печерський районний суд міста києва
Справа № 686/9539/20-ц
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Козлова Р.Ю.,

при секретарі - Іваненку С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини,-

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернулася до суду з даним позовом, просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця та стягувати їх починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення їх спільною з відповідачем дитиною, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 10 листопада 2017 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 2239, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_1 виданого Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька - ОСОБА_3 , про що 27 листопада 2018 року Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві складено відповідний актовий запис № 3108, що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_2 . З січня місяця 2020 року позивачка проживає в місті Хмельницькому разом з донькою, яка знаходиться на її повному утриманні.

Однак, зазначає позивачка, відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст.180 СК України обов`язку утримувати своєї дитини. Це, зокрема, виявилося у тому, що відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини та позивачки.

Крім того, відповідач ухиляється від утримання позивачки, чим порушує її права, передбачені ч.2, 4 ст.84 СК України, якими передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивачка просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

В матеріалах справи наявна заява позивачки про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявний відзив представника відповідача на позов та заява про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. У відзиві на позов представник відповідача зазначила, що відповідач частково визнає позов та не заперечує проти стягнення нього аліментів на утримання позивачки у розмірі 1/4 від усіх видів доходу та аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 від усіх доходів відповідача.

Суд дослідивши письмові докази по справі, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 10 листопада 2017 року між сторонами даної справи було укладено шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 2239, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_1 виданого Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилася донька - ОСОБА_3 , про що 27 листопада 2018 року Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві складено відповідний актовий запис № 3108, що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_2 .

З січня місяця 2020 року позивачка проживає в місті Хмельницькому разом з донькою, що стороною відповідача не заперечується.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначає, що відповідач будучи батьком дитини, матеріальну допомогу на її утримання не надає, тим самим не виконує свого батьківського обов`язку щодо утримання дітей.

У відповідності до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За приписами частини 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов`язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб.

Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції).

Згідно з частинами 1, 2 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

У відповідності до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька дитини визначається судом.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст. 184 СК України).

У відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з 13 квітня 2020 року.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

З огляду на встановлені у справі обставини, що мають юридичне значення та наведені положення Закону, а також виходячи з того, що дочка сторін проживає разом із позивачкою, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дитини, суд вважає необхідним присудити стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 13 квітня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

Визначаючи вказаний розмір аліментів, враховує стан здоров`я позивача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення та часткове визнання позову відповідачем.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є молодим працездатним чоловіком. Відомостей про незадовільний стан його здоров`я суду не надано. Окрім того, у суду відсутні дані про те, що на утриманні відповідача знаходяться інші особи, які в силу закону потребують його матеріальної підтримки.

Обґрунтовуючи вимогу про стягнення аліментів на її користь позивачка зазначає, що відповідач матеріальну допомогу на її утримання не надає, тим самим не виконує свого обов`язку щодо утримання дружини, яка потребує матеріальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вирішуючи вимогу позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Положеннями ч. 2 ст. 75 СК України, визначено, що право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, на яку позивачка посилається у своєму позові, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Диспозиція ст. 84 СК України визначає, що право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4 ст. 84 СК України).

З урахуванням наведеного, а також тієї обставини, що відповідач є працездатним, часткове визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу своїй дружині.

Згідно ч. 2 ст. 77 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі.

Положеннями ч. 3 ст. 77 СК України визначено, що аліменти сплачуються щомісячно.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання останньої у твердій грошовій сумі у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 13 квітня 2020 року і до досягнення їх спільною з відповідачем дитиною дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку.

Судовий збір суд розподіляє у відповідності до ст. 141-142 ЦПК України.

Оскільки позивач згідно Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1681, 60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 75, 76, 77, 80, 84,110,112, 113, 180, 181, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 2,10,76-81, 141-142, 200, 263-265, 273, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військова частина на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 13 квітня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття
Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військова частина на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 13 квітня 2020 рокуу межах платежу за один місць.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військова частина на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 13 квітня 2020 року до досягнення дитиною, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.
Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військова частина на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 13 квітня 2020 рокуу межах платежу за один місць.

Стягнути ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військова частинав дохід держави судовий збір в розмірі 1681, 60 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повне рішення суду складено 19 січня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва.

Суддя