглянутих судом першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як установлено судовим розглядом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Апеляційного суду Харківської області від 28.05.2013 в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами № 226/Р-07 від 28.12.2007 та № РМ-09-011 від 27.10.2009 звернено стягнення на квартиру загальною площею 69,2 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом продажу за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, незалежним експертом на стадії оцінки квартири АТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням АТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. АТ КБ "Приватбанк" позбавлений можливості виконати зазначене рішення суду, оскільки відсутні правовстановлюючі документи для реалізації предмета іпотеки, попит покупців на цей вид майна, вільний доступ до предмету іпотеки, необхідний для реалізації предмету іпотеки на підставі рішення суду (т.2 а.с. 3-6).

Частиною 1статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частин 1, 3 статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 3 статті 33 Закону України № 1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження» визначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 19 вересня 2018 року у справі № 688/2321/17 (провадження № 61-31504св18) при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

У постанові від 26 вересня 2018 року у справі № 2025/2-10/11 (провадження № 61-24608св18) Верховний Суд також зазначив, що поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України. Зокрема, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

З наведеного вбачається, що суд може змінити чи встановити спосіб і порядок виконання судового рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Чинним законодавством не передбачено чіткого та вичерпного переліку підстав зміни способу та порядку виконання судового рішення. Але змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Частина третя статті 33 Закону України «Про іпотеку» визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий: захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса) або самозахист (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя).

У статті 39 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

За змістом статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі, у формі електронних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог цього Закону.

Отже, способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду є: 1) реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (стаття 39 Закону); 2) продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 Закону).

Зазначене відповідає висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц, провадження № 14-112цс19.

Таким чином, зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.

Під час розгляду заяви про встановлення або зміну способу й порядку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Отже, при вирішенні питання про встановлення способу і порядку виконання рішення суду, суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.

Питання щодо встановлення способу і порядку виконання рішення суду може бути розглянуто у виняткових випадках, що обумовлені об`єктивними ускладненнями при виконанні цього рішення. В іншому випадку зацікавлена особа має право звернутися до суду з новим позовом.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції вказав, що зазначені заявником обставини не є такими, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його виконання неможливим у спосіб, встановлений раніше.

Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, заявником не надано доказів, які б підтверджували виняткові обставини, які утруднюють виконання рішення суду, заява містить лише посилання на такі обставини.

Тому судова колегія вважає, що суд обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви.

Суд відповідно до ч. 4 ст.263 ЦПК України враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 25.11.2015 у справі № 6-1829цс15, за якою продаж предмета іпотеки від імені іпотекодержателя врегульовано ст. 38 Закону України «Про іпотеку», тоді як продаж з прилюдних торгів передбачено ст. 39 цього Закону. Зазначене свідчить про правильність висновку суду першої інстанції, що у дійсній заяві АТ КБ «ПриватБанк» фактично ставить питання про зміну рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Враховуючи викладене, колегія суддів уважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції від 16.03.2021 - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389,390, 391 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни, яка діє в інтересах Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», залишити без задоволення.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 2 вересня 2021 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук