Номер провадження: 22-ц/813/6603/21
Номер справи місцевого суду: 523/987/21
Головуючий у першій інстанції Мурманова І. М.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Цюри Т.В.,
Суддів: Гірняк Л.А., Комлевої О.С.,
За участю секретаря судового засідання: Воронової Є.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 25 січня 2021 року про відмову у відкриті провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство», Комісія з питань розгляду матеріалів про визначення статусу учасників бойових дій Міністерства інфраструктури України, Пенсійний фонд України Головне управління пенсійного Фонду України в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання особи за її життя учасником бойових дій,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року, ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання особи за її життя учасником бойових дій. В обґрунтування заяви зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Заявник зазначає, що виник спір щодо доведеності статусу його батька, як учасника бойових дій, а тому просить встановити факт що судно «Іркутськ» з 01.05.1962 року по 13.05.1963 року, з екіпажом в 40 чоловік, знаходилось с Середземному морі в територіальних водах Єгипту і порту Александрія, де велись бойові дії на якому працював його батько.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25 січня 2021 року у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство», Комісія з питань розгляду матеріалів про визначення статусу учасників бойових дій Міністерства інфраструктури України, Пенсійний фонд України Головне управління пенсійного Фонду України в Одеській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання особи за її життя учасником бойових дій - відмовлено.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 25 січня 2021 року та передати питання про відкриття провадження на новий розгляд до суду першої інстанції.
В судове засідання, призначене на 22.04.2021 року, з`явився позивач ОСОБА_1 , інші сторони по справі до суду не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.
Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на таке.
Так, відмовляючи у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини1 ст. 186 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що є судове рішення, яке набрало законної сили між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та обставинам справи, з огляду на наступне.
Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права.
Відповідно до положень п. 2 частини 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.
Зазначена у пункті 2 частини першої ст. 186 ЦПК України підстава для відмови у відкритті провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті, а тому наявність у тотожному спорі рішення суду, що набрало законної сили, є перешкодою для повторного звернення до суду з таким самим позовом.
У тих випадках, коли справа вже вирішена судом або коли сторони розпорядилися своїми правами певним чином і суд затвердив ці дії, повторне звернення до суду не допускається. Неможливість повторного розгляду справи, коли є судове рішення, що набрало законної сили і не скасоване у встановленому законом порядку, перш за все пов`язана з виключністю судового рішення. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Таким чином, необхідність застосування п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України обумовлена, зокрема, неприпустимістю розгляду судами одного і того ж спору двічі. Підставою для прийняття судового рішення про відмову у відкритті провадження у справі може бути лише наявність на час вирішення питання про відкриття провадження у справі рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.
Для застосування вказаної підстави для відмови у відкритті провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом перщої інстанції рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2019 року (справа № 523/14905/17) в позові ОСОБА_1 до Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство», Міністерства інфраструктури України, Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Чорноморського міського військового комісаріату Міністерства оборони України, Суворовського районного військового комісаріату м. Одеси Міністерства оборони України, Одеського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України, Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Міністерство у справах ветеранів України, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання особи учасником бойових дій, зобов`язання вчинити певні дії, відмовлено в повному обсязі.
Відповідно до вказаного рішення суду від 17 вересня 2019 року (справа № 523/14905/17), ОСОБА_1 звернувся із позовом про встановлення факту належності у ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , статусу учасника бойових дій, встановлення факту що судно «Іркутськ» з 01.05.1962 року по 13.05.1963 року, з екіпажом в 40 чоловік, знаходилось с Середземному морі в територіальних водах Єгипту і порту Александрія, де велись бойові дії та визнання батька ОСОБА_2 по статусу учасником бойових дій на судні «Іркутськ».
Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17.09.2019 року залишено в силі постановою Одеського апеляційного суду від 03.03.2020 р.
Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання особи за її життя учасником бойових дій тотожна справі № 523/14905/17, що розглядалась в Суворовському районному суді м. Одеси між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, та вже була розглянута в суді, рішення по справі залишено в силі Постановою Одеського апеляційного суду, а тому при наявності судового рішення, яке набрало законної сили, відсутні підстави для відкриття провадження у справі.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на нетотожність справи № 523/987/21 зі справою № 523/14905/17, оскільки справа № 523/14905/17 розглядалась в порядку загального позовного провадження, а заява по справі № 523/987/21 була подана в порядку окремого провадження, тобто на думку апелянта в цих справах повністю не збігається за складом учасники цивільного процесу, матеріально- правові вимоги та обставини, що обгрунтовують звернення до суду.
На вказані посилання апелянта, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що цивільна справа № 523/14905/17 за позовом ОСОБА_1 до Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство», Міністерства інфраструктури України, Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Чорноморського міського військового комісаріату Міністерства оборони України, Суворовського районного військового комісаріату м. Одеси Міністерства оборони України, Одеського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України, Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Міністерство у справах ветеранів України, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання особи учасником бойових дій, зобов`язання вчинити певні дії та цивільна справа № 523/987/21за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство», Комісія з питань розгляду матеріалів про визначення статусу учасників бойових дій Міністерства інфраструктури України, Пенсійний фонд України Головне управління пенсійного Фонду України в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання особи за її життя учасником бойових дій є тотожними між собою справами, оскільки в них вбачається однаковий склад учасників справи, той самий предмет та підстави позову, а розгляд вказаних справ у різних провадженнях не є підставою вважати їх нетотожними та не дає підстав для скасування ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 25 січня 2021 року.

З огляду на вищевикладене апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, а оскаржувана ухвала відповідає нормам права, тому підстави для її скасування відсутні.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення суду ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд ,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 25 січня 2021 року про відмову у відкриті провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство», Комісія з питань розгляду матеріалів про визначення статусу учасників бойових дій Міністерства інфраструктури України, Пенсійний фонд України Головне управління пенсійного Фонду України в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання особи за її життя учасником бойових дій - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 27.04.2021 року.

Головуючий Т.В.Цюра

Судді: О.С. Комлева

Л.А.Гірняк