Провадження № 22-ц/812/640/21 Суддя першої інстанції Коваленко І.В.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 квітня 2021 року м. Миколаїв Справа № 489/5938/20

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 лютого 2021 року, ухвалене під головуванням судді Коваленка І.В., в залі судового засідання в м. Миколаїв, повний текст якого складений 01 лютого 2021 року, за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк», Банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 24 травня 2008 року ОСОБА_2 з метою отримання банківських послуг звернулася до АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг.

Своїм підписом у заяві відповідачка підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Заявою відповідачки підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі.

24 травня 2008 року відповідачкою також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». В цій же довідці відповідачка власним підписом підтвердила, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлена».

Банком на підставі Договору надання банківських послуг було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом 900 грн, який у подальшому було збільшено до 24 000 грн, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

В редакції Умов та правил, що почала діяти з 01 березня 2019 року згідно до пункту 2.1.1.2.12 Сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до частини 2 статті 625 ЦК України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі:

86,4% - для картки «Універсальна»;

84,0% - для картки «Універсальна голд».

Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, унаслідок чого станом на 11 жовтня 2020 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 25 481 грн 22 коп., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 21 514 грн 03 коп - та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 3 967 грн 19 коп., яку Банку просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь разом із судовими витратами.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 лютого 2021 року позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 24 травня 2008 року, яка станом на 11 жовтня 2020 року складається з 21 514 грн 03 коп. заборгованості по тілу кредиту та 3 967 грн 19 коп процентам, а всього 25 481 грн 22 коп, а також судовий збір в сумі 2 102 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що додані до позовної заяви Умови та правила надання банківських послуг, підписана відповідачкою заява, довідка про умови кредитування, а також виписка по картковому рахунку та довідки про зміну кредитного ліміту та видані і перевипущені відповідачці кредитні картки, є належними і допустимими доказами наявності між сторонами укладеного кредитного договору, які не спростовані відповідачкою.

За таких обставин, враховуючи доведення позивачем фактичного отримання відповідачем кредиту і користування кредитними коштами, а також порушення позичальником взятих грошових зобов`язань, внаслідок чого утворилась заборгованість по тілу кредиту і процентам в розмірах вказаних у розрахунку позивача, який не спростовано відповідачем, суд дійшов висновку про правомірність позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач оскаржила його в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги, в якій посилаючись на те, що оскаржуване судове рішення прийнято при неповно з`ясованих обставинах, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам, просила скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що у листопаді 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором у розмірі 25 481 грн 22 коп, та понесених судових витрат.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 листопада 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Вона фактично визнала заявлені вимоги, у зв`язку з чим, 31 грудня 2020 року самостійно сплатила на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг від 28 січня 2008 року у загальному розмірі 25 501 грн 22 коп.

12 січня 2021 року вона подала до суду клопотання про долучення до матеріалів цивільної справи № 489/5938/20 копії квитанції від 31 грудня 2020 року про сплату заборгованості за договором про надання банківських послуг в загальному розмірі 25 501 грн 22 коп. В зазначеному клопотанні серед іншого відповідач повідомила про визнання позовних вимог у повному обсязі та оплату заборгованості у повному обсязі.

Зателефонувавши до суду за номером НОМЕР_1 вона довідалася, що її клопотання було зареєстровано Ленінським районним судом м. Миколаєва за вхідним номером № 509 від 12 січня 2021 року, що підтверджується записом телефонної розмови, який в неї зберігся та у разі необхідності може бути наданий суду.

Із часом вона через сайт судової влади України довідалася про ухвалення судом рішення у даній справі та ознайомившись з оскаржуваним рішенням в ЄДРСР довідалася про задоволення судом позовних вимог Банку в повному обсязі. У рішенні суду було зазначено, що відповідач не надав ніяких заяв та відзиву по справі, що не відповідає дійсності.

Відсутність заборгованості відповідача перед позивачем також підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 26 січня 2021 року за №IS14FOFIGVP33GPU, копію якої додано в якості додатку № 2 до апеляційної скарги.

На час розгляду справи від АТ КБ «ПриватБанк» відзив на апеляційну скаргу не надходив.

За приписами частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та не заперечується відповідачем, 24 травня 2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено договір б/н у вигляді заяви, згідно з умовами якого позичальник отримала кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Заявою передбачено, що сума кредитного ліміту складає 900 грн 00 коп. Базова процентна ставка 36 процентів річних із розрахунку 360 днів в році. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії кредитної карти. Порядок погашення заборгованості - щомісячними платежами в розмірі 7 процентів від суми заборгованості.

Підписавши заяву відповідач надала свою згоду, що ця заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, який було надано їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

Одночасно з підписанням заяви відповідачем була підписана Довідка про Умови кредитування із використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (SAMDN 5326), яка містить умови про порядок та розмір і нарахування процентів, а також штрафних санкцій за порушення позичальником грошових зобов`язань.

До позовної заяви додано копію витягу з Умов та правил надання банківських послуг, на яких відсутній підпис позичальника.

За розрахунками Банку, через неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань станом на 11 жовтня 2020 утворилася заборгованість у розмірі 25 481 грн 22 коп., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 21 514 грн 03 коп. та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 3 967 грн 19 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

В доводах апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції при розгляді справи не розглянув клопотання відповідача, чим порушив її процесуальні права, що вплинуло на результаті розгляду справи по суті не на її користь.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно пунктів 3, 4 частини 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права доступу до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Так у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

З матеріалів справи вбачається, що 30 листопада 2020 року суд прийняв до розгляду позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , відкрив провадження та призначив розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

В цій же ухвалі визначив відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до частини першої статті 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Після одержання копій ухвали про відкриття провадження у справі і позовної заяви відповідач має право подати суду письмовий відзив на позов, в якому викласти свою позицію щодо заперечення проти позовних вимог із зазначенням доказів, що підтверджують його незгоду з позовними вимогами.

Відзив на позов - найбільш поширений тактичний прийом захисту. Заперечуючи проти позову, відповідач не лише захищається, але й створює умови для якісної роботи суду, допомагає встановити характер спірних правовідносин, закон, який їх регулює, факти, які необхідно встановити і які лежать в основі вимог і заперечень, коло осіб, що мають брати участь у справі. Таким чином, скориставшись своїм правом подати письмове заперечення проти позову, відповідач дасть змогу судді попередньо і всебічно зорієнтуватися в характері спору, який буде предметом судового розгляду.

Крім того, згідно з частиною 3 статті 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подавати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Матеріалами справи підтверджено, що 04 грудня 2020 року копія позовної заяви з додатками, копія ухвали про відкриття провадження та призначення справи засобами поштового зв`язку були направлені відповідачу ОСОБА_1 за останнім відомим місцем її проживання.

09 січня 2020 року на адресу суду повернулося почтове повідомлення з відміткою про те, що ОСОБА_1 особисто отримала направлені документи суду.

Отже останнім днем подання відзиву та позовну заяву та доказів для відповідача вважається 19 січня 2021 року.

У визначений судом першої інстанції п`ятнадцятиденний строк ОСОБА_1 скориставшись своїм правом 12 січня 2021 року подала до суду письмове клопотання про долучення письмових доказів. Зміст цього клопотання фактично містить ставлення відповідача до позовних вимог, які вона визнає повністю та просить долучити копію квитанції від 31 грудня 2020 року про сплату відповідачем позивачу суми заборгованості в повному обсязі.

Зазначене клопотання судом першої інстанції не було вирішено.

01 лютого 2021 року судом у справі було ухвалено рішення по суті спору, де зазначені відповідачем обставини судом першої інстанції не досліджувалися та правова оцінка їм не надавалася, що не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості судового рішення.

У зв`язку із наведеним, місцевий суд ухвалюючи рішення у справі допустив порушення норм процесуального права, не вирішивши клопотання відповідача про долучення доказів обмежив право ОСОБА_3 на судовий захист у кредитних правовідносинах та на справедливий суд, передбачене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням наведеного, оскаржене рішення суду першої інстанції не може вважатись законним та обґрунтованим та в силу вимог пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Після звернення АТ КБ «ПриватБанк» до суду за захистом своїх порушених прав кредитора у кредитних правовідносинах з позичальником кредитних коштів позичальником ОСОБА_3 , а остання з обставинами, викладеними в позові погодилася та позовні вимоги визнала в повному обсязі. При цьому самостійно 31 грудня 2020 року сплатила в повному обсязі заборгованість за кредитним договором у розмірі заявлених позовних вимог, а саме 25 501.22 грн.

Таким чином, сплативши 31 грудня 2020 року у відділенні «ЗОРЯ» Миколаївського РУ АТ КБ ПриватБанк 25 501 грн 22 коп. в рахунок оплати боргу за договором SAMDN 5326 від 28 січня 2008 року, ОСОБА_1 повністю виконала свої зобов`язання за зазначеним договором, на підтвердження чого надала необхідні докази до місцевого суду, отримані останнім 12 січня 2021 року.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував наведеного, повно не встановив обставини справи, не перевірив позицію відповідача за позовом, не надав можливість боржнику дати свої заперечення та відповідні докази, не оцінив їх з огляду на заявлені позовні вимоги, чим допустив порушення норм процесуального закону, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення у справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 25 481, 22 грн відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повний текст постанови складено 27 квітня 2021 року.