печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2021 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Підпалого В.В.

при секретарі - Кирилюк Н.С.,

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Генеральної прокуратури України про відшкодування моральної шкоди, яку вчинено діями працівників прокуратури,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Генеральної прокуратури України про відшкодування моральної шкоди, яку вчинено діями працівників прокуратури.

Ухвалою суду від 29.01.2020 року провадження у справі відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду.

Ухвалою суду від 17.08.2020 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з порушенням при її подачі вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, позивачу наданий строк для усунення недоліків.

Разом з тим, належним чином завірена копія ухвали суду повторно була направлена позивачу на адресу, вказану в позовній заяві. Разом з тим, 19.05.2021 року на адресу суду повернувся конверт з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Частиною 4 статті 130 ЦПК України визначено, що у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 127 ЦПК України, часом вручення повістки вважається день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Так, до повноваження суду не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат вибув", "адресат відсутній" і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Зокрема, як зазначає в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, позивач ознайомився з матеріалами справи 10.06.2021 року, що підтверджується його розпискою.

10.06.2021 року через канцелярію суду від позивача надійшла заява "на виконання вимог ухвали від 17.08.2020 року, відповідно до якої позивач зазначив про відсутність будь-яких недоліків у позовній заяві, зокрема, клопотань про продовження строку для усунення недоліків, до суду не надходило.

Разом з тим, оцінюючи характер процесу та його значення для позивача, слід врахувати, що, звернувшись до суду із даним позовом та ознайомившись із ухвалою суду про залишення позову без руху, позивач недоліки позову не усуває, що свідчить про можливу неактуальність вирішення позовних вимог на теперішній час.

Частиною 13 статті 187 ЦПК України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

З урахуванням наведеного, оскільки позивач не усунув недоліки в установлений судом строк, відповідно до ст. 187 ЦПК України позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Крім того, необхідно у даному випадку також зазначити, що залишення позовної заяви без розгляду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 121, 126, 127 187, 257, 259, 260, 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Генеральної прокуратури України про відшкодування моральної шкоди, яку вчинено діями працівників прокуратури, залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу право на звернення до суду з даним позовом повторно на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Підпалий