Справа № 645/1534/19
Провадження № 4-с/645/48/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Сілантьєвої Е.Є.,

За участі секретаря судових засідань Ятлової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність державних виконавців Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків), боржник ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Стягувач звернулася до суду зі скаргою на неправомірну бездіяльність державних виконавців та стягнення з них витрат на правову допомогу. В обгрунтування скарги ОСОБА_1 зазначила, що 14 листопада 2019 року Фрунзенським районним судом міста Харкова було винесено рішення у цивільній справі № 645/1534/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні орендованим майном. На виконання вказаного рішення 16 січня 2020 року Фрунзенським районним судом м. Харкова було видано, крім іншого, виконавчий лист про усунення ОСОБА_1 як орендарю квартири АДРЕСА_1 , перешкоди в користуванні квартирою шляхом виселення ОСОБА_2 . 12 лютого 2020 року, в порядку ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» вказаний виконавчий лист був поданий стягувачем до Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) разом із заявою про відкриття за ним виконавчого провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 26 Законе України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Скаржник зазначає, що їй стало відомо з інформації, що міститься на офіційному сайті Міністерства юстиції України, 19 лютого 2020 року головним державним виконавцем Міжрайонною ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (після перейменування - Немишлянський ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Цурковим Святославом Ігоровичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61311348 про усунення ОСОБА_6 як орендарю квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 42. 8 кв. м., житловою площею 29. 1 кв. м. перешкоди в користуванні цією квартирою шляхом виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_4 роздруківка постанови державного виконавця від 19 лютого 2020 року про відкриття виконавчого провадження. Однак, скаржник зазначає, в порушення вищезазначених норм, зі спливом більш ніж півтора роки державними виконавцями постанову про відкриття виконавчого провадження № 61311348 від 19 лютого 2020 року на адресу ОСОБА_7 направлено так і не було, окрім постанов про передачу та прийняття виконавчою провадження, жодних виконавчих дій, направлених на виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова вчинено не було. Така бездіяльність державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах на її думку грубо порушує права та законні інтереси стягувача. Невиконання державними виконавцями рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 14 листопада 2019 року у цивільній справі № 645/1534/19 протягом більш ніж півтора року, є порушенням виконавцем однієї з основних засад виконавчого провадження щодо розумності строків, передбаченої п. 7 ч. 1 ст. 2 Закону № 1404-V111 від 02 червня 2016 року. Стягувач переконаний, що бездіяльність державних виконавців є нічим іншим як безпідставною відмовою виконати судове рішення.

Окрім того стягувач зазначає, що вона не має змоги самостійно захистити свої права і законні інтереси, тому скористалася своїм невід`ємним правом та звернутися до фахівця у галузі права - адвоката Поліщука Олега Леонтійовича для отримання професійної правничої допомоги зі складення Скарги на неправомірну бездіяльність державних виконавців і подальшого розгляду цієї справи в суді аж до її остаточного вирішення. У зв`язку з цим, 29 вересня 2021 року між ОСОБА_1 та адвокатом Поліщуком Олегом Леонтійовичем був укладений Договір № 01-29/09-21 про надання правової допомоги, згідно умов якого адвокат Поліщук Олег Леонтійович зобов`язався давати ОСОБА_1 правову допомогу зі складення в Фрунзенський районний суд міста Харкова Скарги на неправомірну бездіяльність державних виконавців в рамках виконавчого провадження № 61311348. В зв*язку з зазначеним просила стягнути судові витрати, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги.

Скаржник ОСОБА_1 до судового засідання не з*явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, надала заяву про слухання справи за її відсутності, скаргу задовольнити в повному обсязі.

Державний виконавець Немишлянського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином, що підтверджується зворотними повідомленням про отримання судових викликів на 19.10.2021, 08.11.2021, окрім того пояснень стосовно вимог скарги, заперечень та будь яких заяв до суду не надходило.

Боржники ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися своєчасно, належним чином, заяв та пояснень суду не надавали.

Відповідно до ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, вважає неможливим подальше відкладення розгляду справи, оскільки відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, з врахуванням категорії справи та строків розгляду скарги, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, з огляду на вимоги ст. 450 ЦПК України, оскільки неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця не перешкоджають розгляду скарги.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги скарги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 431 ЦПК України - виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Розділом VII ЦПК України передбачено судовий контроль за виконанням судових рішень.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі статтею 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні орендованим майном задоволені та ухвалено усунути ОСОБА_1 як орендарю квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 42,8 м.кв., житлова площа 29,1 м.кв. перешкоди в користуванні цією квартирою шляхом виселення ОСОБА_4 , ОСОБА_2 ; вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 42,8 м.кв., житлова площа 29,1 м.кв.

Рішення набрала законної сили 09.01.2020 року та оскаржене в апеляційному порядку не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом

16.01.2020 на адресу позивача, за її заявою було направлено рішення суду, яке набрало законної сили та чотири виконавчих листа.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Згідно наданої копії заяви, 12 лютого 2020 року, в порядку ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» вказаний виконавчий лист був поданий стягувачем до Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіональної о управління Міністерства юстиції (м. Харків) разом із заявою про відкриття за ним виконавчого провадження

З постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.02.2020 вбачається, що державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіональної о управління Міністерства юстиції (м. Харків) Цурковим С.І. 19.02.2020 відкрито виконавче провадження № 61311348 по виконанню рішення суду від 14.01.2019 в частині усунення перешкод в користуванні орендованим майном задоволені та ухвалено усунути ОСОБА_1 як орендарю квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 42,8 м.кв., житлова площа 29,1 м.кв. перешкоди в користуванні цією квартирою шляхом виселення ОСОБА_4 , ОСОБА_2 .

Відповідно до інформації про виконавче провадження № 61311348 від 29.09.2021 з офіційного сайту Міністерства юстиції України, в рамках проведення виконавчих дій було виконано:

- 19 лютого 2020 року головним державним виконавцем Немишлянського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Цурковим Святославом Ігоровичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61311348 про усунення ОСОБА_6 як орендарю квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 42.8 кв. м., житловою площею 29.1 кв. м. перешкоди в користуванні цією квартирою шляхом виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ;

-12 лютого 2021 року виконавче провадження передано державним виконавцем Цурковим С.І. до новоутвореного органу ДВС та постановою про передачу матеріалів виконавчого провадження від 11.04.2021 до виконання прийнято виконавцем Савенковим С.М.;

-11 квітня 2021 року виконавче провадження передано державному виконавцю Новицькій О.О.

Інша інформація відсутня.

Відповідно до абз. 1, 3 ч. 1. ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін га інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчою провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1- 4 частини дев`ятої статі 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому доку менті.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 18 Закону ХУ 1404-УІІІ. виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно матеріалів скарги про хід виконавчого провадження та постановлення будь яких документів ОСОБА_1 відомо не було, оскільки постанови на її адресу не направлялися, вказане також не спростовано державним виконавцем, в провадженні якого перебуває виконавче провадження.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.10.2021 року було витребувано з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №61311348.

Станом на 29.11.2021 Ухвала суду не виконана виконавчою службою, не було надано матеріалів виконавчого провадження для вивчення, пояснень та заперечень на скаргу, доказів про направлення копії постанов виконавця та інших документи виконавчого провадження до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України Про виконавче провадження, заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 48 Закону України Про виконавче провадження, разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Отже, відповідно до вищезазначених нормативних положень, державний виконавець з метою виконання Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2019 року у виконавчому провадженні № 61311348 від 19.02.2020 зобов`язаний заборонити боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності та виконати дії для виселення.

Крім цього, згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 1291 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Суд наголошує, що відповідно до п. 2, п. 7 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад обов`язковості виконання рішень та розумності строків виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З урахуванням викладеного, беручи до уваги час, який минув з моменту відкриття виконавчого провадження (1 рік та 6 місяців), при виконанні Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2019 року у справі № 645/1534/19 Немишлянським ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та державними виконавцями, в провадженні яких перебувало виконавче провадження, порушено засаду розумності строків у вказаному виконавчому провадженні.

Згідност.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставіст.452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Згідност.453 ЦПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

В зв`язку з чим, суд вважає, що державні виконавці не вчинили всіх виконавчих дій на належне і повне виконання рішення суду, враховуючи встановлені судом обставини скарга підлягає частковому задоволенню в частині визнання бездіяльності державних виконавців неправомірною та зобов`язання державного виконавця Немишлянського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Харків) Новицької Ольги Олександрівни усунути порушення прав стягувача ОСОБА_1 та проводити виконавчі дії у виконавчому провадженні № 61311348 із дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження». При цьому суд зазначає, що вимоги щодо порядку вжиття заходів, а саме порядку вчинення дій державним виконавцем, то зазначене входить до компетенції державного виконавця, регулюється Законом України «Про виконавче провадження, та суд не має самостійно визначати перелік та порядок здійснення зазначених дій.

Вимоги заявника про постановлення окремої ухвали суду, згідно ст. 262 ЦПК України, також не підлягають задоволенню, оскільки постановлення окремої ухвали з підстав, передбачених ч.3 ст.262 ЦПК України є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до ч.1ст.262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Між тим, проаналізувавши доводи, на які посилається позивач, суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали.

Враховуючи те що, умисного порушення прав скаржника Немишлянським відділом державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) суд не вбачає, а тому вважає, що підстав для постановлення окремої ухвали немає.

Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 133 ЦПК України визначено види судових витрат, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Заявником на підтвердження надання їй правової допомоги надано копію договору про надання правової допомоги № № 01-29/09-21 від 29.09.2021 року, копію калькуляції-рахунку, копію акту приймання-передачі наданих послуг з правової допомоги від 29.09.2021року, та копію платіжного доручення від 29.09.2021року, в якій зазначено: гонорар адвоката за Договором №01-29/09-21 від 29.09.2021 року, отримувач: ОСОБА_8 , платник: ОСОБА_1 , сума сплати 5120,00 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5120,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 15, 451 ЦПК України, Закону України Про виконавче провадження, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати бездіяльність державних виконавців Немишлянського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Харків) Цуркова С.І., Новицької О.О., Савенкова С.М., Рудної І.С. у виконавчому провадженні № 61311348 з примусового виконання виконавчого листа № 645/1534/19, виданого Фрунзенським районним судом м. Харкова за рішенням від 14.11.2019, неправомірною.

Зобов*язати державного виконавця Немишлянського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Харків) Рудну І.С. усунути порушення прав стягувача ОСОБА_1 та проводити виконавчі дії у виконавчому провадженні № 61311348 із дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Стягнути з Немишлянського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Харків) на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати на правову допомогу в розмірі 5120 грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлено 06.12.2021 року.

Головуючий суддя -