ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

28 квітня 2021 року

м. Харків

справа № 643/19414/20

провадження № 22-ц/818/3430/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Пилипчук Н.П., Яцини В.Б.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 березня 2021 року в складі судді Довготько Т.М.,

у с т а н о в и в :

В грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та просила: змінити спосіб стягнення аліментів, встановлений рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2018 року у цивільній справі № 643/12100/18 в розмірі 1 944,00 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/4 частину від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили; виконавчий лист № 643/12100/18, виданий 01 листопада 2018 року Московським районним судом м. Харкова відкликати із Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі Міжрайонний ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області).

Позов мотивовано тим, що вони з відповідачем є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2018 року у справі № 643/12100/18 з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 944,00 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 серпня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист, виданий за вказаним рішенням суду першої інстанції перебуває на примусовому виконанні Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області. Зазначає, що на даний час змінилися потреби сина у навчанні, відпочинку, культурному і фізичному розвитку, в одязі та харчуванні, що в свою чергу потребує додаткових витрат. Також, у бік покращення змінилося матеріальне становище відповідача, він працює на керівній посаді в Приватному акціонерному товаристві «Харківенергозбут» (далі ПрАТ «Харківенергозбут»), та отримує стабільну заробітну плату, на утриманні інших неповнолітніх дітей не має.

26 лютого 2021 року ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відзив мотивовано тим, що він не лише регулярно сплачує аліменти, а й додатково надає матеріальну допомогу сину. Зазначає, що на його утриманні перебуває матір ОСОБА_5 , 1944 року народження, яка є пенсіонеркою, має статус інваліда війни та інваліда 2 групи. У 2020 році мати тяжко захворіла, їй встановили діагноз рак шлунку. Лікування матері потребує значних матеріальних затрат, а тому визначення розміру аліментів як 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) буде для нього непомірним матеріальним навантаженням.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 02 березня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. Змінено розмір аліментів і спосіб стягнення, присуджений рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2018 року, що стягується з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 на дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відкликано виконавчий лист № 643/12100/18, виданий 01 листопада 2018 року Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліментів на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 944,00 грн щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 серпня 2018 року до досягнення повноліття ОСОБА_7 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідно до норм СК України вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення є правом одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану платника аліментів. З урахуванням принципу найкращого забезпечення інтересів дитини, суд дійшов висновку про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження з твердої грошової суми на 1/4 частину від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

02 квітня 2021 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального прав, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга містить доводи, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву.

ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції не оскаржила, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_9 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 березня 2021 року за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам в повній мірі не відповідає.

Матеріали справи свідчать, що сторони є батька неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2018 року у справі № 643/12100/18 з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 944,00 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 серпня 2018 року до досягнення дитиною повноліття (а. с. 13 14).

Виконавчий лист № 643/12100/18, виданий 01 листопада 2018 року Московським районним судом м. Харкова перебуває на примусовому виконанні Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області.

Відповідно до довідки про доходи, виданої ПрАТ «Харківенергозбут», ОСОБА_2 з 17 жовтня 2019 року працює на посаді керівника групи ПрАТ «Харківенергозбут»; загальна сума доходу ОСОБА_2 за період з жовтня 2019 року по січень 2021 року склала 407 056,79 грн (а. с. 38).

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною другою статті 182 СК України у редакції Закону України від 03 липня 2018 року № 2475 - VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 01 січня 2020 року становить 1 109,00 грн, з 01 липня 2 318,00 грн, з 01 грудня 2 395,00 грн.

Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України).

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції із урахуванням наведених норм матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову та зміну способу стягнення аліментів.

Однак, судова колегія не може погодитися з визначенням аліментів у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) батька.

Враховуючи середньомісячну заробітну плату ОСОБА_2 та те, що на утриманні відповідача перебуває непрацездатна матір, інвалід 2 групи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) батька, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, забезпечать інтереси неповнолітнього сина сторін.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини першої статті 376 ЦПК України неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині визначення розміру аліментів з ухваленням в цій частині нової постанови про часткове задоволення позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України).

В пункті 35 (абзац 3) постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що у разі якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 України від 08 липня 2011 року № 3674 VI «Про судовий збір».

ОСОБА_2 сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 276, 21 грн, що документально підтверджується фіскальним чеком від 02 квітня 2021 року (а. с. 72).

У зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, ОСОБА_2 за рахунок держави підлягає компенсація судового збору в розмірі 134,93 грн (840,80 грн судовий збір в суді першої інстанції * 2/3 частина задоволених позовних вимог = 560,33 грн; 1 276,21 грн судовий збір в суді апеляційної інстанції * 1/3 = 425,40 грн частина позовних вимог в задоволенні яких відмовлено; 560,33 грн - 425,40 грн = 134,93 грн.

Керуючись п. 1 ч. 4 ст. 274, ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 березня 2021 року скасувати в частині визначення розміру аліментів та судового збору з ухваленням в цій частині нової постанови.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) батька щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави судовий збір в розмірі 134,93 грн (сто тридцять чотири грн 93 коп.).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 28 квітня 2021 року.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді Н.П. Пилипчук

В.Б. Яцина