Провадження № 2/219/792/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

28 квітня 2021 року м. Бахмут Донецької області

Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Шевченко Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Брагіної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмут в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

20.11.2020 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності. Обґрунтовуючи позов вказала, що відповідач ОСОБА_2 є власником будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки, площею 0.0712 га, розташованої за цією ж адресою. У жовтні 2019 році між нею та дружиною відповідача ОСОБА_3 , діючої на підставі доручення від ОСОБА_2 , відбулася домовленість щодо купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , за ціною 7800 доларів США. 29.10.2019 року вона сплатила частину коштів за вищевказаний житловий будинок у сумі 4000 тисячі доларів. 21.08.2020 сплатила ще 3800 доларів США, про що ОСОБА_3 написала розписки. Проте, оформити договір купівлі-продажу, посвідчити його нотаріально, вони не змогли через цілу низку причин. ОСОБА_3 залишила їй усі документи на будинок та земельну ділянку, оскільки виїжджала до РФ, до міста, де проживає вся родина ОСОБА_4 . У серпні 2020 року вони знову звернулися до нотаріуса, але договір укласти не змогли, оскільки документи не були оформлені належним чином.

Зазначає, що вони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу будинку, відбулося повне виконання договору. Продавець передав будинок та ключі від нього для користування, передав усі правовстановлюючі документи, покупець сплатив обумовлену суму за предмет договору. Однак посвідчити договір в нотаріальному порядку виявилось неможливим через відсутність належним чином оформленого правовстановлюючого документа на майно, а потім виїзд власника за межі України. На теперішній час вона не має можливості вплинути на власника задля оформлення усіх необхідних документів для нотаріального посвідчення. Таким чином, позасудове вирішення питання неможливе.

На підставі викладеного просить визнати дійсним правочин купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між нею та ОСОБА_2 та визнати за нею право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 50.2 кв.м, житловою площею 30.1 кв.м, з господарськими будівлями і спорудами та на земельну ділянку площею 0.0712 га, кадастровий номер :00:001:0454, місце розташування: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11.12.2020 за зазначеною цивільною справою було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання, надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 15.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні15.04.2021 представник позивача наполягала на задоволенні позовних вимог. Позивач ОСОБА_1 також вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Світанько Д.О., діючий на підставі договору про надання правової допомоги, ордеру серії АА № 065914 та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1505, виданого на підставі Рішення Донецької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 09.07.2003 № 2, не заперечував проти позовних вимог ОСОБА_5 .

На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою 28.04.2021 учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 18.01.2001 ОСОБА_2 придбав житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу, який зареєстрований 18.01.2001 року Товарною біржею «Нерухомість» та зареєстрований 24.01.2001 Єнакіївським БТІ в реєстраційній книзі № 3 за реєстраційним № 288 (а.с.8).

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 березня 2020 року визнано дійсним вищевказаний договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.9-11).

10.02.2001 ОСОБА_2 придбав земельну ділянку площею 0,0712 га, розташовану в АДРЕСА_1 , яка була передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 10.02.2001 (а.с.13). Право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0712 га, розташовану в АДРЕСА_1 , підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю від 13.02.2001 (а.с.14) та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.15).

Згідно заяви посвідченої 20.08.2020 приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області Пигіда С.І. (а.с.18), ОСОБА_3 надала згоду своєму чоловікові - ОСОБА_2 на продаж жилого будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довіреності посвідченої 06.04.2020 приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Сабіна Л.В. (а.с.19), ОСОБА_2 уповноважив свою дружину ОСОБА_3 продати житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , паспорт серії НОМЕР_1 , отримала від ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , 4000 (чотири тисячі) доларів США, що підтверджується відповідною розпискою (а.с.20).

21 серпня 2020 року ОСОБА_3 , паспорт серії НОМЕР_1 , отримала від ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , 3800 (три тисячі вісімсот) доларів США, що підтверджується відповідною розпискою (а.с.21).

Згідно з технічним паспортом на жилий будинок (а.с.22-24), ОСОБА_2 , є власником жилого будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Дебальцевської міської ради від 18.09.2002 № 432 (а.с.25), ОСОБА_2 дозволено будівництво гаражу розміром 5,0 х 9,5 м по АДРЕСА_1 . 20 вересня 2002 року представником державного комунального підприємства «Перспектива», Дуравкіну В.К. проведено в натурі відвід (розбивку) земельної ділянки під будівництво гаражу розміром 5,0 х 9,5 м по АДРЕСА_1 (а.с.26).

Реєстрація відповідача - ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується домовою книгою (а.с.29-38), копією паспорту серії НОМЕР_3 виданого на ім`я ОСОБА_2 (а.с.40-41) та довідкою виконавчого комітету Миронівської селищної ради від 07.12.2020 № 1524/02-09 (а.с.54).

З акту обстеження жилого будинку від 16.10.2020, складеного заступником голови вуличного комітету вбачається, що ОСОБА_1 паспорт серії НОМЕР_2 та ОСОБА_6 паспорт серії НОМЕР_4 , мешкають та користуються будинком за адресою: АДРЕСА_1 , з жовтня 2019 року. Родина ОСОБА_4 виїхала з с. Миронівський у 2019 році (а.с.39).

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні 15.04.2021 дала показання про те, що ОСОБА_4 були її сусідами. Варвара ОСОБА_4 , дружина позивача, спочатку віддала їй ключі від будинку і просила показувати його покупцям, оскільки вони виїхали в Росію до дітей після обстрілів. ОСОБА_8 ще декілька разів приїжджала. ОСОБА_9 приходила, дивилася на будинок в 2019 році, а потім ОСОБА_10 зателефонувала та сказала, щоб вона віддала ключі ОСОБА_11 . Повідомила, що домовилися про все з ОСОБА_9 . В їх сім`ї все вирішувала ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що восени 2019 року ОСОБА_10 повідомила її, що будуть продавати будинок. Спочатку ключі були в неї, вона показувала будинок, а потім ключі віддала ОСОБА_13 , а та віддала їх ОСОБА_14 . Знаю про відносини між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 як між продавцем та покупцем. ОСОБА_9 проживає у будинку, щоб були якісь між ними претензії не чула. ОСОБА_4 поїхав раніше в Росію, а його дружина ОСОБА_8 поїхала, потім декілька разів приїжджала, а коли продала будинок, то більше не поверталася.

Свідок ОСОБА_15 показав суду, що в 2019 році ОСОБА_16 купила будинок у ОСОБА_4 . Вона є гарною сусідкою, допомогає йому.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Частиною першою статті 694 ЦК України встановлено, що договором купівлі - продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Право власності у покупця на нерухоме майно виникає з моменту нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу та одночасної державної реєстрації цього права. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ч. 1 ст. 182 ЦК України). Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч. 4 ст. 334 ЦК України). Право користування нерухомим майном, яке виникає на підставі договору найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки, підлягає державній реєстрації відповідно до закону (ст. 794 ЦК України).

Право власності у покупця на нерухоме майно виникає з моменту нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу та одночасної державної реєстрації цього права.

При нотаріальному посвідченні договору купівлі - продажу нерухомого майна, умовами якого передбачено відстрочення (розстрочення) платежу, державна реєстрація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно переходу права власності до покупця здійснюється нотаріусом під час вчинення нотаріальної дії, при посвідченні договору купівлі-продажу нерухомого майна.

У разі, якщо сторони договору купівлі - продажу нерухомості з відстроченням (розстроченням) платежу домовилися про збереження права власності за продавцем (ст. 697 ЦК України, ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), момент проведення державної реєстрації права пов`язується з фактом виконання умов договору купівлі-продажу нерухомості з відстроченням (розстроченням) платежу, а саме - оплати повної ціни об`єкта нерухомості.

Наслідком є те, що після нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомості в кредит не відбувається державна реєстрація права власності. Вона буде здійснюватися тоді, коли відбудеться виконання умов договору купівлі-продажу нерухомості в кредит, проведення повного розрахунку за нерухоме майно.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Виходячи з наведеного, право на захист можливе лише у разі його порушення, невизнання або оспорювання, тому логічною вимогою при захисті такого права є обґрунтування такого порушення. Отже, порушення права має бути реальним, стосуватися індивідуально вираженого права або інтересів особи, яка стверджує про його порушення.

Наявність, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті.

Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач позбавлена можливості державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомості за укладеними договорами купівлі - продажу будинку та земельної ділянки через відсутність прояву відповідачем бажання на укладення нотаріального договору, а тому таке право позивача, згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України, підлягає судовому захисту.

Позивач звернулася до суду з позовом про встановлення факту визнання договору дійсним в порядку позовного провадження, оскільки вбачається спір про право.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 293 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту батьківства, володіння будинком на праві власності тощо, тому не можна погодитись, що вимогу, викладену в позовній заяві, можна віднести до юридичного факту, але з позовних вимог вбачається порушення прав позивачки, яке безперечно підлягає захисту в суді.

Ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Судом було встановлено, що між сторонами відбулося повне виконання договору, продавець передав будинок та ключі від нього, разом з усіма правовстановлюючими документами, а покупець сплатив обумовлену суму за предмет договору, що підтверджується матеріалами справи.

На даний час позивач не має можливості оформити вищезазначений правочин у нотаріальному порядку, оскільки відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення відповідного договору купівлі-продажу.

За таких обставин, судом встановлена наявність юридичного складу, який передбачений ч.2 ст.220 ЦК України, що надає суду право визнати дійсним вищевказаний договір купівлі-продажу.

Що стосується визнання права власності на нерухоме майно, то як встановлено ч.3 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 77, 78, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 220, 328, 334, 655, 657, ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності - задовольнити.

Визнати дійсним правочин купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 50.2 кв.м, житловою площею 30.1 кв.м, з господарськими будівлями і спорудами та на земельну ділянку площею 0.0712 га, кадастровий номер :00:001:0454, місце розташування: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_17 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Л.В. Шевченко

28.04.2021