КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/8892/20
Провадження № 2/947/1076/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2021 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Петренка В.С.

за участю секретаря - Ратовської А.С.,

за участю сторін:

представник позивача - адвокат Іванова Г.С.,,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_1 ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради

про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способу участі батька у вихованні дітей,

ВСТАНОВИВ:

17.04.2020 року ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, в якій просить суд

усунути перешкоди у спілкуванні його - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , із дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

визначити спосіб участі його - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , як батька у вихованні дітей, встановивши графік зустрічей з синами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступним чином:

надати можливість спільного відпочинку і оздоровлення з синами під час зимових, весняних, літніх та осінніх канікул періодично або разово тривалістю, що складає 50% календарних днів кожних канікул, з можливістю ночівлі за місцем проживання позивача, на території України або за кордоном, без присутності матері, враховуючи думку та стан здоров`я дітей;

щороку у навчальний період - 2-3 рази на тиждень з можливістю забрати зі школи, відвезти на тренування та повернення за адресою проживання синів;

в один з вихідних днів (суботу або неділю, залежно від навантажень по навчанню) без обмеження місця прогулянок, з можливістю поїздки до родичів, з можливістю ночівлі за місцем проживання позивача, без присутності матері, враховуючи думку та стан здоров`я дітей;

надати можливість побачитися з дітьми в кожен їх день народження, а саме: 27 січня та 18 січня кожного року для привітання та провести з ними цілий наступний день, тобто 28 січня та 19 січня кожного року до досягнення дітьми повноліття, без присутності матері, з можливістю ночівлі за місцем проживання позивача, враховуючи думку та стан здоров`я дітей;

надати можливість провести з дітьми дні народження членів сім`ї позивача, а саме: 31 грудня, 30 січня, 12 липня кожного року без обмеження в часі та місця, з можливістю ночівлі за місцем проживання позивача, без присутності матері, враховуючи думку та стан здоров`я дітей;

надати можливість побачитися з дітьми в державні святкові дні та провести з ними час враховуючи думку та стан здоров`я дітей;

в інших випадках, за бажанням провести час з дітьми, з можливістю залишити їх на ночівлю за місцем проживання позивача, останній зобов`язаний отримати на це дозвіл відповідача та враховувати думку та стан здоров`я дітей;

ніяким чином не налаштовувати дітей проти батька, не висловлюватись негативно проти батька в присутності дітей.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з 24.07.2008 року він з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі, який, у подальшому, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.05.2018 року було розірвано.

Від даного шлюбу, як зазначає позивач, у них народилось двоє дітей: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народження , та син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народження .

Позивач вказує, що під час розлучення між ним та відповідачем не було спорів щодо місця проживання дітей, діти весь час проживали з матір`ю, а він не заперечує проти того, щоб і надалі діти залишилися проживати з матір`ю.

Однак, як зазначає позивач, відповідач дедалі частіше стала чинити перешкоди у його спілкуванні з дітьми, вихованні дітей та спільним побаченням, між ним та відповідачем виникають суперечки щодо порядку та способів участі кожного з них у вихованні дітей та спілкуванні з останніми.

Так, позивач вказує, що 05.11.2019 року відповідач подала до Київського районного суду м. Одеси позов про визначення місця проживання дітей з нею та стягнення аліментів на утримання дітей, тому він змушений був подати до суду позов про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способу участі батька у вихованні дітей.

Як зазначає позивач, ситуація, що склалась у їх з відповідачем спілкуванні є вкрай негативною та такою, що порушує його права та не відповідає інтересам спільних дітей.

Позивач стверджує, що відповідач, маючи негативне ставлення та особисті образи на нього, почала шукати будь-які способи та вживати заходи, які шкодять чи порушують його права як батька, відповідач негативно налаштовує спільних дітей проти нього, чинить на них тиск та впливає на формування їх думки щодо образу батька, вона забороняє дітям дистанційне спілкування з ним засобами телефонного чи електронного зв`язку, іноді сама від імені дитини пише повідомлення в телефоні стосовно небажання дітей бачитись та спілкуватись.

Також позивач вказує, що відповідач займає агресивну позицію щодо заборони йому бачити дітей на його прохання, мотивуючи це тим, що утримання, яке він надає добровільно своїм дітям, недостатнє для того, щоб він міг їх побачити.

Враховуючи те, що діти проживають разом з відповідачем, позивач вважає, що можна з великою впевненістю стверджувати, що думка матері для них є пріоритетною та її погляди на взаємовідносини дітей з ним створюють для них модель їх власної поведінки.

Однак, на думку позивача, така позиція матері наносить шкоду не тільки його правам як батька, а й правам дітей на зростання в сприятливій добрій сімейній атмосфері, і фактично, своєю протиправною поведінкою, відповідач травмує психіку спільних з ним дітей.

Позивач зазначає, що він і надалі бажає виконувати свої батьківські обов`язки, бажає безперешкодно спілкуватися з дітьми, систематично бачитися з синами, мати можливість спільного відпочинку та брати участь в їх вихованні.

Також позивач вказує, що він постійно піклувався про дітей з їх народження, займався їх вихованням, утримував матеріально, сини мають прихильність до нього, сумують за ним, а тому спілкування дітей з ним відповідатиме їх інтересам та правам на особисте, регулярне спілкування з ним, що, у силу життєвих обставин, що склалися, проживає окремо.

Позивач стверджує, що за місцем роботи він характеризується позитивно, не зловживає алкогольними напоями та наркотичними речовинами.

Також позивач зазначає, що він не буде чинити жодних перешкод для спілкування відповідача з малолітніми синами в той час, коли вони будуть перебувати у нього, і готовий зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб діти не були позбавлені піклування матері.

Вищевикладені обставини зумовили звернення ОСОБА_2 до суду із відповідним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 29.04.2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способу участі батька у вихованні дітей. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.Призначено підготовче засідання.

Крім того, ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 29.04.2020 року було задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Зобов`язано Київську районну адміністрацію Одеської міської ради як Орган опіки та піклування розглянути питання та надати Київському районному суду м. Одеси відповідний висновок про визначення порядку та способу участі у вихованні та спілкуванні громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з малолітніми дітьми - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народження , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народження .

16.03.2021 року до канцелярії суду надійшов висновок Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 26.02.2021 року № 2889/01-11 щодо визначення способів участі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народження , у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народження , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народження .

У підготовчому засіданні 16.03.2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 20.04.2021 року представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

У судовому засіданні 20.04.2021 року відповідач ОСОБА_1 відзив на позов не надала, однак пояснила суду, що вона не заперечує проти спілкування дітей з батьком - ОСОБА_2 , однак тільки за умови наявності такого бажання на спілкування у дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народження , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народження .

Крім того, у судовому засіданні 20.04.2021 року ОСОБА_1 повідомила, що вона заперечує проти надання можливості відповідачу провести з дітьми дні народження членів його сім`ї, а саме: 31 грудня, 30 січня, 12 липня кожного року без обмеження в часі та місця, з можливістю ночівлі за місцем проживання позивача, без присутності матері, враховуючи думку та стан здоров`я дітей.

Представник третьої особи - Відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської радипро час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання 20.04.2021 року не з`явився, однак 16.03.2021 року надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника Київської районної адміністрації Одеської міської ради, у вирішенні всіх питань (заяв, клопотань, інше) учасників процесу покладається на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 24.07.2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від даного шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син - ОСОБА_3 , та ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син - ОСОБА_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 13, 14).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.05.2018 року, яке набрало законної сили 15.06.2018 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с. 15).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02.06.2020 року було частково задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів.Визначено місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1200 гривень 00 копійок щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 листопада 2019 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1200 гривень 00 копійок щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 листопада 2019 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживають окремо, а їх малолітні сини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народження , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народження , проживають разом з відповідачем.

Судом встановлено, що у сторін виникають конфліктні ситуації з приводу визначення способів участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народження , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народження .

Згідно відомостей № К1-263925-ф/л про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 02.12.2020 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народження , зареєстрований разом з малолітніми дітьми - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народження , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народження , за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 97).

Згідно акта обстеження умов проживання, складеного 30.06.2020 року у ході спільного візиту спеціалістів служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському та служби у справах дітей Одеської міської ради у Приморському районі за місцем проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народження , за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що квартира суха, чиста, оснащена необхідною побутовою технікою та меблями. Для дітей відведена окрема кімната, шафа, окремо ліжко, іграшки по віку (а.с. 96).

Відповідно до інформації Центру соціальних служб Одеської міської ради 05.08.2020 року фахівцями із соціальної роботи було здійснено вихід за місцем проживання гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народження , за адресою: АДРЕСА_1 , та складено акт оцінки потреб сім`ї і особи, згідно з яким, ОСОБА_2 здатен виконувати обов`язки щодо виховання та догляду за дітьми (а.с. 104-105).

Відповідно до довідки, виданої Таїровським відділенням поліції Київського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області від 15.09.2020 року № 37-вх3766, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народження , до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , проживає разом з малолітніми дітьми - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народження , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народження , за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно протоколів бесід, проведених 23.06.2020 року під час обстеження житлово-побутових умов проживання у ході візиту спеціалістів служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі за місцем проживання матері з дітьми за адресою: АДРЕСА_2 , з`ясовано, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народження , з батьком бачився дуже давно. Батько пише йому повідомлення по телефону, але він не відповідає. Не бажає з ним спілкуватися, тому що ображений, що батько грубо поводився з матір`ю. Малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народження , розповів, що пам`ятає батька, але бачив його дуже давно. Батько не приїжджає до нього, але хотів би іноді зустрічатися з ним (а.с. 106-107).

Відповідно до інформації Центру соціальних служб Одеської міської ради від 19.08.2020 року № 04/01-2371, у результаті психологічної роботи з малолітнім, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народження , та малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народження , батькам дітей надані рекомендації: акцентувати дітей на позитивне майбутнє; оберігати від стресів та зберігати їх психо-емоційний стан; приділяти їм більше уваги для повноцінного розвитку особистості; направити зусилля батьків для узгодженого, взаємного виховання дітей. Відносини між батьками психо-емоційно порушені, що впливає на їх домовленість у вихованні дітей, тому батькам запропонована послуга медіації, на яку батько надав згоду, мати взяла час на роздум (98-101).

Згідно висновку Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 26.02.2021 року № 2889/01-11 щодо визначення способів участі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народження , у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народження , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народження , Київська районна адміністрація Одеської міської ради вважає доцільним на теперішній час визначити порядок та спосіб участі у

вихованні та спілкуванні гр. ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження , з малолітніми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народження , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народження , шляхом його систематичних побачень з дітьми кожної суботи з 9.00 год. до 15.00 год.Спілкування гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народження , з малолітніми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народження , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народження , має відбуватись за умови забезпечення батьком необхідного духовного, фізичного і морального розвитку дітей, з урахуванням режиму дня малолітніх та особливостей відповідного віку дітей.Повідомлено гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , що відповідно до вимог ч. 3 ст. 157 Сімейного кодексу України, вона не має права перешкоджати батькові спілкуватись з дітьми та брати участь у їхньому вихованні.Повідомлено гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народження , що відповідно до вимог ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України він зобов`язаний брати участь у вихованні дітей та має право на особисте спілкування з ними, відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (а.с. 90-94).

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно із ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Частинами 1, 2 статті 155 Сімейного кодексу України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Конвенція про права дитини у пункті 1 ст. 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини.

З наведених вище норм діючого законодавства можна зробити висновок, що сторони по справі зобов`язані здійснювати свої батьківські обов`язки щодо дітей, мають право на спілкування з ними, їх виховання.

Відповідно до ст. 159 Сімейного кодексу України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Стаття 141 Сімейного кодексу України визначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Тобто права та обов`язки матері та батька щодо дитини є рівними навіть тоді, коли вони не є подружжям. На обсяг батьківських прав та обов`язків не впливає та обставина, що один із батьків проживає окремо від дитини.

Інтереси дитини захищаються передусім, і не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Слід звернути увагу на положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, ч. 3 ст. 9 Конвенції проголошує правило про те, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Як зазначено у Загальному коментарі Комітету з прав дитини № 14 (2013 рік) щодо права дитини на першочергове врахування її найкращих інтересів (п. 1 ст. 3), з метою довести, що право дитини на оцінювання та першочергову увагу до її найкращих інтересів було дотримане, усі рішення стосовно дитини або дітей мають бути вмотивовані, обґрунтовані та пояснені. У мотивації рішення необхідно чітко вказати усі фактичні обставини, що стосуються дитини, які елементи було визнано необхідними під час оцінювання найкращих інтересів, склад таких елементів у кожній справі, а також яким чином їх було оцінено для визначення найкращих інтересів дитини. Якщо рішення не збігається з поглядами дитини, слід чітко вказати причину для цього. У виключних випадках, коли обране рішення не відповідає найкращим інтересам дитини, слід вказати підстави для такого рішення і таким чином показати, що найкращі інтереси дитини було враховано, незважаючи на результат. Недостатньо вказати у загальних формулюваннях, що інші міркування переважають над найкращими інтересами дитини. Слід чітко перерахувати такі міркування у зв`язку з розглянутою справою та надати причини для їхньої першочергової важливості. В обґрунтуванні також має бути доведено, що найкращі інтереси дитини не були достатньо вагомими, щоб переважити інші міркування. Слід визначити обставини, за яких найкращі інтереси дитини мають бути найвагомішим міркуванням.

У даній ситуації суд звертає увагу на те, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»).

Тобто, у даному випадку вирішення питання про усунення перешкод у спілкуванні батька з дитиною охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням в їх право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.

Крім того, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

В силу статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори», стаття 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів).

Згідно із ст. 158 Сімейного кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

При вирішенні даного спору, суд вважає за доцільне визначити порядок участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народження , та малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народження , шляхом систематичних побачень з дітьми кожної суботи з 10 годині 00 хвилин до 15 години 00 хвилин, за умови наявності згоди дітей, з урахуванням режиму дня малолітніх, особливостей відповідного віку дітей та їх стану здоров`я

Виходячи з наявних матеріалів справи та досліджених судом письмових доказів, а також того, що позивач має бажання приймати участь у вихованні своїх дітей і таке спілкування не перешкоджатиме розвитку дітей, наявність між сторонами суперечок щодо способів участі позивача у спілкуванні та вихованні дітей, суд вважає, що повинен бути визначений порядок участі позивача у спілкуванні та вихованні з малолітніми синами.

Суд вважає, що даний графік складений з урахуванням інтересів дітей, відповідає їх режиму проживання, не відволікатиме від навчання і надасть можливість позивачу згідно з вимогами статті 157 СК України у достатній мірі спілкуватися з дітьми, приділяти їм увагу, приймати участь у їх розвитку та вихованні.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 у частині встановлення способу участі у вихованні дітей підлягають частковому задоволенню.

Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову в частині усунення йому перешкод у спілкуванні з дітьми, оскільки позивачем, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження чинення відповідачем ОСОБА_1 перешкод йому у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми, сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народження , та сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народження .

Приймаючи до уваги, що позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судового збору, у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідача.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 267, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способу участі батька у вихованні дітей- задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народження , наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народження , та малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народження , шляхом систематичних побачень з дітьми кожної суботи з 10 годині 00 хвилин до 15 години 00 хвилин, за умови наявності згоди дітей, з урахуванням режиму дня малолітніх, особливостей відповідного віку дітей та їх стану здоров`я.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення складено 26.04.2021 року.

Суддя Петренко В. С.