ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/547/21
провадження № 2/691/437/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі: головуючого судді Подороги Л.В., при секретарі Ільченко А.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Городищенського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги просив задовольнити, вказавши, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони спільно не проживають протягом 13 років, у нього є інша жінка. Судові витрати просив залишити за ним.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо розірвання шлюбу, просила залишити їй прізвище набуте у шлюбі « ОСОБА_2 ».

Заслухавши сторін, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

02.07.1988 сторони зареєстрували шлюб.

Від шлюбу мають повнолітніх дітей.

Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» звернуто увагу судів на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Вбачається, що подальше збереження сім`ї неможливе, оскільки сторони припинили подружні відносини близько 13 років тому, спільно не проживають, спільне господарство не веде. Сторони не просили надати їм термін на примирення, а суд не вбачає для цього підстав.

Норми ст. 113 СК України передбачають, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому відповідач має право залишити прізвище набуте у шлюбі - « ОСОБА_2 ».

Таким чином, враховуючи викладені позивачем обставини та беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог.

За висловленою позивачем позицією, судові витрати залишаються за ним.

На підставі викладеного, керуючись ст. 104, 105, 110 - 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст. 5, 6, 12, 13, 14, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 273 Цивільно - процесуального Кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 02.07.1988 Виконавчим комітетом Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області, актовий запис № 13.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище набуте у шлюбі - « ОСОБА_2 ».

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду, через суд першої інстанції, протягом 30 днів, з дня його проголошення.

Суддя Л. В. Подорога