РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/328/21

2/609/221/2021

27 квітня 2021 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді Катерняк О.М.

за участі:

секретаря судового засідання Аніпчук В.Р.

позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шумськ, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат,

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 29 березня 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення додаткових витрат на навчання.

2. Свої позовні вимоги позивач обгрунтувала тим, що 09 лютого 2002 року між її батьками було укладено шлюб, який на даний час розірвано, від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась позивачка, яка після розірвання шлюбу батьків залишилась проживати з матір`ю.

Відповідно до рішення Шумського районного суду від 15.01.2015р. по справі №609/1571/14-ц відповідач сплачував аліменти на утримання позивачки до досягнення нею повноліття у розмірі по 400 грн. щомісячно.

Рішенням Шумського районного суду від 09.02.2021р. по справі №609/58/21 з відповідача було стягнуто в користь позивачки аліменти, як повнолітній дочці, яка продовжує навчатись, в розмірі 2000 грн.

На даний час позивачка є повнолітньою, але разом з тим навчалася на четвертому курсі денного відділення Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя на контрактній основі. Плата за навчання відповідно до договору про надання освітніх послуг становила за семестри VII-6580 грн., VIII-3850 грн., які позивачка оплатила 11.09.2020 6600 грн. та 06.01.2021 3830 грн.

Позивач ОСОБА_1 стверджує, що оскільки вона навчалась на стаціонарі у ВНЗ на контракті, стипендії не отримувала, ніякого джерела доходів не має, а відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, тому має можливість брати участь у додаткових витратах, які вона понесла на навчання.

Просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь половину вартості додаткових витрат на своє навчання в сумі 5215 грн.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою суду від 30 березня 2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду та призначено справу до судового розгляду по суті на 27 квітня 2021 року.

4. В судовому засіданні позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві, просила суд її задовольнити.

5. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, пояснив, що дочка повнолітня, а в нього на утриманні ще двоє неповнолітніх дітей віком 13 та 11 років, а також, що він на даний час доходів не має, оскільки не має постійної роботи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

6. Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом РАЦС Шумського районного управління юстиції Тернопільської області 20.04.2007 року ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в графі батьки вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а/з № 6.

7. Суд встановив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилась в с. Садки, Шумського району, Тернопільської області, був виданий паспорт громадянина України № НОМЕР_2 від 22.12.2017 року та ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 досягнула повноліття.

8. Відповідно до повторного свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 виданого Відділом РАЦС Шумського районного управління юстиції Тернопільської області 17.04.2007 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано 25.04.2005 року, а/з № 30.

9. Із додаткової угоди №б/н від 01 вересня 2019 року до договору про надання освітних послуг від 03.08.2017 року, укладеної між Технічним коледжем Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя та ОСОБА_3 , вбачається, що розмір оплати за 2020/2021 навчальний рік складає: семестр VII-6580 грн., семестр VIII-3850 грн.

10. Як вбачається із квитанцій №0.0..1 від 11.09.2020 р. та № 0.0.1967624 від 06.01.2021 р., позивач сплатила Технічному коледжу ТДТУ ім.І.Пулюя за навчання ОСОБА_1 кошти в загальній сумі 10430 грн. 00 коп.

11. Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 09.02.2021р. по справі №609/58/21 з відповідача було стягнуто в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_1 , яка продовжує навчатись, починаючи з 18 січня 2021 року і до закінчення навчання в Технічному коледжі Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя, а саме до 30 січня 2021 року, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн.

ІV. Оцінка Суду.

12. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

13. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

14. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

15. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

16. Згідно зі ст. 185 ч.1 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

До особливих обставин, викладених у ст.185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 такою особливою обставиною, яка потребує додаткових витрат, вказала своє навчання у вищому навчальному закладі.

17. Відповідно до приписів ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

18. Відповідно до частини третьої і четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

19. Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

20. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи ( частина перша статті 76 ЦПК України).

21. Згідно з ч. 1, 7 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

22. Щодо позовних вимог позивача про стягнення додаткових витрат на утримання дитини понесених у зв`язку із навчанням, відповідно до поданих доказів про оплату даних освітніх послуг, суд вважає за необхідне зазначити, що навчання дитини у вищих навчальних закладах для здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини та регулюється іншою нормою матеріального закону, зокрема з відповідача на користь позивача за рішенням суду підлягають стягненню аліменти до досягнення дочкою повноліття або стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Такі висновки відповідають правовій позиції, що викладена у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 у справі № 569/6838/15-ц.

Тоді як позивач, як дочка, вже реалізувала такий спосіб захисту свого права на стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, відповідно рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 09.02.2021р. у справі №609/58/21.

23. Крім того, позивач не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність її платного навчання, при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти без оплати, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини.

З боку позивача не надано доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання саме у зазначеному вище закладі. Такі навчальні заклади було обрано позивачем на власний розсуд, без погодження із відповідачем.

Суд зауважує, що не відносяться до особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, навчання дитини з метою здобуття професійної освіти. Такий висновок відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 26.08.2020 року у справі №336/1488/19.

24. Крім того, статтею 201 Сімейного кодексу України регулюється застосування норм цього Кодексу до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, якою, зокрема, передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Серед яких не вбачається статті 185 СК України, якою саме встановлюється обов`язок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо).

25. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У контексті вказаної практики суд вважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім.

Інших фактичних даних, які мають значення для справи, немає.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позивачу слід відмовити у задоволенні позову про стягнення додаткових витрат на навчання повнолітньої дитини.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

26. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, позивач від сплати судових витрат звільнена згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 180, 198, 199, 201 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 141, 258-265, 268, 279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. В задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм НОМЕР_2 , орган видачі 6128, РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм НОМЕР_5 , орган видачі 6128, РНОКПП НОМЕР_6 ) про стягнення додаткових витрат, половину вартості навчання, в сумі 5215 грн. відмовити.

2. Судові витрати у справі компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шумський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 29 квітня 2021 року.

Суддя: О. М. Катерняк