Номер провадження: 22-ц/813/526/21
Головуючий у першій інстанції Поліщук І. О.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Поворозко І.Ю.,

переглянувши справу №521/12807/19 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про зобов`язання укласти договір за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 6 лютого 2020 року у складі судді Поліщук І.О., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 2 серпня 2019 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що 25 квітня 2019 року з електронних торгів придбала квартиру АДРЕСА_1 , при переоформленні особового рахунку стало відомо про існування заборгованості в сумі 19384,68 грн. попередніх власників квартири. Посилаючись на те, що квартиру набуто з торгів, що не брала жодних зобов`язань про сплату заборгованості попередніх власників, що через заборгованість їй відмовлено в відкритті особового рахунку та у належному користуванні послугою з водопостачання та водовідведення, позивач ОСОБА_1 просила:

зобов`язати відповідача ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» Управління «Водозбут» виключити із суми заборгованості, що рахується по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому по квартирі АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , та виникла за період часу до 25 квітня 2019 року, суми послуг попередніх власників/споживачів послуг з водопостачання та водовідведення в розмірі 19384,68 грн.;

зобов`язати відповідача ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» Управління «Водозбут» не включити заборгованість попередніх власників/споживачів квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , що виникла за період часу до 25 квітня 2019 року, суми послуг попередніх власників/споживачів послуг з водопостачання та водовідведення в розмірі 19384,68 грн. до суми послуг з водопостачання та водовідведення ОСОБА_1 в майбутньому та не виставляти рахунки на оплату послуг з урахуванням зазначеної заборгованості;

зобов`язати відповідача ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» Управління «Водозбут» внести до електронних систем нарахування послуг з водопостачання та водовідведення, які використовуються відповідачем, достовірні дані про нарахування наданих послуг позивачу та вилучити з електронних систем відповідача нарахування попередніх власників/споживачів послуг;

зобов`язати відповідача ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» Управління «Водозбут» підключити квартиру до водопостачання та водовідведення (а.с.1-3).

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 6 серпня 2019 року відкрито провадження у справі (а.с.14).

Відповідач ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» позов не визнав, зазначивши у відзиві, що за адресою квартири АДРЕСА_2 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 на ОСОБА_2 , договір з останньою не укладався. Наявність заборгованості попереднього власника квартири по особовому рахунку квартири жодним чином не порушує права позивача, а оскарження, списання та виключення частини заборгованості з вказаних ОСОБА_1 підстав не передбачено, виключення будь-яких заборгованостей з особового рахунку є правом, а не обов`язком відповідача. Позивач за власним бажанням придбала квартиру, тим самим стала правонаступником попереднього власника в частині не лише набуття права власності на зазначене майно, але й виконання зобов`язань, що існують по відношенню до даного майна, в тому числі й договірних зобов`язань щодо його утримання. В законодавстві не визначено, що особа, яка придбала нерухомість з торгів, звільняється від будь-яких зобов`язань минулого періоду, які були набуті при утриманні даного майна. Організатор торгів повинен був забезпечити всебічний моніторинг зобов`язань щодо такого майна та при продажу його через торги врахувати. Вимога підключити квартиру до водопостачання та водовідведення є безпідставною, оскільки обмеження водопостачання не проводилось у зв`язку із відсутністю технічної можливості (а.с.18-21).

18 листопада 2019 року позивач ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги та остаточно просила:

зобов`язати відповідача ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» Управління «Водозбут» укласти з ОСОБА_1 договір на водопостачання та водовідведення квартири за адресою: АДРЕСА_4 ;

решту вимог просила залишити без розгляду (а.с.30-31).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21 січня 2020 року підготовче провадження закінчено, справу призначено до розгляду в загальному порядку (а.с.37).

Відповідач ТОВ «»Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» уточнені вимоги не визнав, пославшись у відзиві на недоведеність порушення права (а.с.43-45).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 6 лютого 2020 року позов задоволено; зобов`язано відповідача ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» () укласти з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) договір на водопостачання та водовідведення квартири АДРЕСА_1 (а.с.51-55).

Висновок суду мотивовано невідповідністю відмови ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» укласти договір на водопостачання та водовідведення квартири положенням статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», підпункту 18 пункту 2.1 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №307 від 22 березня 2017 року (із змінами) тощо.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27 квітня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» на рішення суду.

В апеляційній скарзі ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в позові (а.с.60-63).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. Відповідно до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-УШ відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статтею 14 даного Закону, який набрав чинності з 1 травня 2019 року, встановлені особливості укладення, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку. Позивачем не надано доказів наявності або відсутності можливого рішення співвласників будинку, яким би було обрано одну з моделей організації договірних відносин з виконавцем відповідної комунальної послуги. Відповідно до частини 4 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Позивачем при зверненні до Філії не було дотримано жодної вимоги чинного законодавства, не надано доказів на підтвердження порушення її прав.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом мотивовано висновки та наведено застосовані норми права. Чинним законодавством не передбачено правових норм, згідно з якими на покупця квартири, нотаріуса тощо покладався б обов`язок перевіряти наявність заборгованості за житлово-комунальні послуги, нараховані на об`єкт купівлі-продажу. Законами України «Про питну воду та питне водопостачання», Про природні монополії» гарантовано фізичним особам споживачам право на забезпечення питною водою на підставі укладеного договору з відповідною спеціалізованою організацією (монополістом), який не вправі відмовляти споживачам в укладенні таких договорів. Норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є загальними по відношенню до вказаних спеціальних законів, тому тлумачення норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» жодним чином не спростовує правильність вирішення судового спору по суті. Відповідач продовжує порушувати права позивача та нараховувати за послуги водопостачання та водовідведення по квартирі на двох попередніх мешканців квартири, незважаючи на те, що вони зняті з реєстрації місця проживання по квартирі (а.с.85-87).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

Свідоцтвом, виданим 2 квітня 2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бутенко Н.А., зареєстрованим в реєстрі за №539, відповідно до статті 61 Закону України «Про виконавче провадження», статті 47 Закону України «Про іпотеку» та на підставі акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого Першим Малиновським відділом державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області 19 квітня 2019 року, посвідчено, що ОСОБА_1 належить на праві власності майно, що складається з однокімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 30,1 кв.м, житловою площею 16,9 кв.м. Квартира до реалізації належала в рівних частках ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради 23 червня 1999 року (а.с.4).

В Державному реєстрі речових прави на нерухоме майно про реєстрацію права власності на підставі вказаного Свідоцтва, виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бутенко Н.А. 2 квітня 2019 року за реєстровим №539, право власності ОСОБА_1 (приватна, розмір частки 1) на квартиру (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) загальною площею 30,1 кв.м житловою площею 16,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_4 , проведено приватним нотаріусом Бутенко Н.П. як державним реєстратором 25 квітня 2019 року (а.с.5).

На звернення ОСОБА_1 від 17 травня 2019 року №2300/мал щодо відкриття особового рахунку та укладення договору за адресою АДРЕСА_4 ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» Управління «Водозбут» 3 червня 2019 року надано відповідь, за змістом якої ОСОБА_1 за власним бажанням придбано квартиру, тим самим вона стала правонаступником попереднього власника в частині не лише набуття права власності на майно, але й виконання зобов`язань, що існують по відношенню до даного майна, в тому числі й договірних зобов`язань щодо його утримання. Сам факт таких торгів та такого продажу без врахування комунальних зобов`язань ставить під сумнів їх законність. Станом на 1 травня 2019 року за особовим рахунком № НОМЕР_2 по квартирі АДРЕСА_1 та ОСОБА_4 існує заборгованість в розмірі 19384,68 грн., яка підлягає сплаті (а.с.11).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, визначився зі спірними правовідносинами та нормами матеріального права, що такі регулюють, та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

В справі відсутні докази того, що набуваючи об`єкт нерухомого майна з прилюдних торгів в порядку виконавчого провадження з реалізації предмета іпотеки, ОСОБА_1 взяла на себе обов`язок по погашенню боргів попередніх власників квартири за послуги з водопостачання та водовідведення.

ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» не був та не позбавлений права та можливості стягнути заборгованість попередніх власників квартири ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за послуги з водопостачання та водовідведення, в справі відсутні докази реалізації права захисту звернення до суду з позовом до вказаних осіб про стягнення заборгованості.

Держава на законодавчому рівні гарантує захист прав споживачів у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення. ТОВ «Інфокс» включено до Реєстру суб`єктів природних монополій у сферах теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення.

Виконавець комунальної послуги, який займає монопольне становище на ринку, за наявності у нього технічних можливостей надання комунальної послуги не вправі відмовляти в укладенні відповідного договору споживачеві чи іншій особі, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, якщо інше не передбачено законом.

Законом не передбачено можливість відмови споживачу в укладенні договору на водопостачання та водовідведення у разі наявності заборгованості за надані житлово-комунальні послуги інших осіб, що проживали/були власниками квартири або будинку.

Суд апеляційної інстанції погоджується з обґрунтуванням висновків, викладених у рішенні суду та, відповідно, не приймає доводи апеляційної скарги, які не відповідають закону та ґрунтуються на не наданні позивачем можливо наявного рішення співвласника будинку щодо моделі організації договірних відносин з виконавцем послуги.

Порушене право позивача захищено правильно.

В ході апеляційного перегляду справи ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» надано інформацію про те, що 14 березня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , що наразі новим власником квартири є ОСОБА_5 на яку відкрито особовий рахунок, з огляду на що товариство вважає, що оскаржуване рішення не несе для ОСОБА_6 жодних юридичних наслідків.

Дані обставини зміни власника об`єкта нерухомого майна виникли після ухвалення судом першої інстанції рішення, тому не є підставою для його скасування.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Учасники справи в судове засідання 9 грудня 2021 року не з`явились, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи; клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло. Отже, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 6 лютого 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про зобов`язання укласти договір залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 грудня 2021 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова