Номер провадження: 22-ц/813/4574/21
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Погорєлової С.О., Князюка О.В.

за участі секретаря судового засідання: Дубрянської Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Врони Андрія Валентиновича на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2020 року про відмову у забезпеченні позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», приватний нотаріус Київського нотаріального округу Малкова Марія Вікторівна, приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року представник ОСОБА_1 адвокат Врона Андрій Валентинович звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», приватний нотаріус Київського нотаріального округу Малкова Марія Вікторівна, приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Разом з тим, позивач просив вжити заходи забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення за ВП № 62963313 відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича № 18385 виданого 14.08.2020 року.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2020 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Врони Андрія Валентиновича про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Врона Андрій Валентинович подав апеляційну скаргу, в якій прость ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2020 року скасувати, а заяву про забезпечення позову задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч.1-2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 п.6 ст.150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до ст..3 ч.1 п.3 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчим документом, на підставі якого рішення підлягає примусовому виконанню, може бути виконавчий напис нотаріуса.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Так, під час вирішення питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Як зазначає позивач, на примусовому виконанні приватного виконавця Малкової М.В. перебуває виконавче провадження № 62963313 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 14.08.2020 року № 18385 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 22 480,15 грн. 10 вересня 2020 року приватний виконавець Малкова М.В. винесла постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та почала здійснювати із заробітної плати ОСОБА_1 відповідні відрахування. Про виконавче провадження та зобов`язання перед ТОВ «Вердикт Капітал» позивач дізналася з моменту утримання грошей з її заробітної плати. Не визнаючи виконавчий напис нотаріуса та заборгованості перед ТОВ «Вердикт Капітал», позивач подала позов про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Разом з тим, позивач просила вжити заходи забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича № 18385 виданого 14.08.2020 року.

Враховуючи предмет спору, колегія суддів вважає, що обраний позивачем вид забезпечення позову є співмірним із заявленими нею позовними вимогами.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, що заявником (позивачем) не надано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 2 ст.149 ЦПК України, оскільки підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може ускладнити ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду, яка зазначала, що у разі задоволення її позову, грошові кошти, які стягуються з неї будуть підлягати поверненню і вона буде змушена звертатися з новим позовом про повернення безпідставно набутих грошей.

Проте суд першої інстанції на це уваги не звернув та безпідставно відмовив позивачу (заявнику) у забезпеченні позову.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2020 року скасувати, заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса задовольнити.

Оскільки забезпечення позову апеляційним судом вжито за наслідками перегляду в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову, дана постанова апеляційного суду в розумінні ст. ст. 353, 389 ЦПК України, касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст.367, 368, 376, 382-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Врони Андрія Валентиновича задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2020 року скасувати.

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Врони Андрія Валентиновича про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення за ВП № 62963313 відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича № 18385 виданого 14.08.2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 28.04.2021 року

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: С.О. Погорєлова

О.В. Князюк