Ухвала

07 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 462/5828/20

провадження № 61-2523ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Мартєва С. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 20 листопада 2020 року за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування судового наказу від 29 вересня 2020 року у справі за заявою Львівського комунального підприємства «Сигнівка» про стягнення боргу з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Львівське комунальне підприємство «Сигнівка» (далі - Львівське

КП «Сигнівка») звернулося до суду із заявою про стягнення боргу

з ОСОБА_1 , ОСОБА_2

29 вересня 2020 року Залізничним районним судом міста Львова видано судовий наказ, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Львівського КП «Сигнівка» заборгованість за надані послуги в розмірі 6 592,32 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Львівського

КП «Сигнівка» судовий збір в розмірі по 105,10 грн з кожного.

Не погоджуючись з вказаним судовим наказом, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про скасування судового наказу

№ 462/5828/20, виданого 29 вересня 2020 року Залізничним районним судом міста Львова за заявою Львівського КП «Сигнівка» про солідарне стягнення боргу з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в розмірі 6 592,32 грн

та судового збору - 210,20 грн.

Ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 26 жовтня

2020 року заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування судового наказу від 29 вересня 2020 року № 462/5828/20 повернуто без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 оскаржили її в апеляційному порядку.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 20 листопада 2020 року

у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 26 жовтня 2020 року за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування судового наказу від 29 вересня 2020 року у справі за заявою Львівського КП «Сигнівка» про стягнення боргу з ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 відмовлено.

У лютому 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 26 жовтня 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 20 листопада 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 22 лютого 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Запропоновано заявникам уточнити вимоги касаційної скарги, зокрема, вказати рішення (ухвалу), що оскаржується з зазначенням дат їх ухвалення. Попереджено про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.

Копію ухвали суду касаційної інстанції від 22 лютого 2021 року направлено на адресу заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (квартира

АДРЕСА_1 ), яка зазначена в матеріалах касаційної скарги, та отримано заявниками 12 березня 2021 року,

що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке долучено до матеріалів касаційного провадження.

У березні 2021 року на виконання вимог ухвали суду від 22 лютого

2021 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 , ОСОБА_2 надійшла касаційна скарга, в якій заявники уточнили прохальну частину та просили скасувати ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 26 жовтня 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 20 листопада

2020 року і ухвалити нове рішення про задоволення заяви про скасування судового наказу.

Ухвалою Верховного Суду від 29 березня 2021 року у відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2

про скасування судового наказу від 29 вересня 2020 року за заявою Львівського КП «Сигнівка» про стягнення боргу з ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 26 жовтня 2020 року відмовлено.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 20 листопада 2020 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Запропоновано заявникам подати обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження; документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Попереджено про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.

Копію ухвали суду касаційної інстанції від 29 березня 2021 року направлено на адресу заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (квартира

АДРЕСА_1 ), яка зазначена в матеріалах касаційної скарги, та отримано заявниками 07 квітня 2021 року,

що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке долучено до матеріалів касаційного провадження.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Частиною першою статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до пункту 11 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Виходячи з того, що заявникам надавався достатній строк для усунення недоліків касаційної скарги, з урахуванням обставин, спричинених поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, однак, вони не проявили належної обачності в захисті своїх прав, не цікавилися результатами розгляду касаційної скарги та не зверталися із заявою про продовження строку для усунення вказаних недоліків, та враховуючи, що станом на 07 грудня 2021 року вимоги ухвали суду касаційної інстанції не виконані, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 20 листопада 2020 року має бути визнана неподаною та повернута заявникам.

Як вбачається з матеріалів касаційного провадження, касаційна скарга подана та підписана ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , які проживають разом в одній квартирі АДРЕСА_2 .

У касаційній скарзі зазначена спільна адреса обох заявників: квартира АДРЕСА_2 .

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 12 березня 2021 року вбачається, що ухвала Верховного Суду

від 22 лютого 2021 року про залишення касаційної скарги без руху отримана обома заявниками, про що свідчить направлена касаційна скарга з уточненою прохальною частиною, що також підписана ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 07 квітня 2021 року вбачається, що ухвала про залишення цієї касаційної скарги без руху направлялася на адресу як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 одночасно, оскільки касаційна скарга була подана та підписана ними обома, та вказана ухвала суду касаційної інстанції отримана, про що свідчить підпис ОСОБА_1 .

Тому підстави вважати, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не повідомлені належним чином про залишення їх касаційної скарги без руху, відсутні.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 20 листопада 2020 року вважати неподаною та повернути заявникам.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

С. О. Карпенко

С. Ю. Мартєв