ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 грудня 2021 року

м. Харків

справа № 629/2721/21

провадження № 22-ц/818/5263/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів - Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Антонович А.А.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи - Сахновщинська державна нотаріальна контора в Харківській області, Територіальний підрозділ Державної міграційної служби Харківської області, Лозівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01 липня 2021 року в складі судді Харабадзе К.Ш. , -

у с т а н о в и в :

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, після уточнення якої просила встановити факт того, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є чоловіком заявника, а ОСОБА_3 - є його дружиною.

Заява мотивована тим, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 30 грудня 1993 року був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 30.12.1993, виданим Лозівським відділом запису актів громадянського стану на російській мові. У свідоцтві про шлюб зазначено, що після реєстрації шлюбу, чоловіку присвоєно прізвище російською мовою : « ОСОБА_6 », дружині « ОСОБА_6 ». В 1998 році ОСОБА_5 було подане вказане свідоцтво про укладення шлюбу для заміни у паспорті прізвища з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », однак при отриманні паспорту громадянки України Лозівським МРВ УМВС України була допущена помилка при перекладі з російської на українську мову, а саме замість написання прізвища ОСОБА_8 було написано ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік заявника - ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири та земельного паю. ОСОБА_5 звернулася до Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка та подальшого оформлення спадкової справи, однак їй було надане усне роз`яснення про необхідність підтвердження шлюбних відносин. Заявник не має наміру звертатися до Територіального підрозділу Державної міграційної служби з питання виправлення помилки в паспорті громадянина України на її ім`я, оскільки вказане не відповідає її інтересам.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 1 липня 2021 року заяву ОСОБА_5 про встановлення факту залишено без розгляду. Роз`яснено заявниці, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала мотивована тим, що в судовому засіданні заявник зазначила, що у спадкодавця ОСОБА_4 , який є її чоловіком, є діти від першого шлюбу: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , тобто інші, окрім заявника, спадкоємці першої черги. У заяві ОСОБА_5 зазначено, що відмова нотаріуса Сахновщинської державної нотаріальної контори про вчинення нотаріальних дій з оформлення свідоцтва про право на спадщину не може бути надана нею, у зв`язку з тим, що не сплинув шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця ОСОБА_4 , однак вона не має наміру звертатися до Територіального підрозділу Державної міграційної служби з питання виправлення помилки в паспорті громадянина України на її ім`я, оскільки вказане не відповідає її інтересам. Встановлення факту родинних відносин необхідно ОСОБА_5 для подальшого оформлення спадщини після смерті померлого ОСОБА_4 , отже, за наявності інших спадкоємців існує спір про право, що є підставою для повернення заяви без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду від 01.07.2021 ОСОБА_11 , діючи в інтересах ОСОБА_5 , подала апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що предметом судового розгляду у цій цивільній справі було лише встановлення факту того, що ОСОБА_5 є дружиною ОСОБА_4 . Заявниця не просила встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнати майно об`єктом права сумісної власності подружжя, не просила встановити факт користування житловим будинком, тобто встановити будь-який юридично значущий факт, який дійсно міг би потягти за собою виникнення спору з дітьми померлого ОСОБА_4 та якимось чином вплинути на права та обов`язки інших спадкоємців. Захистити своє право в інший спосіб ОСОБА_5 не може, бо суд єдиний компетентний орган, який може встановити факт, що має юридичне значення. Змінювати прізвище у власному паспорті заявниця не бажає, оскільки це зумовить необхідність змінювати всі інші документи, видані на її ім`я. Суд вийшов за межі заявлених ОСОБА_5 вимог, указавши, що в контексті розгляду справ про встановлення факту проживання однією сім`єю варто врахувати, що особливістю справ окремого провадження є відсутність у них спору про право; встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для оформлення спадщини. Встановлення заявленого ОСОБА_5 факту не пов`язується з будь-яким подальшим спором про право, оскільки шлюбні відносини ОСОБА_5 і ОСОБА_4 підтверджені дійсним свідоцтвом про шлюб від 30.12.1993. Суд безпідставно послався на те, що передбачений строк у шість місяців для прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 на час розгляду справи ще не сплинув, бо встановлення заявленого ОСОБА_5 факту не позбавляє дорослих дітей ОСОБА_12 можливості звернутися за своїм бажанням до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Суд формально вказав на наявність спору про право, не пересвідчившись, що такий спір дійсно існує.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_5 підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 379 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 звернулася до суду з заявою, після уточнення якої просила встановити факт того, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її чоловіком, а ОСОБА_5 - його дружина (а.с. 2-4, 23-28). Вказала, що необхідність установити зазначений факт зумовлена тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 , заявник бажає оформити свої спадкові права після смерті чоловіка, але в них різні прізвища. А саме, у заявника « ОСОБА_6 », у чоловіка « ОСОБА_8 », а свідоцтво про шлюб оформлене російською мовою.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України).

Частинами першою та другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Можна зробити висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Такі висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18).

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у заяві ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення, спору про право з огляду на те, що в ОСОБА_4 є діти від першого шлюбу, які також можуть претендувати на оформлення після нього спадщини. Тому встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_5 і ОСОБА_4 в порядку окремого провадження не можливе.

Колегія суддів відзначає, що згідно зі статтею 315 ЦПК України можуть бути встановлені не лише факти родинних відносин, а й факт укладення шлюбу.

Слушними є доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції помилково вважав, що ОСОБА_5 просить установити факт родинних відносин.

З наданих суду доказів убачається, що (далі - російською) « ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , место рождения: с. Аполлоновка, Сахновщинского района, Харьковской області» ІНФОРМАЦІЯ_3 уклала шлюб з « ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , место рождения: с. Екатериновка, Сахновщинского района, Харьковской области». Після шлюбу прізвище ОСОБА_15 було змінене на « ОСОБА_6 » (копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 ) (а.с. 34).

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце народження: с. Катеринівка, Сахновщинський район, Харківська область, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 38).

З копії паспорту заявника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце народження: с. Аполонівка Сахновщинського району Харківської області, вбачається, що 30.12.1993 вона уклала шлюб з ОСОБА_16 (а.с. 29-31).

З указаних доказів убачається, що необхідність ОСОБА_5 звернутися до суду з заявою про встановлення юридичного факту її перебування у шлюбі з ОСОБА_4 викликана не тим, що у неї відсутні докази перебування у такому шлюбі. А тим, що у неї з чоловіком по-різному зазначені в документах прізвища « ОСОБА_6 » й « ОСОБА_8 ». Тобто факт родинних відносин ОСОБА_5 суд установити не просила, зазначений факт і так підтверджений належними доказами. ОСОБА_5 просила суд установити факт її перебування у шлюбі з ОСОБА_4 , надавши докази укладення такого шлюбу.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду про те, що з заяви ОСОБА_5 вбачається спір про право. Установлення факту перебування ОСОБА_5 у шлюбі з ОСОБА_4 на права інших можливих спадкоємців не вплине, оскільки такий шлюб і так укладений у встановленому законом порядку.

Отже, апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 необхідно задовольнити, ухвалу суду від 01.07.2021 - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 382 384 -ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргуОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , задовольнити .

Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01 липня 2021 року скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 13 грудня 2021 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук