ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6352/21 Справа № 210/636/20 Суддя у 1-й інстанції - Вікторович Н. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання-Кислиця І.В.

сторони справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2021 року, ухваленого суддею Вікторович Н.Ю. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 05 березня 2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року позивачі ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який уточнила 03 лютого 2021 року до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації.

Просила суд:

- визнати поширену інформацію ОСОБА_3 під час надання інтерв`ю на сторінці «Фейсбук» громадської організації «Основи свідомості» від 18 липня 2019 року о 16 год. 38хв. (https://www.facebook.com/ngo.svidomi/) під заголовком «Систематичне цькування адміністрацією КДНЗ №183 багатодітної родини. Розповідь мами» у відношенні завідуючої Комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №183» Криворізької міської ради (далі- КЗ «ДНЗ №183» КМР) ОСОБА_1 , недостовірною (відповідно до тексту). Зобов`язати ОСОБА_3 в продовж місяця з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати поширену нею недостовірну інформацію відносно завідуючої КЗ «ДНЗ №183» КМР ОСОБА_1 у спосіб у який дана інформація була розголошена, тобто шляхом опублікування звернення у соціальній мережі «Фейсбук»;

- визнати поширену інформацію ОСОБА_3 під час виступу у телепередачі «Говорить Україна», ефір від 30 серпня 2019 року на тему: «Детские сады: чем кормят и кто воспитывает?» (https://govoryt-ukraina.tv/ua/episode/detskie-sady-chem-kormyat-i-kto vospityvaet?_ga = 2.164626231. 921844523. -496190250.) у відношенні завідуючої КЗ «ДНЗ №183» КМР ОСОБА_1 , недостовірною (відповідно до тексту); зобов`язати ОСОБА_3 впродовж місяця з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати поширену нею недостовірну інформацію відносно завідуючої КЗДО КП №183 КМР ОСОБА_1 у спосіб у який дана інформація була розголошена, тобто шляхом виступу на телепередачі «Говорить Україна» з спростуванням або направленням листа про спростування поширеної інформації на ім`я керівництва телеканалу;

- визнати поширену інформацію ОСОБА_3 під час надання інтерв`ю яке було опубліковано у «Газета Домашняя» випуск №42 (1202) від 16 жовтня 2019 року у статті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у відношенні завідуючої КЗДО КП №183 КМР ОСОБА_1 , недостовірною (відповідно до тексту). Зобов`язати ОСОБА_3 впродовж місяця з дня набрання рішення суду законної сили спростувати поширену нею недостовірну інформацію відносно завідуючої КЗДО КП №183 КМР ОСОБА_1 у спосіб у який дана інформація була розголошена, тобто шляхом опублікування спростування у «Газета Домашняя»;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди - 1,00 грн., та судові витрати, котрі складаються з суми сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що працює з 2015 року завідуючою КЗ «ДНЗ №183» КМР, який відвідують діти відповідача ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_3 , починаючи з 2015 року поширювала інформацію щодо неї у різні способи: шляхом направлення звернень та заяв до органів державної влади та органів місцевого самоврядування; розміщення інтерв`ю на сторінці «Фейсбук» громадської організації «Основи свідомості» від 18 липня 2019 року о 16 год. 38хв. (https://www.facebook.com/ngo.svidomi/) під заголовком «Систематичне цькування адміністрацією КДНЗ №183 багатодітної родини. Розповідь мами»; виступу у телепередачі «Говорить Україна», ефір від 30 серпня 2019 року на тему: « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; надання інтерв`ю, яке було опубліковано у «Газета Домашняя» випуск №42 (1202) від 16 жовтня 2019 року у статті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Предметом заяв та звернень відповідача до органів державної влади місцевого самоврядування були наступні обставини: небажання прийняти дитину відповідача до дитячого садочку, оскільки вона не сплачувала добровільні внески; змушування відповідача та інших батьків сплачувати грошові кошти, як умову вступу до дитячого садочка та вимагання коштів у різні фонди дитячого садка, при цьому, здійснюючи протиправні дії щодо відповідача: погрози, цькування, підбурювання інших батьків проти відповідача; вчинення хуліганських дій по відношенню до відповідача з боку позивача; вчинення булінгу по відношенню до відповідача з боку позивача.

Не зважаючи на те, що зазначені обставини не знайшли свого підтвердження під час перевірок, ОСОБА_3 18 липня 2019 року розмістила відеоролик на сторінці Фейсбук, 30 серпня 2019 року виступила у телепередачі «Говорить Україна», 16 жовтня 2019 року надала інтерв`ю у «Газеті Домашняя» випуск №42 (1202).

Вважає розповсюджену відповідачем інформацію недостовірною та такою, що принижує її честь, гідність та ділову репутацію, оскільки вона змушена постійно виправдовуватися перед керівництвом, у дитячому садку проводяться постійні перевірки, що викликає стрес та впливає на робочу атмосферу. Замість того, щоб займатися поліпшенням умов у садку, розвитком виховного процесу, змушена залагоджувати систематичні конфлікті ситуації, витрачати час на те, щоб виправдовуватися у тому, чого не скоювала тощо. Деякі коментарі, що розміщені на сторінці Фейсбук та у телепередачі є принизливими, так її назвали «злочинкою». Активне поширення інформації у ЗМІ стало останньою краплею, тому вона звернулася до суду з цим позовом.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2021 року уточнений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, задоволено.

Визнано поширену інформацію ОСОБА_3 під час надання інтерв`ю на сторінці «Фейсбук» громадської організації «Основи свідомості» від 18 липня 2019 року о 16 год. 38хв. (https://www.facebook.com/ngo.svidomi/) під заголовком «Систематичне цькування адміністрацією КДНЗ №183 багатодітної родини. Розповідь мами» у відношенні завідуючої Комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №183» Криворізької міської ради ОСОБА_1 , недостовірною, а саме:

«когда на пост заведующей пришла ОСОБА_4 , у нас начались постоянные проблемы в саду, постоянное давление на детей моих, на меня, постоянные угрозы. Значит из-за того, что у меня не было возможности сдать денег на фонды сада, всё началось с того, что начали настраивать родителей против меня»;

«при этом я обращалась к заведующей садика, которая вообще отказывалась меня принимать в своём кабинете. Она постоянно говорила: «Уходите из нашего садика или платите деньги, как и все»;

«она мне ответила это тем, что я не сдаю фонды и не имею права выбирать в какую группу ходить моему ребенку - это решение стоит только за ней»;

«я обратилась к заведующей с этой же проблемой, ситуация та же самая - передо мной постоянно закрывались двери»;

« ОСОБА_4 захватила меня за кофту, кидала меня об стену. Когда я выхватила телефон мне пришлось бежать вокруг стола, чтобы успеть телефон взять и вызвать «102». Когда я вызвала полицию, она меня схватила за шкиберки, прям, выкинула с кабинета и начала кричать в вдогонку, что у неё камера всё зафиксировала, и ты ничего не докажешь - это будет ложный вызов. Когда приехала полиция, они зафиксировали этот факт, я указала, что у неё есть видеонаблюдение в кабинете, чтобы они допросили её. Мне дали ответ, что она там по какой-то статье, ей приписали мелкое хулиганство, ответы у меня эти есть. Значить ну и так продолжается время от времени. Когда я прихожу к ОСОБА_4 , рассказываю о каких-то ситуациях, она мне говорит постоянно: «Уходите из моего садика»;

« ОСОБА_5 дошла наша очередь, я пришла к ОСОБА_4 о том чтобы нас приняли. Она сначала отказывалась, мне пришлось идти в отдел образования, настаивать на том, что моя очередь дошла. Нам сказали, что да, дошла очередь, внесли вас в списки и всё. С первого сентября сказали выходить. При этом дали нам большой список купить там разное на садик и сдать 500 грн. благотворительный взнос, это как вступительный в детский сад. Значит я подошла до ОСОБА_4 , предложила ей такую версию - что я сейчас одной суммой не могу сдать, а могу сдать частично, частями - по 150, 200 грн. за три месяца. На что она мне сказала, что нет, все родители сдают одной суммой, а почему у вас должно быть по-другому. Значить на следующий день я привожу Доминику свою в садик ясельную группу, воспитатель отказывается принимать, мотивируя это тем, что заведующая запретила пускать моего ребёнка в этот детский сад. Я пошла к заведующей, она мне сказала: «Меня ничего не интересует, идите куда хотите, раз вы не хотите платить как все, уходите из моего сада». Я говорю: « ОСОБА_6 это из вашего сада? Это коммунальное учреждение». То есть нас не приняли. Полиция зафиксировала этот факт. На следующий день я опять приходила, нас не приняли. Значить так неделю нас в садик не принимали. Я обратилась на телевидение на Первый городской, я обратилась в отдел образования, на что мне дали ответы, что мы заняли чужое место и нас только с 20-го сентября принимают в этот детский сад, хотя мы отстояли электронную очередь, у меня есть, сфотографированы списки, где мы были внесены на этот год»;

«за неделю до выпускного заведующая вышла с отпуска, и я к ней тоже по этому вопросу обратилась, она говорит мне: «А что вы ожидали? ОСОБА_7 вы не платите ни за что. Что вы хотите?»;

«В понедельник я прихожу к ней в кабинет, она собрала 6 человек. Это 5 человек - работники сада и мама, которая занималась сбором денег на выпускной. Они меня окружили, нецензурно оскорбляли, толкали в плечи, не выпускали меня. Я когда схватила телефон, хотела вызывать полицию, то телефон у меня пыталась выхватить. Есть заявление в полицию, но почему-то полиция до сих пор не реагирует»;

«это всё происходит при них, меня оскорбляют, нецензурно при детях, выгоняют»; « ОСОБА_8 это заместитель отдела образования, начальника отдела образования, она мне сказала, что вам лучше может быть уйти в другой садик, потому что вы ж понимаете хорошим это не закончится, сейчас заведующая начнет заниматься другими вашими вопросами, соцвыплатами, узнавать о вашей личной жизни, всё остальное»;

«Также само есть в кабинете камера у заведующей»;

«Заведующая говорит постоянно о том, что: «Я вообще должна быть уже заместителем мера и не таких как вы укрощала, идите куда хотите. Мне никто не указ. Я буду делать, так как я хочу в своём саду. Будет все, по-моему». Это говорится открытым, прямым текстом мне. Когда я приходила вообще в кабинет до ОСОБА_4 , она мне неоднократно угрожала о том, что если я пойду выше по поводу денег чтобы мне отчитались, то она говорит: «Вы же понимаете, что родители вас могут переловить, могут побить, может что-то сделать с вашими детьми». Родители настраивались сразу на следующий день после того как я попросила отчёт по деньгам, мне не давали проходу в садик, меня оскорбляли при детях, это опять таки полицией зафиксировано»;

«Значить мне сказала заведующая ОСОБА_4 , о том, что я претензий к ОСОБА_9 не имею, она у меня одна из всего садика лучшая, потому что она сдает самые большие благотворительные взносы. У неё группа самая лучшая. Они сдают самые большие суммы».

Зобов`язано ОСОБА_3 впродовж місяця з дня набрання рішення суду законної сили спростувати поширену нею недостовірну інформацію відносно завідуючої Комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №183» Криворізької міської ради ОСОБА_1 у спосіб у який дана інформація була розголошена, тобто шляхом опублікування звернення у соціальній мережі «Фейсбук».

Визнано поширену інформацію ОСОБА_3 під час виступу у телепередачі «Говорить Україна», ефір від 30 серпня 2019 року на тему: « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (https://govoryt-ukraina.tv/ua/episode/detskie-sady-chem-kormyat-i-kto-vospityvaet?_ga=2.164626231.921844523.-496190250.) у відношенні завідуючої Комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №183» Криворізької міської ради ОСОБА_1 , недостовірною, а саме:

на питання ведучого: «Як до Ваших дітей ставляться у садочку?», відповідь ОСОБА_3 : «Очень плохо. И к той девочке, что закончила садик и к той, что сейчас ходит. Мне кажется, что моих детей ненавидят»;

на питання ведучого: «А чому так?», відповідь ОСОБА_3 : «Объясняют это тем, что я не вношу благотворительные взносы в саду»;

на питання ведучого: «Це примусово?», відповідь ОСОБА_3 : «Получается, что это добровольно-принудительно»;

на питання ведучого: «Тобто Вас шантажують?», відповідь ОСОБА_3 : «Так»; на запитання ведучого: «А ви звертались кудись по допомогу?» відповідь ОСОБА_3 : « ... На следующий день я обратилась в детский сад к воспитателю к заведующей. На что они мне сказали, что если я обращусь сейчас в полицию с этим заявлением, то мне будет хуже. Потому что у этого мужчины есть связи в прокуратуре ... Я пошла в полицию, написала обращение, я обратилась в департамент освіти нашего города, где мне дали ответ, что с заведующей провели просо беседу, что такого не повторится. Через пару дней после этого, заведующая садика пригласила меня в кабинет. Ну типа просто поговорить нормально. Когда я пришла - дверь закрылась, и заведующая меня побила ... Я попыталась выбежать с кабинета, когда меня не выпускали я бегала вокруг стола, схватила телефон и на ходу вызывала полицию. Заведующая схватила меня за шиворот, выкинула с кабинета и говорит: «У меня видеосъемка в кабинете. Это будет ложный вызов». Когда приехала полиция, конечно заведующая сказала, что ничего такого не было, но я указала на видео камеры. После этого мне дал ... Ответ полиция дала, что приписали по какой-то статье мелкое хулиганство и с ней проведена беседа. Есть этот ответ, он до сих пор»;

На питання ведучого: «Це правда, що ОСОБА_10 дочку відрахували за несплату?», відповідь ОСОБА_3 : « ОСОБА_11 . Мы отстояли электронную очередь ... ОСОБА_5 пришла наша очередь поступать в детский сад, то заведующая не хотела нас брать. Я обратилась в Департамент освіти ... Нас зарахували. Ми походили буквально 2 недели и заведующая просто выгнала. Сказала: «Идите из моего детского сада!». Из-за того, что я не внесла суму благотворительные внески»;

на питання ведучого: «Це та сама завідувачка яка побила Вас?!», відповідь ОСОБА_3 : «Да».

Зобов`язано ОСОБА_3 впродовж місяця з дня набрання рішення суду законної сили спростувати поширену нею недостовірну інформацію відносно завідуючої Комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №183» Криворізької міської ради ОСОБА_1 у спосіб у який дана інформація була розголошена, тобто шляхом виступу на телепередачі «Говорить Україна» з спростуванням або направленням листа про спростування поширеної інформації на ім`я керівництва телеканалу.

Визнано поширену інформацію ОСОБА_3 під час надання інтерв`ю яке було опубліковано у «Газета Домашняя» випуск №42 (1202) від 16 жовтня 2019 року у статті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у відношенні завідуючої Комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №183» Криворізької міської ради ОСОБА_1 , недостовірною, а саме:

«А проблемы начались в 2015-м году, когда заведующей стала ОСОБА_12 (на фото). Я тогда родила третью девочку, и у меня не было возможности сдавать в фонды. И отчетов по ним никогда не было»;

«А что вы хотели? Нет денег - сидите дома»;

«После жалобы на «горячую линию» о том, что с меня вымогают фонды, ОСОБА_13 вместе с методистом не выпускали меня из кабинета. ОСОБА_13 схватила меня и швырнула в стену. Пытаясь выхватить телефон, что бы я не вызвала полицию, но я оббежала вокруг стола и таки сделала вызов. Происходящее было зафиксировано камерой видеонаблюдения»;

«Еще мне дали номер счета - внести 500 грн. Я попросила внести эту сумму за три раза, на что услышала: «А вы что тут, самая особенная?». Тогда я сказала, что вообще вносить не буду. После этого воспитатель не приняла нас в группу и сказала, что по указанию заведующей нас, исключили. ОСОБА_14 открытым текстом заявила, что бы мы шли вон из ее сада, я сиділа на территории и рыдала».

Зобов`язано ОСОБА_3 впродовж місяця з дня набрання рішення суду законної сили спростувати поширену нею недостовірну інформацію відносно завідуючої Комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №183» Криворізької міської ради ОСОБА_1 у спосіб у який дана інформація була розголошена, тобто шляхом опублікування спростування у «Газета Домашняя».

Стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, - 1 (одну) гривню, та судові витрати, котрі складаються з суми сплаченого судового збору, - 1781,60 гривня (одна тисяча сімсот вісімдесят одна гривня 60 коп.), та витрат на правову допомогу, - 9545,00 гривень (дев`ять тисяч п`ятсот сорок п`ять гривень 00 коп.), а всього, - 11 327,60 гривень (одинадцять тисяч триста двадцять сім гривень 60 коп.).

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2021 року виправлена описка у рішенні суду та тридцять перший абзац резолютивної частини рішення суду викладено в такій редакції: «Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, - 1 (одну) гривню, та судові витрати, котрі складаються з суми сплаченого судового збору, - 1681,60 гривня (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня 60 коп.), та витрат на правову допомогу, - 9500,00 гривень (дев`ять тисяч п`ятсот гривень 00 коп.), а всього, - 11 181,60 гривень (одинадцять тисяч сто вісімдесят одна гривня 60 коп.).

Відповідач ОСОБА_3 , будучи незгодною з ухваленим судовим рішенням подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність судового рішення, ухваленого з чисельними порушеннями вимог матеріального та процесуального права, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішенням, яким у повному обсязі відмовити позивачу ОСОБА_1 в задоволенні її позовних вимог.

При цьому, відповідач зазначає, що під час судового розгляду не розглядалися та не вивчалися надані нею докази у вигляді відеозапису її інтерв`ю на сторінці «Фейсбук» громадської організації «Основи свідомості» від 18.07.2019 року, відеозапис телепередачі «Говорить Україна», ефір від 30.08.2029 року, не вивчались матеріали інтерв`ю, опубліковане у «Газета Домашняя» випуск №42(1202) від 16.10.2019 року, що підтверджено протоколом судового засідання, в якому відсутні зазначені процесуальні дії, що вказує на те, що судом не перевірялось питання того, що її інформація відноситься до оціночних суджень, що в свою чергу вказує на допущену судом першої інстанції неповноту судового розгляду справи та залишення доказів по справі без їх належного вивчення та оцінки.

Скаржник вважає, що оскаржувана позивачем надана нею інформація складається з її оціночних суджень, не містить фактичних тверджень, наголошує на тому, що судом були допитані тільки свідки з боку позивача, тоді, як її свідку судова повістка не надсилалася, що вказує на небезсторонність суду першої інстанції у вирішенні спору між сторонами.

Також, відповідач вважає, що суд першої інстанції під час підготовки справи до розгляду не вивчив питання щодо належності відповідачів по справі, що призвело до суб`єктивності у вирішенні справи.

Відповідач вказує, що судом першої інстанції питання обліку благодійних внесків не досліджувалось і не вивчалось, а висновки суду у цій частині ґрунтуються виключно на поясненнях відповідача і з цих підстав мають суб`єктивний характер. Зазначає, що судом не надано належної оцінки наданому нею в якості доказу фото оголошення на сайті дошкільного закладу, згідно, якому наявність довідки про сплату благодійного внеску є обов`язковим документом для зарахування дитини до дошкільного закладу, вказує, що зміст цього доказу суперечить висновкам суду першої інстанції щодо добровільності сплати благодійних внесків при прийомі дитини до ДНЗ.

Окрім того, відповідач вказує, на те, що суд першої інстанції, розглянувши справу за її відсутності, порушив її право на належний судовий захист.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача, позивач ОСОБА_1 просить відмовити ОСОБА_3 в задоволенні її апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції, як законне і належним чином обґрунтоване без змін.

Відповідач ОСОБА_3 , будучи завчасно, належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання в друге не з`явилася, надавши 03.12.2021 заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зверненням нею за наданням безоплатної правової допомоги для призначення їй безоплатного адвоката для захисту її прав в суді, надавши призначеному адвокату час на ознайомлення зі справою.

Так, згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктами 10, 11 частини 2 цієї статті визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно ч. 1 ст. 371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Вищенаведені положення закону направлені на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які беруть участь у справі.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, №11681/85, §35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Як вбачається з матеріалів справи, провадження за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2021 року відкрито ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 червня 2021 року.

Розгляд справи було призначено на 28 вересня 2021 на 13:50 годин

27 вересня 2021 року відповідач ОСОБА_3 звернулася до суд апеляційної інстанції із клопотанням про відкладення розгляду справи, у зв`язку з хворобою її меншої доньки, зазначила, що довідку про хворобу доньки надасть суду після її одужання, просила розгляд справи призначити на першу половину дня (а.с.119, т.2), яке було задоволено колегією суддів та відкладено розгляд справи на 07 грудня 2021 рокуна 11:10 годин (а.с.124, т.2).

03.12.2021 відповідач ОСОБА_3 повторно звернулася до суду апеляційної інстанції із клопотанням про відкладення розгляду справи, яке обґрунтоване тим, що вона звернулася за наданням безоплатної правової допомоги для призначення їй безоплатного адвоката для захисту її прав в суді, якому буде потрібен час для ознайомлення з матеріалами справи. При цьому, обставин, які перешкоджали відповідачу протягом тривалого часу, починаючи з кінця вересня, у жовтні та листопаді місяці звернутися за безоплатною правовою допомогою, відповідачем не наведено.

Згідно із ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.

Виходячи з вищенаведених норм Конвенції рактики уду, вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на відкладення судового засідання, призначеного на 28 вересня 2021 року, саме за клопотаннями відповідача ОСОБА_3 , колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача, яка повторно не з`явилася у судове засідання й поважних причин, які перешкоджають їй з`явитись до суду, а також доказів на підтвердження таких обставин, суду не надала.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Бугаєць Т.І., які, кожна окремо заперечували проти задоволення апеляційної скарги відповідача, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін з викладених у відзиві підстав, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони відповідача підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працює завідуючою КЗ «ДНЗ №183» КМР, що не заперечується сторонами та підтверджується матеріалами справи.

Відповідач ОСОБА_3 , дочки якої відвідують КЗ «ДНЗ №183» КМР, у 2015 році зверталася зі зверненнями до Управління освіти і науки Виконкому Криворізької міської ради, на урядову гарячу лінію 0-800-507-39 з питання примусового збору коштів з батьків у комунальному дошкільному навчальному закладі №183, на які отримала роз`яснення щодо врегулювання даного питання Законами України «Про дошкільну освіту», «Про благодійну діяльність та благодійні організації», Постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок отримання благодійних внесків» тощо. Зазначені звернення вирішені позитивно, що підтверджується підписами відповідача у картках оцінки якості розгляду звернення (т.1, а.с.10-16).

Зазначені звернення відповідача ОСОБА_3 не є предметом спору. Тим більше, у даному випадку має місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

ІНФОРМАЦІЯ_5 о 16год. 38хв. на сторінці «Фейсбук» громадської організації «Основи свідомості» (https://www.facebook.com/ngo.svidomi/) під заголовком «Систематичне цькування адміністрацією КДНЗ №183 багатодітної родини. Розповідь мами» розміщено розповідь ОСОБА_3 , в якій йдеться про те, що через несплату добровільних внесків, вона зазнає тиску з боку керівництва КЗ «ДНЗ №183» КМР та батьків дітей, які відвідують садок. Це виразилося в тому, що один з батьків хапав її за руку, намагався затягнути в машину, погрожував, коли вона з дворічною дочкою та меншою дитиною на руках виходила з дитсадку (захисту у цій ситуації з боку керівництва вона не отримала); завідуюча дитсадком перевела її дитину до іншої групи, пояснюючи тим, що вона не здає фондів і не має права обирати групу (після звернення на гарячу лінію, дитину повернули до попередньої групи); після свята, після обіду вихователька роздала всім дітям «Барні», а її дитині не дала, сказали «Вини свою маму», на питання чому її не попередили, щоб вона купила «Барні» дитині, вихователь їй сказала: «Фонди не здаєте - нічим не зобов`язана». 05 вересня 2016 року її запросили до кабінету завідуючої, де була методист ОСОБА_15 , яка тримала двері, а завідуюча хапала її за кофту і штовхала о стіну, не давала їй здійснити дзвінок, а коли вона викликала поліцію - відео з камери спостереження не дала, сказала, що нічого не було. Коли підійшла її електронна черга для влаштування дочки в дитсадок, куди вона мала піти з 01 вересня, сказали здати благодійний внесок 500 грн., вона могла внести таку суму за 2-3 місяці, але це ОСОБА_1 не влаштовувало - тиждень завідуюча не приймала дитину до дитсадку (прийняла тільки після її звернення до виконкому КМР). Коли був випускний у її старшої дочки вона сказала, що не буде здавати гроші на подарунки садку та вихователям, проте з неї вимагали здачі ще 200 грн., оскільки інші батьки здавали по 1000,00грн., а вона 800,00 грн. та не віддавали диск з записом випускного, хоча в кафе вона, як інші, не ходила з дитиною. Під час підготовки випускного не брали дочку у танок через те, що вона не платить фонди. А завідуюча відділом освіти ОСОБА_16 порекомендувала перевести дітей до іншого дитсадка (т.1, а.с.57).

Під час виступу у телепередачі «Говорить Україна», ефір від 30 серпня 2019 року на тему: «Детские сады: чем кормят и кто воспитывает?» (https://govoryt-ukraina.tv/ua/episode/detskie-sady-chem-kormyat-i-kto vospityvaet?_ga = 2.164626231. 921844523. -496190250.) та в опублікованій у газеті «Домашняя газета» випуск №42 (1202) від 16 жовтня 2019 року статті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » («Вы не надейтесь, что меня снимут раньше, чем поменяется власть») міститися аналогічна інформація (т.1, а.с.47, 48, 57).

Позивач вважає недостовірною інформацію, викладену на сторінці «Фейсбук» громадської організації «Основи свідомості» від ІНФОРМАЦІЯ_5 о 16 год. 38 хв. під заголовком «Систематичне цькування адміністрацією КДНЗ №183 багатодітної родини. Розповідь мами», а саме: «когда на пост заведующей пришла ОСОБА_4 , у нас начались постоянные проблемы в саду, постоянное давление на детей моих, на меня, постоянные угрозы. Значит из-за того, что у меня не было возможности сдать денег на фонды сада, всё началось с того, что начали настраивать родителей против меня»; «при этом я обращалась к заведующей садика, которая вообще отказывалась меня принимать в своём кабинете. Она постоянно говорила: « ІНФОРМАЦІЯ_6 »; «она мне ответила это тем, что я не сдаю фонды и не имею права выбирать в какую группу ходить моему ребенку - это решение стоит только за ней»; «я обратилась к заведующей с этой же проблемой, ситуация та же самая - передо мной постоянно закрывались двери»; « ОСОБА_4 захватила меня за кофту, кидала меня об стену. Когда я выхватила телефон мне пришлось бежать вокруг стола, чтобы успеть телефон взять и вызвать «102». Когда я вызвала полицию, она меня схватила за шкиберки, прям, выкинула с кабинета и начала кричать в вдогонку, что у неё камера всё зафиксировала, и ты ничего не докажешь - это будет ложный вызов. Когда приехала полиция, они зафиксировали этот факт, я указала, что у неё есть видеонаблюдение в кабинете, чтобы они допросили её. Мне дали ответ, что она там по какой-то статье, ей приписали мелкое хулиганство, ответы у меня эти есть. Значить ну и так продолжается время от времени. Когда я прихожу к ОСОБА_4 , рассказываю о каких-то ситуациях, она мне говорит постоянно: «Уходите из моего садика»; « ОСОБА_5 дошла наша очередь, я пришла к ОСОБА_4 о том чтобы нас приняли. Она сначала отказывалась, мне пришлось идти в отдел образования, настаивать на том, что моя очередь дошла. Нам сказали, что да, дошла очередь, внесли вас в списки и всё. С первого сентября сказали выходить. При этом дали нам большой список купить там разное на садик и сдать 500грн. благотворительный взнос, это как вступительный в детский сад. Значить я подошла до ОСОБА_4 , предложила ей такую версию - что я сейчас одной суммой не могу сдать, а могу сдать частично, частями - по 150, 200грн. за три месяца. На что она мне сказала, что нет, все родители сдают одной суммой, а почему у вас должно быть по-другому. Значить на следующий день я привожу Доминику свою в садик ясельную группу, воспитатель отказывается принимать, мотивируя это тем, что заведующая запретила пускать моего ребёнка в этот детский сад. Я пошла к заведующей, она мне сказала: «Меня ничего не интересует, идите куда хотите, раз вы не хотите платить как все, уходите из моего сада». Я говорю: « ОСОБА_6 это из вашего сада? Это коммунальное учреждение». То есть нас не приняли. Полиция зафиксировала этот факт. На следующий день я опять приходила, нас не приняли. Значить так неделю нас в садик не принимали. Я обратилась на телевидение на Первый городской, я обратилась в отдел образования, на что мне дали ответы, что мы заняли чужое место и нас только с 20-го сентября принимают в этот детский сад, хотя мы отстояли электронную очередь, у меня есть, сфотографированы списки, где мы были внесены на этот год»; «за неделю до выпускного заведующая вышла с отпуска, и я к ней тоже по этому вопросу обратилась, она говорит мне: «А что вы ожидали? ОСОБА_7 вы не платите ни за что. Что вы хотите?»; «В понедельник я прихожу к ней в кабинет, она собрала 6 человек. Это 5 человек - работники сада и мама, которая занималась сбором денег на выпускной. Они меня окружили, нецензурно оскорбляли, толкали в плечи, не выпускали меня. Я когда схватила телефон, хотела вызывать полицию, то телефон у меня пыталась выхватить. Есть заявление в полицию, но почему-то полиция до сих пор не реагирует»; «это всё происходит при них, меня оскорбляют, нецензурно при детях, выгоняют»; « ОСОБА_8 это заместитель отдела образования, начальника отдела образования, она мне сказала, что вам лучше может быть уйти в другой садик, потому что вы ж понимаете хорошим это не закончится, сейчас заведующая начнет заниматься другими вашими вопросами, соцвыплатами, узнавать о вашей личной жизни, всё остальное»; «Также само есть в кабинете камера у заведующей»; «Заведующая говорит постоянно о том, что: «Я вообще должна быть уже заместителем мера и не таких как вы укрощала, идите куда хотите. Мне никто не указ. Я буду делать, так как я хочу в своём саду. Будет все, по-моему». Это говорится открытым, прямым текстом мне. Когда я приходила вообще в кабинет до ОСОБА_4 , она мне неоднократно угрожала о том, что если я пойду выше по поводу денег чтобы мне отчитались, то она говорит: «Вы же понимаете, что родители вас могут переловить, могут побить, может что-то сделать с вашими детьми». Родители настраивались сразу на следующий день после того как я попросила отчёт по деньгам, мне не давали проходу в садик, меня оскорбляли при детях, это опять таки полицией зафиксировано»;«Значить мне сказала заведующая ОСОБА_4 , о том, что я претензий к ОСОБА_9 не имею, она у меня одна из всего садика лучшая, потому что она сдает самые большие благотворительные взносы. У неё группа самая лучшая. Они сдают самые большие суммы».

У телепередачі «Говорить Україна», ефір від 30 серпня 2019 року на тему: « ІНФОРМАЦІЯ_2 » позивач вважає, що відповідачем розповсюджено недостовірну інформацію, а саме: на питання ведучого: «Як до Ваших дітей ставляться у садочку?», відповідь ОСОБА_3 : «Очень плохо. И к той девочке, что закончила садик и к той, что сейчас ходит. Мне кажется, что моих детей ненавидят»;на питання ведучого: «А чому так?», відповідь ОСОБА_3 : «Объясняют это тем, что я не вношу благотворительные взносы в саду»;на питання ведучого: «Це примусово?», відповідь ОСОБА_3 : «Получается, что это добровольно-принудительно»;на питання ведучого: «Тобто Вас шантажують?», відповідь ОСОБА_3 : «Так»; на запитання ведучого: «А ви звертались кудись по допомогу?» відповідь ОСОБА_3 : « ... На следующий день я обратилась в детский сад к воспитателю к заведующей. На что они мне сказали, что если я обращусь сейчас в полицию с этим заявлением, то мне будет хуже. Потому что у этого мужчины есть связи в прокуратуре ... Я пошла в полицию, написала обращение, я обратилась в департамент освіти нашего города, где мне дали ответ, что с заведующей провели просто беседу, что такого не повторится. Через пару дней после этого заведующая садика пригласила меня в кабинет. Ну типа просто поговорить нормально. Когда я пришла - дверь закрылась, и заведующая меня побила ... Я попыталась выбежать с кабинета, когда меня не выпускали я бегала вокруг стола, схватила телефон и на ходу вызывала полицию. Заведующая схватила меня за шиворот, выкинула с кабинета и говорит: «У меня видеосъемка в кабинете. Это будет ложный вызов». Когда приехала полиция, конечно заведующая сказала, что ничего такого не было, но я указала на видео камеры. После этого мне дал ... Ответ полиция дала, что приписали по какой-то статье мелкое хулиганство и с ней проведена беседа. Есть этот ответ, он до сих пор»;На питання ведучого: «Це правда, що ОСОБА_10 дочку відрахували за несплату?», відповідь ОСОБА_3 : « ОСОБА_11 . Мы отстояли электронную очередь ... ОСОБА_5 пришла наша очередь поступать в детский сад, то заведующая не хотела нас брать. Я обратилась в Департамент освіти ... Нас зарахували. Ми походили буквально 2 недели и заведующая просто выгнала. Сказала: «Идите из моего детского сада!». Из-за того, что я не внесла суму благотворительные внески»;на питання ведучого: «Це та сама завідувачка яка побила Вас?!», відповідь ОСОБА_3 : «Да».

Позивач зазначає, що поширена ОСОБА_3 неправдива інформація викликала занадто емоційну реакцію у студії та, зокрема, після слів « ... На следующий день я обратилась в детский сад к воспитателю к заведующей. На что они мне сказали, что если я обращусь сейчас в полицию с этим заявлением, то мне будет хуже. Потому что у этого мужчины есть связи в прокуратуре ...» ведучий почав голосно кричати «Вони злочинки! Вони злочинки! Ось ця керівничка вона злочинка», а далі після слів «Через пару дней после этого заведующая садика пригласила меня в кабинет. Ну типа просто поговорить нормально. Когда я пришла - дверь закрылась, и заведующая меня побила ..» ведучий голосно кричав : «Слухайте! Її треба звільнити з «вовчим» квитком! Щоб вона нікуди не могла влаштуватися!».

Позивач також просить визнати поширену ОСОБА_3 інформацію під час надання інтерв`ю яке було опубліковано у «Газета Домашняя» випуск №42 (1202) від 16 жовтня 2019 року у статті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » недостовірною, а саме:«А проблемы начались в 2015-м году, когда заведующей стала ОСОБА_12 (на фото). Я тогда родила третью девочку, и у меня не было возможности сдавать в фонды. И отчетов по ним никогда не было»;«А что вы хотели? Нет денег - сидите дома»;«После жалобы на «горячую линию» о том, что с меня вымогают фонды, ОСОБА_13 вместе с методистом не выпускали меня из кабинета. ОСОБА_13 схватила меня и швырнула в стену. Пытаясь выхватить телефон, что бы я не вызвала полицию, но я оббежала вокруг стола и таки сделала вызов. Происходящее было зафиксировано камерой видеонаблюдения»;«Еще мне дали номер счета - внести 500грн. Я попросила внести эту сумму за три раза, на что услышала: «А вы что тут, самая особенная?». Тогда я сказала, что вообще вносить не буду. После этого воспитатель не приняла нас в группу и сказала, что по указанию заведующей нас, исключили. ОСОБА_14 открытым текстом заявила, что бы мы шли вон из ее сада, я сидела на территории и рыдала».

З метою досудового врегулювання спору позивач ОСОБА_1 04 листопада 2019 року зверталася до ОСОБА_17 з листом, в якому позивач виклала свою власну позицію стосовно подій, що відбуваються, розміщення на сторінці Фейсбук громадської організації «Основи свідомості» відео щодо тиску на ОСОБА_17 та булінгу, виступу у програмі «Говорить Україна» та наданні інтерв`ю у «Газеті Домашня», зазначила, чому вважає таку інформацію недостовірною та просила спростувати її, закликала до мирного врегулювання конфлікту за участі психолога-конфліктолога, попередила відповідача, що у разі не врегулювання спору змушена буде звертатися до суду (а.с.40-42).

Про намір врегулювати конфліктну ситуацію свідчить лист завідувача КЗ «ДНЗ №183» КМР Т.І. Семенової щодо відвідування Домінікою дитячого садку №127-10-19 від 15 жовтня 2019 року (т.1, а.с.112).

Відповідь ОСОБА_3 щодо вжиття заходів досудового врегулювання спору на адресу позивача не надходила.

З відповідними листами позивач ОСОБА_1 04 листопада 2019 року зверталася до ТОВ «Телерадіокомпанія «Україна» (т.1, а.с.43, 44) та до редакції газети «Домашняя газета» (т.1, а.с.45, 46).

ТОВ «Телерадіокомпанія «Україна» відповідь на лист не надано. У випуску газети «Домашняя газета» №46(1206) від 13 листопада 2019 року вийшла стаття (мовою оригіналу) «Переживаете за безопасность детей? Вам надо к конфликтологу», як відповідь на звернення ОСОБА_1 щодо спростування інформації, викладеній в статті (мовою оригіналу) «Вы не надейтесь, что меня снимут раньше, чем поменяется власть» (т.1, а.с.55).

Позивач вважає, що вищезазначена інформація, розповсюджена ОСОБА_3 на сторінці Фейсбук, під час участі у телепередачі «Говорить Україна», на сторінці газети «Газета Домашняя» не відповідає дійсності, принижує її честь гідність та ділову репутацію.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 зверталася до Управління освіти і науки Виконкому Криворізької міської ради з питання зарахування дитини до комунального дошкільного закладу КДНЗ№183, останній листом №1559 від 06 червня 2017 року повідомлено, що електронна заявка ОСОБА_18 створена 26 вересня 2016 року №38119229 (за віком №37) для зарахування до КДНЗ №183 протягом 2017 року, зарахування буде здійснено протягом 2017 року (т.1, а.с.18).

Таке ж роз`яснення надано завідувачем КЗ «ДНЗ (ясла-садок) №183» КМР Семеновою Т.І., з посиланням на наявність не влаштованих до садку дітей, які знаходяться у черзі попереду дочки ОСОБА_3 та обіцянку вирішити питання до 23 вересня 2017 року (т.1, а.с.19, 20). Аналогічні роз`яснення містяться у листі №76 від 03 вересня 2020 року (т.1, а.с.234).

На звернення ОСОБА_3 з питання зарахування її дитини до дитсадку та примушення сплачувати благодійний внесок, 25 вересня 2017 року ОСОБА_3 . Управлінням освіти і науки Виконкому Криворізької міської ради направлено листа №2359 щодо позитивного вирішення питання зарахування дитини до дитячого садку та роз`яснено право звернення до правоохоронних органів у разі примушення сплачувати благодійні внески керівництвом закладу (т.1, а.с.21).

З питання відрахування дитини ОСОБА_19 з КЗ «ДНЗ №183» КМР Управлінням освіти і науки Виконкому Криворізької міської ради направлено відповідачу листа за вих.№2438 від 02 жовтня 2017 року, в якому зазначено, що за поясненнями керівника КЗ «ДНЗ №183» КМР ОСОБА_1 , її дочку було прийнято тимчасово на літній період. Відповідно до руху електронної черги станом на 20 вересня 2017 року ОСОБА_20 перебуває в статусі «зараховані», після одужання ОСОБА_19 зможе відвідувати вищезазначений дошкільний заклад (т.1, а.с.22).

Відповідачем надано заяву про прийняття дитини ОСОБА_21 у КЗ «ДНЗ №183» КМР з 21 серпня 2017 року (дата заяви відсутня, заява не містить половини тексту), на якій стоїть резолюція «Тимчасово, до заявлення батьків згідно електронної черги, на період оздоровлення», підпис (т. 1, а.с.102). Інша частина заяви ОСОБА_21 у КЗ «ДНЗ №183» КМР, надана позивачем, містить дату 04 серпня 2017 року (наявна відсутня на а.с.102, т.1 частина тесту) (т.1, а.с.109).

Відповідно до акту від 15 вересня 2017 року, складеному старшою медсестрою ОСОБА_22 , завідуючим господарством ОСОБА_23 , помічником вихователя ОСОБА_24 , зазначена заява була розірвана ОСОБА_3 у кабінети медсестри (т.1, а.с.110).

Зі списку електронної черги дітей КЗДО (ясла-садок) №183 КМР вбачається, що «Піронкова» у черзі під №37, дата реєстрації в електронній черзі 26 вересня 2016 року, дата подачі заяви 04 серпня 2017 року, дата прийняття дитини у заклад 21 серпня 2017 року (т.1,а.с.175). Перед «Піронковою» у черзі знаходяться діти, які прийняті у дитсадок у вересні-жовтні 2017 року, тобто після дитини відповідача.

На підтвердження необхідності внесення благодійних коштів відповідачем надано перелік документів та речей необхідних для вступу до дитячого закладу, де серед іншого вказано про внесення благодійних коштів із зазначенням розрахункового рахунку НОМЕР_1 Держказначейство КДНЗ №183 та роз`ясненням, що квитанція передається медсестрі з документами (для контролю надходжень і висвітлення даної інформації на сайті садочку) та надано листівку батьківського комітету щодо внесення добровільних благодійних внесків в сумі 300,00 грн., в т.ч. на миючі засоби із зазначенням розрахункового рахунку НОМЕР_1 Держказначейство КДНЗ №183 (т.1, а.с.103).

Щодо ситуації, що мала місце 05 вересня 2016 року у кабінеті завідуючої за участі методиста ОСОБА_15 , в матеріалах справи наявна відповідь Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області за вих.№24/ЖЄО3007 від 28 вересня 2016 року, відповідно до якої за зверенням ОСОБА_3 від 05 вересня 2016 року проведено перевірку, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП (дрібне хуліганство), з останньою було проведено профілактичну бесіду щодо недопущення порушення громадського порядку (т.1, а.с.17).

Відповідно до листа Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області №48.2/2.6574 від (число, місяць не прочитуються) 2019 року ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягалася (т.1, а.с.23).

На запит ОСОБА_1 Довгинцівським ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області за вих.№48.2/2-6815 від 14 серпня 2019 року надано відповідь, що в наданій нею копії з інтернет мережі де зафіксовано фото відповіді з відділення поліції гр. ОСОБА_3 зазначено дату 28 вересня 2016 року, де дійсно зазначено, що в діях гр. ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення за ст.173 КУпАП, але про складання протоколу нічого не зазначено, повідомлялось що з даною громадянкою проведено профілактичну бесіду. Протокол про адміністративне правопорушення за даним фактом не складався.

Також, за запитом вих.№93-08-19 від 13 серпня 2019 року щодо проведення розслідування по факту булінгу, вчиненим завідувачем КЗ «ДНЗ (ясла-садок)№183» Семеновою Т.І. повідомлено, що при розгляді заяв гр. ОСОБА_3 слідчим відділенням Довгинцівського ВП за даним фактом, не зафіксовано даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення, тому вказані матеріали перебувають на виконанні у дільничного офіцера поліції сектору превенції Довгинцівського ВП КВП за територіальністю (т.1, а.с.25).

З висновку за фактом виклику працівників поліції від 25 серпня 2019 року за письмовою заявою ОСОБА_1 щодо проведення перевірки з питання цькування та булінгу відносно ОСОБА_3 та її дітей з боку завідувача дитсадком та вихователів вбачається, що за результатами перевірки, зазначені факти підтвердження не знайшли, будь-яких порушень законності не встановлено (т.1, а.с.26, 27).

На інформаційний запит ОСОБА_1 Довгинцівським ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області за вих.№48.2/2-572 від 20 січня 2020 року надано відповідь, що з 2015 року по теперішній час відомості про притягнення до адміністративної відповідальності або складання матеріалів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 відсутні. Про те яким чином та у який спосіб з нею було проведено профілактичну бесіду, інформація відсутня (т.1, а.с.36).

У матеріалах справи наявні колективні звернення до Департаменту освіти і науки від 31.07.2019 року (9 підписів), до Міського голови Вілкула Ю.І. від 16.10.2019 року ( 114 підписів) щодо припинення цькування та приниження гідності завідуючої та вихователів КЗДО №183 ОСОБА_3 , з протестом проти викладення нею без згоди батьків в мережі інтернет відео з їхніми дітьми, списків дітей, що відвідують заклад (т.1, а.с.198, 199).

Матеріали справи містять численні Почесні грамоти, якими нагороджено ОСОБА_1 завідувача КЗ «ДНЗ №183» КМР за сумлінну плідну працю, високий рівень професіоналізму ; подяку колективу садку за участь у різних громадських заходах (т.1, а.с.200-207); сертифікат про участь у «Педагогічному протесті» ОСОБА_1 складання іспиту на «відмінно» ( посіла 1-е рейтингове місце ) (т.1, а.с.208-226); позивач є автором статті у Збірнику наукових і навчально-методичних праць у 2019 року (т.2, а.с.42-47) та автором проекту-переможця у 2017 році «Садочок майбутнього» (т.2, а.с.48).

Разом із цим, наказом Департаменту освіти і науки №134-0/ТМ від 02.09.2019 року ОСОБА_1 оголошено догану за недостатній контроль за організацією медичного обслуговування дітей, виконанням працівниками закладу своїх посадових обов`язків, веденням ділової документації, допущені порушення педагогічної етики (т.1, а.с.93). Підставою для наказу стала ситуація щодо неправомірного утримання дитини ОСОБА_21 в ізоляторі КЗ «ДНЗ №183» КМР 10.07.2019 року, у зв`язку з чим було призначено тимчасову комісії по перевірці фактів, викладених у зверненні ОСОБА_3 за результатами якої, завідувачу КЗ «ДНЗ №183» КМР рекомендовано вжити вичерпних заходів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб, з вини яких вони були допущені (т.1, а.с.89-92).

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про повне задоволення позовних вимог ОСОБА_1 виходив з того, що в судовому засіданні встановлено, що відповідач неправильно оцінила фактичні обставини, через що зробила неправильні висновки, а інформація, розповсюджена нею, не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, а відтак є недійсною .

Проте колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції та погоджується з доводами відповідача, з огляду на таке.

Відповідно до статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно зі статтею 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Таким чином, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Частиною другою статті 5 Закону України «Про інформацію» визначено, що реалізація права на інформацію громадянами, юридичними особами і державою не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.

При розгляді справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

За змістом статей 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Відповідно до частини першої статті 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з`ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням, встановити факт поширення недостовірної інформації та факт того, що поширена інформація стосується саме особи позивача і що поширена інформація порушує особисті немайнові права особи позивача або перешкоджає повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право, при цьому саме позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем.

Спростованою може бути інформація, яка містить відомості про події та явища (факти), яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). В будь-якому випадку це має бути інформація, істинність якої можливо перевірити, існування таких фактів не залежить від їх суб`єктивного сприйняття чи заперечення через думки і погляди особи.

Вільне вираження поглядів є істотним чинником повноцінного розвитку особистості в суспільстві, як і здатність особи сприймати заперечення, спонукання, заохочення через думки, ідеї, висловлені іншими людьми.

Відповідно до положень частини третьої статті 12 та частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Принцип змагальності сторін, закріплений у статті 12 ЦПК України, передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростування, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Отже, суду слід розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна. Що стосується оціночних суджень, цю вимогу неможливо виконати і вона є порушенням самої свободи поглядів, яка є основною складовою права, гарантованого статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії»).

Як зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) (справи Lingens v. Austria, De Haes and Gijsels v. Belgium, Goodwin v. The United Kingdom), свобода вираження поглядів, гарантована пунктом 1 статті 10, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов реалізації свободи кожної особи. За умови додержання пункту 2 свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» чи тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе.

Повинно бути зроблене чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями. Тоді як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу доводити достовірність оціночних суджень неможливо виконати, вона порушує свободу думки як таку.

Отже, коли робляться твердження про поведінку третьої особи, деколи може бути важко, як і в цій справі, віднайти різницю між оцінкою фактів та оціночними судженнями. Проте навіть оціночне судження може бути надмірним, якщо воно не має під собою фактичних підстав (Jerusalem v. Austria, no. 26958/95, n. 43, ECHR 2001-11).

Пункт 2 статті 10 Конвенції майже не надає можливостей для обмеження свободи вираження поглядів, коли йдеться про виступи політиків або про питання, які становлять суспільний інтерес. Крім того, межа допустимої критики щодо такої публічної особи, як політик, є ширшою, ніж щодо приватної особи. На відміну від останнього, перший неминуче та свідомо йде на те, щоб усі його слова та вчинки були об`єктом пильної уваги з боку журналістів та широкого загалу, тому має виявляти більшу толерантність (Газета «Україна-центр» проти України, № 16695/04, § 46, ЄСПЛ, 15 липня 2010 року).

У разі якщо позивач є публічною особою, то суд, розглядаючи і вирішуючи справу про захист його гідності, честі чи ділової репутації, повинен враховувати положення Декларації Комітету Міністрів Ради Європи про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року (далі Декларація), а також рекомендації, що містяться в Резолюції №1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканність особистого життя (далі Резолюція).

У Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

У статтях 3, 4, 6 Декларації зазначається, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

У зв`язку із цим межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкривають свої слова і вчинки для ретельної уваги всього суспільства, повинні це усвідомлювати і мають виявляти більшу терпимість.

Позивач ОСОБА_1 з 2015 року працює завідуючою КЗ «ДНЗ №183» КМР, отже є посадовою особою, її посада дає їй повноваження на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Отже, під час ухвалення оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції не врахував, що позивач перебуває на посаді завідуючою КЗ «ДНЗ №183» КМР, а отже, межа допустимої критики стосовно неї як публічної особи є значно ширшою, а її діяльність є об`єктом значного суспільного інтересу, який, зокрема, втамовується, з одного боку, продукуванням інформації стосовно такої особи засобами масової інформації, а з іншого її сприйняттям та поглинанням суспільством як результат реалізації інтересу.

Визнаючи недостовірною і такою, що порушує немайнові права ОСОБА_1 на повагу до честі, гідності та ділової репутації, інформацію, яка була поширена відповідачем ОСОБА_3 під час надання інтерв`ю на сторінці «Фейсбук» громадської організації «Основи свідомості» від 18 липня 2019 року, під час виступу у телепередачі «Говорить Україна», ефір від 30 серпня 2019 року та під час надання інтерв`ю яке було опубліковано у «Газета Домашняя» випуск №42 (1202) від 16 жовтня 2019 року, суд першої інстанції зазначеного не врахував, не звернув уваги, що позивач є посадовою особою і межа допустимої критики щодо неї є ширшою, ніж щодо приватної особи.

Встановлені судом обставини дійсно мали місце, проте судом не було враховано, що розповсюджена відповідачем інформація складається з її оціночних суджень щодо виконання завідуючою дитячим садочком ОСОБА_1 її посадових обов`язків.

Відповідно до статті 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Оскільки немає підстав для задоволення позову про захист честі, гідності та ділової репутації, то підстав для стягнення моральної шкоди також немає.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права

Оскільки обставини справи судом першої інстанції були встановлені повністю і немає необхідності для встановлення нових, проте суд першої інстанції, ухвалив рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваного судового рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позову.

Згідно ч.13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на відмову в задоволенні позову, понесені ОСОБА_1 судові витрати за сплати судового збору та на правничу допомогу відповідно до статті 141 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2021 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Відмовити позивачу ОСОБА_1 в задоволенні її позовних вимог до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації і відшкодуванні моральної шкоди.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 грудня 2021 року.

Головуючий:

Судді: