ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/205/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі судді Якусика О.В., за участю секретаря судового засідання Ганіної М.Д., скаржника ОСОБА_1 , представника Дарницького РВ ДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) - Пономар О.В., представника ОСББ «Кут» - адвоката Коршуна Т.О., розглянувши скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи - начальник Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Заєць Анатолій Миколайович, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кут», на бездіяльність органу примусового виконання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва із скаргою на бездіяльність начальника Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Зайця Анатолія Миколайовича, в якій просить (1) визнати неправомірною бездіяльність начальника Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Зайця Анатолія Миколайовича щодо скасування постанови державного виконавця від 05.05.2021 про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 26.04.2021 та (2) зобов`язати начальника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Зайцев А.М. скасувати постанову державного виконавця від 05.05.2021 про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 26.04.2021.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що у Дарницькому відділі державної виконавчої служби м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження ВП № НОМЕР_1 від 26.04.2021 року про стягнення з скаржника на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КУТ» судових витрат у цивільній справі 753/21273/19 в розмірі 2102,00 грн., у якому 26.04.2021 року державним виконавцем винесено постанову про арешт всього рухомого та нерухомого майна боржника, тобто виконавцем було накладено арешт на автомобіль та на квартиру скаржника.

Скаржник вказує, що ще 22.08.2020 виконав рішення апеляційного суду та добровільно перерахував 2102,00 грн. судових витрат на користь ОСББ «КУТ», проте ОСББ 22.04.2021 подало заяву та виконавчий лист для його примусового виконання. 29.04.2021 скаржник повідомив державного виконавця про виконання рішення суду та просив зняти арешт з майна, на що 26.06.2021 отримав постанову державного виконавця від 05.05.2021 про закінчення виконавчого провадження.

Як зазначає скаржник ця постанова (1) була направлена з порушенням вимог абзацу 3 частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження»; (2) при закритті виконавчого провадження державний виконавець всупереч вимогам закону не зняв арешт з майна скаржника. З наведених підстав скаржник вважає, що постанова про закінчення виконавчого провадження є передчасною та порушує його права.

Скаржник неодноразово звертався до державного виконавця та начальника виконавчої служби щодо зняття арешту з його майна, однак арешт не було знято, постанову про закінчення виконавчого провадження не було скасовано, чим порушено його право на вільне володіння, розпорядження та користування майном, у зв`язку з чим скаржник вважає бездіяльність начальника виконавчої служби неправомірною та звернувся до суду за захистом своїх прав з вимогою зобов`язати начальника виконавчої служби зазначених осіб скасувати постанову про закриття виконавчого провадження від 05.05.2021 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 від 26.04.2021.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13.07.2021 прийнято до провадження скаргу та призначено до її розгляду.

24.09.2021 представник Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подав пояснення, в яких заперечив щодо задоволення скарги та зазначив, що після надходження заяви боржника та згідно наданої ним квитанції було встановлено, що борг сплачено до відкриття виконавчого провадження згідно квитанції № 2060-4179-4214-2210 від 22.08.2020 року, у зв`язку з чим державний виконавець 30.04.2021 виніс постанову про зняття арешту з коштів боржника. В подальшому 05.05.2021 державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 і згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на день подання скарги до суду всі накладені обтяження і арешти були зняті.

04.10.2021 представник ОСББ «КУТ» - адвокат Коршун Т.О. подав пояснення по справі, в яких заперечив щодо задоволення скарги посилаючись на те, що державний виконавець при закритті виконавчого провадження зняв арешт з майна боржника, про що зазначено у оскаржуваній постанові. Представник заінтересованої особи також зауважив, що скаржник безпідставно подав скаргу з метою завдати шкоду іншим учасникам справи, оскільки в подальшому ОСОБА_1 подає позови про стягнення моральної шкоди з Держави Україна, чим зловживає своїми правами.

У судовому засіданні, скаржник скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги та пояснила, що на момент подачі скарги предмет спору був відсутній, оскільки державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження та арешт з майна скаржника знятий.

Представник ОСББ «КУТ» у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги заперечував та просив відмовити у її задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.

Так, відповідно до статті 447 ЦПК, частини першої статті 19, частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як свідчать матеріали справи та матеріали виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1, на підставі виконавчого листа № 753/21272/19 від 21.04.2021, виданого Дарницьким судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Кут» судових витрат в розмірі 2102 грн., 26.04.2021 старшим державним виконавцем Дарницького РВ ДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1.

26.04.2021 старшим державним виконавцем Дарницького РВ ДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Бойправ А.О. винесена постанова про арешт майна боржника.

Як слідує з матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_1, 29.04.2021 ОСОБА_1 повідомив державного виконавця про виконання рішення суду у справі № 753/21272/19 та перерахування ним коштів на рахунок ОСББ «КУТ» ще 22.08.2020.

Постановою старшого державного виконавця Дарницького РВ ДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Бойправ А.О. від 30.04.2021 знято арешт з коштів боржника.

05.05.2021 постановою старшого державного виконавця Дарницького РВ ДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ), у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення, закінчено виконавче провадження № НОМЕР_1, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Скаржник зазначає, що на неодноразові звернення до державного виконавця та начальника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з вимогою про зняття арешту з належного йому майна, відповідного реагування не було, арешт не знято, що і зумовило його звернення до суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підстави закінчення виконавчого провадження визначені статтю 39 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з пунктом 9 частини першої якої виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з частиною другою цієї статті постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

За приписами частин першої, другої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Як свідчить зміст постанови про закінчення виконавчого провадження від 05.05.2021, вона винесена старшим державним виконавцем Дарницького РВ ДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Бойправ А.О. на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із сплатою боргу до моменту відкриття виконавчого провадження згідно з квитанцією № 2060-4179-4214-2210 від 22.08.2020 та цією постановою припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення, що відповідає вказаним вище нормам законодавства.

За наведених обставин суд вважає, що державний виконавець правомірно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з чим не вбачає підстав для зобов`язання начальника Дарницького РВ ДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) скасувати цю постанову.

Крім цього, як підтверджується витягом про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація припинення обтяження) № 74885899, 01.07.2021 на підставі оскаржуваної постанови від 05.05.2021 припинено обтяження з реєстраційним номером запису 28808946. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 283077170, 01.07.2021 на підставі оскаржуваної постанови від 05.05.2021 також припинено обтяження нерухомого майна ОСОБА_1 .

Таким чином, на дату звернення скаржника із скаргою у цій справі (07.07.2021) арешт, накладений на майно скаржника був знятий.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як передбачено статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Частиною першою статті 13 ЦК України унормовано, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оцінивши подані сторонами докази, враховуючи підстави поданої скарги, суд дійшов висновку, що державний виконавець правомірно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, припинив у зв`язку з закінченням виконавчого провадження чинність арешту майна скаржника та вчинив дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна, а тому станом на дату звернення скаржника із цієї скаргою відсутнє порушення прав та свобод ОСОБА_1 з визначених ним у скарзі підстав, а тому скарга не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, а саме витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2000 грн, сплачених ОСББ «КУТ» на підставі Договору про надання правової допомоги адвокатом від 12 березня 2012 року, укладеним з адвокатом Коршун Т.О., суд керується частиною 9 статті 141 ЦПК України та вважає, що вказані витрати слід покласти на ОСББ «КУТ», яке, незважаючи на добровільне виконання ОСОБА_1 рішення суду про стягнення з нього судових витрат, все ж ініціювало звернення до державної виконавчої служби за примусовим виконанням цього рішення, що і зумовило пов`язане з цим обмеження прав ОСОБА_1 та необхідність вжиття ним заходів, зокрема і подання скарг на дії державного виконавця, для їх відновлення. З огляду на викладене суд вважає, що спір у цій справі виник внаслідок неправильних дій саме ОСББ «КУТ», а тому витрат на професійну правничу допомогу слід покласти на ОСББ.

Керуючись ст.ст. 12-13, 76-81, 141, 258-261, 268, 354, 450, 451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності начальника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Зайця Анатолія Миколайовича та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду безпосередньо або через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 04 грудня 2023 року.

Суддя О.В. Якусик