1Справа № 335/4141/21 2-з/335/90/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 р. суддя Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя Шалагінова А.В., розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) учасників справи заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Гришина Станіслава Володимировича про забезпечення позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

16.04.2021 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі представника адвоката Гришина Станіслава Володимировича до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості загальним розміром 60 236,73 доларів США.

Ухвалою суду від 22.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в загальному порядку, розпочато підготовче провадження, призначене підготовче судове засідання на 11.05.2021, встановлено учасникам процесу строки для подання заяв по суті справи.

23.04.2021 від позивача ОСОБА_1 в особі представника адвоката Гришина С.В. надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачу ОСОБА_2 на праві власності, а саме на нежитлове приміщення підвалу, транспортні засоби, 50% частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖШИНТОРГ».

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначив, що між сторонами виник спір про стягнення грошових коштів за договором позики. З відкритих реєстрів позивач з`ясував обсяг майна, що належить відповідачеві, та на яке може бути звернуто стягнення у разі задоволення позову судом. Проте, до набрання законної сили рішенням суду в даній справі та видачі виконавчих листів існує загроза відчуження майна відповідачем для уникнення відповідальності та унеможливлення стягнення з нього заборгованості.

Посилаючись на ст.ст. 149151 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), правові висновки Верховного Суду, практику Європейського суду з прав людини, просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на нежитлове приміщення підвал літ. А-5 за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 142,5 кв.м, реєстраційний номер майна 12087261, транспортний засіб Renault Кangoo, 2013 року випуску, об`єм двигуна 1461, транспортний засіб Volkswagen Passat, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1968, потужність двигуна 103, 50% частки в статутному капіталі, номінальною вартістю 1000 грн., в ТОВ «ЗАПОРІЖШИНТОРГ» (ідентифікаційний код 37231504, адреса: 69001, м. Запоріжжя, вул. Жуковського, 36, 3-й поверх).

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали, надані на її обґрунтування, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільне процесуальне законодавство не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для вирішення справи по суті, суд лише вирішує питання щодо запобігання ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Подібний правовий висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 7 вересня 2020 року у справі № 522/3471/20 (провадження № 61-9451св20) та від 08.10.2020 у справі № 465/4985/18 (провадження № 61-6066св19).

Із матеріалів заяви про забезпечення позову випливає, що між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за договором позики загальним розміром 60 236,73 доларів США, у тому числі сума боргу 54 500 доларів США, відсотки за користування позикою за період з 07.09.2020 по 07.04.2021 розміром 5 722,50 доларів США, 3% річних від простроченої суми заборгованості за період з 02.01.2021 по 14.04.2021 розміром 14,23 доларів США.

Відповідачу у справі ОСОБА_2 на праві власності належить 39/50 частин нежилого приміщення підвалу літ. А-5 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 252604460 від 14.04.2021, а також транспортні засоби Renault Кangoo, 2013 року випуску, об`єм двигуна 1461, та Volkswagen Passat, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1968, потужність двигуна 103, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів. Крім того, ОСОБА_2 є одним із засновників ТОВ «ЗАПОРІЖШИНТОРГ» із розміром внеску до статутного капіталу товариства 1 000,00 грн., що підтверджується інформацією про юридичну особу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Видом забезпечення позову, який просить обрати позивач, є накладання арешту на все вищезазначене майно та корпоративні права, що належать відповідачу.

Враховуючи ціну позову, а також ринкові ціни на аналогічне рухоме та нерухоме майно, що містяться на загальнодоступних сайтах з продажу рухомого та нерухомого майна (olx.ua, auto.ria.com, rst.ua), суд доходить висновку, що обраний позивачем захід забезпечення позову у вигляді арешту, на рухоме та нерухоме майно відповідача, що належить останньому на праві власності, є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Разом із тим, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача про накладення арешту на корпоративні права 50%-частку у статутному капіталі ТОВ «ЗАПОРІЖШИНТОРГ», оскільки спір, що виник між сторонами, не стосується діяльності вказаного товариства або невиконання будь-яких зобов`язань відповідача перед позивачем, що пов`язані або витікають із діяльності вказаної юридичної особи.

В обґрунтування заяви в цій частині вимог позивач посилається на правові висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 11.11.2020 по справі № 522/19690/18. Разом із тим, у вказаній справі спір між сторонами виник з приводу виконання умов договору позики, за яким позивач передавав відповідачу грошові кошти в якості авансу за передачу частки у розмірі 100% в статутному капіталі товариства. Таким чином, відсутні підстави для застосування вказаної правової позиції при вирішенні питання про забезпечення позову у даній цивільній справі.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе частково задовольнити заяву позивача та вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме та рухоме майно, що належить відповідачу на праві власності.

Даний захід забезпечення позову носить тимчасовий характер та діє до набрання рішенням суду законної сили, а тому не призведе до порушення прав та законних інтересів учасників справи.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про часткове задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Поряд із цим, судом не встановлено обставин, що можуть свідчити про спричинення забезпеченням позову збитків відповідачу, а також обставин, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, за наявності яких обов`язком суду є застосування зустрічного забезпечення, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Проте, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу його право, у відповідності до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, звернутися до суду з відповідним клопотанням про застосування зустрічного забезпечення.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 154, 260, 261, 247, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Гришина Станіслава Володимировича про забезпечення позову задовольнити частково.

З метою забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості накласти арешт на наступне майно, що належить ОСОБА_2 на праві власності:

39/50 частин нежилого приміщення підвалу літ. А-5 за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 12087261;

транспортний засіб Renault Кangoo, 2013 року випуску, об`єм двигуна 1461;

транспортний засіб Volkswagen Passat, 2008 року випуску, об`єм двигуна 1968, потужність двигуна 103.

В задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя в 15-денний строк з дня її постановлення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Інформація відповідно до статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»:

Стягувач (позивач) ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Боржник (відповідач) ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя А.В. Шалагінова