Ухвала

13 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 752/968/19

провадження № 61-19734ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 липня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Хрещатик» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 липня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року у вказаній справі.

У касаційній скарзі представник заявниці посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку) як на підставу оскарження судових рішень. Зокрема, представник заявниці у касаційній скарзі зазначає, що суди в оскаржуваних судових рішеннях не врахували висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, від 30 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16, Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 349/656/20, 14 липня 2021 року у справі № 711/1773/17, від 14 липня 2021 року у справі № 641/2207/18.

Також, у касаційній скарзі як на підставу для оскарження судових рішень представник заявниці посилається на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України (якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу), а саме: місцевий суд розглянув справу за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою (пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України); апеляційний суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 3 частина третя статті 411 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у передбачений законом строк та з дотриманням вимог закону щодо форми та змісту.

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Враховуючи, що судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги підлягають перевірці за матеріалами справи, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів указаної вище справи.

Касаційне провадження у цій справі відкривається на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Разом із тим, до касаційної скарги додано клопотання представника заявниці про зупинення виконання заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 липня 2019 року, залишеного без змін постановою Київського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року, в обґрунтування якого представник заявниці зазначає, що 02 грудня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 65322967, а саме, квартири АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_1 . Зазначає, що подальший продаж зазначеного нерухомого майна порушить права відповідача, оскільки є єдиним житлом останньої. Вказує, що у разі виконання оскаржуваного судового рішення, яке набрало законної сили, поворот його виконання у випадку повного чи часткового скасування буде утрудненим та практично неможливим.

Згідно зі змістом частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Оцінивши доводи клопотання про зупинення виконання судового рішення, суд дійшов висновку про обґрунтованість такого клопотання представника заявниці та наявність підстав для його задоволення.

Керуючись статтями 389, 394, 436 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Хрещатик» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Витребувати із Дніпровського районного суду м. Києва матеріали вищезазначеної цивільної справи № 752/968/19.

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення виконання судового рішення задовольнити.

Зупинити виконання заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 липня 2019 року, залишеного без змін постановою Київського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року, до закінчення касаційного провадження.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний