печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Григоренко І.В.,

при секретарі: Ситику Р.В.,

за участю:

представника позивачів: не з`явився,

відповідача: не з`явився,

представника третьої особи: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Горіної Ірини Вікторівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання незаконною та скасування постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії та зобов`язання вчинити нотаріальну дію, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач-1, ОСОБА_1 ) та ОСОБА_2 (далі - позивач-2, ОСОБА_2 ) звернулися до суду з позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Горіної Ірини Вікторівни (далі - відповідач, Приватний нотаріус Горіна І.В.), третя особа - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві (далі - третя особа, ГТУЮ у м. Києві) про з визнання незаконною та скасування постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії та зобов`язання вчинити нотаріальну дію, у якому поросли визнати незаконною та скасувати постанову приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії №16-1/02-31 від 30.05.2019 року; зобов`язати приватного нотаріуса вчинити нотаріальну дію, а саме видати свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після померлого ОСОБА_3 : ОСОБА_1 - на 4/5 часток грошових коштів в сумі 1 000 000,00 доларів США та ОСОБА_2 - на 1/5 частки грошових коштів в сумі 1 000 000,00 доларів США; вирішити питання про розподіл судових витрат.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі посилалися на те, що вони є спадкоємцями ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 має право на 4/5 частки у спадщині, а син покійного ОСОБА_2 - 1/5 частку у спадщині. На початку квітня 2019 року в будинку, в якому проживали ОСОБА_1 та спадкодавець виявлено сейф, в якому знайдено грошові кошти в сумі 1 000 000,00 доларів США та договір дарування грошей від громадянина Ізраїлю - ОСОБА_4 (батька спадкодавця) ОСОБА_3 від 06.12.2004 року. Після виявлення зазначених грошових коштів, ОСОБА_1 звернулась до Приватного нотаріуса Горіної І.В. із заявами про видачу їй та ОСОБА_2 свідоцтв про право на спадщину. Разом з цим Приватний нотаріус Горіна І.В. прийняла постанову №16-1/02-31 від 30.05.2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій зазначила, що відмовляє у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на підставі ст. 49 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з тим, що заявником не подані документі вжиття заходів охорони щодо спадкового майна, грошові кошти не були включені до акту опису спадкового майна, а також грошові кошти не були передані на відповідні рахунки для обліку депозитних сум нотаріуса чи до банківської установи. На думку позивачів відмова приватного нотаріуса у вчиненні нотаріальних дії з підстави не включення грошових коштів до акту опису спадкового майна, а також не внесення грошових коштів на відповідні рахунки для обліку депозитних сум нотаріуса чи до банківської установи не передбачена Законом України «Про нотаріат», а тому є незаконною. У зв`язку з цим позивачі просили позов задовольнити.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2019 року, справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.09.2019 року в порядку загального позовного провадження відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Горіної Ірини Вікторівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання незаконною та скасування постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії та зобов`язання вчинити нотаріальну дію та підготовче засідання у справі призначено на 12.02.2020 року.

12.12.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від ГТУЮ у м. Києві надійшли письмові пояснення в яких останнє просило розглянути справу за відсутності представника третьої особи за наявними матеріалами справи та ухвалити рішення, відповідно до діючого законодавства.

16.01.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від Приватного нотаріуса Горіної І.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що мотиви відмови у вчиненні нотаріальної дії наведенні в оскаржуваній постанові.

22.01.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивачів - адвоката Пролигіна В.А. надійшло клопотання про доручення доказів.

12.02.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивачів - адвоката Пролигіна В.А. надійшла заява про проведення підготовчого засідання за його відсутності.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.02.2020 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Горіної Ірини Вікторівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання незаконною та скасування постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії та зобов`язання вчинити нотаріальну дію закрито та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 09.06.2020 року.

20.02.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивачів - адвоката Пролигіна В.А. надійшло клопотання про доручення доказів.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.06.2020 року у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача та третьої особи щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи відкладено до 20.10.2020 року.

20.10.2020 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному справу знято зі складу та наступне засідання призначено на 28.01.2021 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.01.2021 року, у зв`язку з визнанням явки Приватного нотаріуса Горіної І.В. обов`язковою в судове засідання, відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 14.04.2021 року.

14.04.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивачів - адвоката Пролигіна В.А. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.04.2021 року у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивачів, на підставі ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 10.08.2021 року.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.08.2021 року витребувано у Приватного нотаріуса Горіної І.В. належним чином засвідчені копії документів спадкової справи, заведеної після померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо кола спадкоємців та заяв про відмову від права на спадщину у разі їх наявності.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.08.2021 року у зв`язку із витребуванням доказів, на підставі ч. 2 ст. 240 ЦПК України, в судовому засіданні оголошено перерву до 04.11.2021 року.

11.10.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від Приватного нотаріуса Горіної І.В. на виконання ухвали суду надійшли копії витребовуваних документів.

04.11.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивачів - адвоката Пролигіна В.А. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачів.

В судове засідання 04.11.2021 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується розпискою та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Оскільки, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи.

Вислухавши вступне слово представника позивачів, відповідача, надане у судовому засіданні 10.08.2021 року, дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27.04.2017 року серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 була дружиною спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 28.04.1989 року серії НОМЕР_2 , а ОСОБА_2 - сином померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження від 30.03.2010 року серії НОМЕР_3 .

Оскільки на початку квітня 2019 року в будинку, де проживали ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ,було виявлено сейф, в якому після відкриття знайдено грошові кошти у розмірі 1 000 00,00 доларів США та договір дарування грошей, 26.06.2019 року ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернулася до Приватного нотаріуса Горіної І.В. із заявами про прийняття спадщини, де зазначила, що до складу спадкової маси, зокрема, входять грошові кошти у розмірі 1 000 000,00 доларів США.

Для отримання свідоцтв про право на спадщину на вказані грошові кошти надані такі документи: - договір дарування грошей від 06.12.2004, посвідчений Приватним нотаріусом Сімферопольського міського нотаріального округу Автономної Республіки Крим Борисовою К.К. за реєстровим № 2735, згідно з яким громадянин Ізраїлю - ОСОБА_5 подарував ОСОБА_3 1 000 000,00 доларів США; - декларацію про доходи ОСОБА_3 , одержані з 01.01.2004 року по 31.12.2004 року.

30.05.2019 року Приватний нотаріус Горіна І.В. винесла постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, якою відмовила спадкоємцям - ОСОБА_1 та малолітньому ОСОБА_2 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на грошові кошти в сумі 1 000 000,00 доларів США після померлого ОСОБА_3 у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не подані документи вжиття заходів щодо охорони спадкового майна протягом встановленого чинним законодавством строку, грошові кошти не були включені до акту опису спадкового майна, а також грошові кошти не були передані на відповідні рахунки для обліку депозитних сум нотаріуса чи до банківської установи.

Згідно з довідкою виданою Приватним нотаріусом Горіною І.В. 03.09.2019 року № 22/02-14, ОСОБА_1 має право на 4/5 частки у спадщині, а син покійного ОСОБА_2 - 1/5 частку у спадщині.

Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат».

Частинами 1 та 2 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії.

Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій/бездіяльності нотаріуса, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії (відмови у її вчиненні) і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат» у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями.

Для охорони спадкового майна нотаріуси та посадові особи органів місцевого самоврядування провадять опис майна і передають його на зберігання спадкоємцям або іншим особам (ч. 1 ст. 61 Закону України «Про нотаріат»).

Статтею 65 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що охорона спадкового майна триває до прийняття спадщини всіма спадкоємцями, а якщо її не прийнято - до закінчення строку, встановленого цивільним законодавством України для прийняття спадщини. Про припинення охорони спадкового майна нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, за місцем відкриття спадщини попередньо повідомляє спадкоємців, а в разі переходу майна за правом спадкоємства до держави - відповідні фінансові органи.

Згідно із ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

Таким актом є, зокрема Порядок № 296/5, главою 9 розділу ІІ якого регулюється питання вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Відповідно до п.п. 1.1 - 1.3 п. 1 глави 9 Розділу ІІ Порядку № 296/5, визначено підстави вжиття заходів щодо охорони спадкового майна, охорона спадкового майна здійснюється в інтересах спадкоємців, відказоодержувачів та кредиторів спадкодавця з метою збереження його до прийняття спадщини спадкоємцями. Охорона спадкового майна триває до закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Нотаріус за місцем відкриття спадщини за заявою заінтересованих осіб або з власної ініціативи вживає заходів щодо охорони спадкового майна. Заходи щодо охорони спадкового майна вживаються зазначеним нотаріусом або нотаріусом за місцезнаходженням майна, якому нотаріус, який веде спадкову справу, надіслав доручення.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Разом з тим, позивачами не зазначено у позовній заяві, які саме правила вчинення нотаріальної дії порушено нотаріусом.

Результат аналізу ст. 50 Закону України «Про нотаріат» свідчить, що при задоволенні позову про оспорення рішення нотаріуса щодо відмови у вчиненні нотаріальної дії суд не може зобов`язати нотаріуса вчиняти нотаріальні дії, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до Закону України «Про нотаріат» і належать до його компетенції (до такого по суті висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 17 березня 2021 року у справі № 761/36415/18 (провадження № 61-15155св20)).

Крім того, суд звертає увагу, що як визначено у ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошена померлою.

Згідно із ч. ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Тобто внаслідок спадкування на майно, яке належало спадкодавцеві на праві власності, право власності на це майно у спадкоємця виникає з часу відкриття спадщини.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Ефективним способом захисту прав спадкоємця, який вважає себе таким, що прийняв спадщину, є вимога до інших спадкоємців (в разі їх відсутності, усунення їх від спадкування чи неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття до відповідної територіальної громади за місцем відкриття спадщини (ст.1277 ЦК України)) про визнання права власності на спадкове майно.

Ураховуючи те, що, оскільки саме по собі визнання протиправною постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (відмові видати свідоцтва про право на спадщину) в цілому не забезпечує поновлення права позивачів на спадкування, тому що не тягне за собою будь-яких юридично значимих для неї наслідків, а зобов`язання нотаріуса вчинити нотаріальну дію, зокрема видати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно в цілому, виходить за межі повноважень суду, то суд вважає, що обраний позивачами спосіб захисту їх прав на спадкування також не можна визнати ефективним.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Отже, суд вважає, що заявлений у цій справі позов пред`явлений до неналежного відповідача, оскільки фактично існує спір про право на спадкування після смерті ОСОБА_3 . Приватний нотаріус не може бути відповідачем у цій справі, оскільки предметом позову є спір про право на спадщину, яке визнано нотаріусом, як підстава для відмови позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті спадкодавця в цілому.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. У разі пред`явлення позову не до належного відповідача, суд не вправі за своєю ініціативою і без згоди позивача залучати інших осіб до участі у справі як відповідачів чи співвідповідачів. Суд зобов`язаний вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і стосовно тих відповідачів, які зазначені у ньому. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (п. 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Аналізуючи викладене, суд вважає за можливе відмовити в позові ще й з урахуванням того, що він пред`явлений до неналежного відповідача.

Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки в позові відмовлено, а учасники справи не надали доказів на підтвердження понесення судових витрат, тому судові витрати, які підлягають розподілу між сторонами, відсутні.

Враховуючи викладене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 1216, 1220, 1268, 1277, 1283 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 39, 49, 50, 61, 65 Закону України «Про нотаріат», керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 12, 13, 19, 76-81, 133-141, 259, 263-265, 273, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Горіної Ірини Вікторівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання незаконною та скасування постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії та зобов`язання вчинити нотаріальну дію - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 19.11.2021 року.

Суддя І.В. Григоренко