У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2021 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Водважко Д.Д., представника заявника Дербеньової С.В., представника особи, на дії якої подано скаргу ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_2 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни, зацікавлена особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Ансу», -

У С Т А Н О В И В:

09 листопада 2020 року ОСОБА_2 (надалі за текстом - заявник) звернулася до Подільського районного суду м. Києва зі скаргою на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О., зацікавлена особа - ТОВ «Ансу».

В обґрунтування скарги зазначила, що 02 листопада 2011 року приватним виконавцем Лановенко Л.О. було проведено опис та арешт транспортного засобу, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, марки: Suzuki, моделі New Grand Vitara, типу - легковий універсал, № кузова НОМЕР_2 (надалі за текстом - транспортний засіб), що належить заявнику на праві приватної власності. 02.11.2020 року приватним виконавцем Лановенко Л.О. у виконавчому провадженні № 63453300 винесено постанову про арешт майна боржника, а саме, транспортного засобу, що належить заявнику, а також постанову про арешт та опис даного транспортного засобу.

Вважає дії приватного виконавця Лановенко Л.О. протиправними, оскільки опис та арешт майна проводився наступного робочого дня після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, на той момент скаржник ще не знала про відкриття виконавчого провадження, Крім того, виконавчі дії проводились 02.11.2020 до настання 06 години ранку. Також вважає, що приватним виконавцем Лановенко Л.О. порушено приписи ст. 48 Закону України про виконавче провадження», відповідно до якої стягнення звертається в першу чергу на кошти боржника, в тому числі, у банках та фінансових установах. Також зазначила, що виконавче провадження № 63453300 відкрите на виконання виконавчого листа, виданого на підставі заочного рішення Подільського районного суд м. Києва від 18.12.2014 року по справі № 758/10924/14-ц про стягнення зі заявника заборгованості за кредитним договором. При цьому заявником добровільно повністю виконано зобов`язання за кредитним договором ще до відкриття виконавчого провадження № 63453300, у зв`язку з чим, заявником подано до Подільського районного суду м. Києва заяву про визнання виконавчого листа по справі № 758/10924/14-ц таким, що не підлягає виконанню.

30.11.2020 на адресу суду надійшли пояснення приватного виконавця Лановенко Л.О. щодо скарги, в яких вона зазначає, що виконавчі дії у виконавчому провадженні № 63453300 проводились відповідно до вимог закону, доводи заявника про фактичне виконання судового рішення не були документально підтверджені, тому просить відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

У судовому засіданні представник заявника підтримала вимоги скарги та просила їх задовольнити.

Представник особи, на дії якої подано скаргу, вимоги скарги не підтримав і просив відмовити у задоволенні скарги.

Зацікавлена особа - ТОВ «Ансу» у судове засідання представника не направила, про час та місце розгляду скарги повідомлялась належним чином.

Дослідивши матеріали скарги, суд встановив наступне.

На виконанні у приватного виконавця Лановенко Л.О. перебуває виконавче провадження № 63453300 з примусового виконання виконавчого листа № 758/10924/14-ц від 18.12.2014 року, виданого Подільським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» коштів в сумі 132 244, 06 грн. Стягувачем у вказаному виконавчому провадженні є ТОВ «Ансу».

30.10.2020 року приватним виконавцем Лановенко Л.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63453300.

30.10.2020 року, на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», виконавцем було винесено постанову про арешт майна, відповідно до якої накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику, у межах суми стягнення, з урахуванням основної винагороди виконавця, витрат виконавчого провадження.

30.10.2020 року приватним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

На адресу приватного виконавця надійшла заява стягувача про наявність права власності у боржника на рухоме майно, а саме, транспортний засіб, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, марки Suzuki, моделі New Grand Vitara, типу - легковий універсал, № кузова НОМЕР_2 , та повідомлено про місцезнаходження даного майна, а саме: м. Київ. вул. Почайнинська, буд. 52.

02.11.2020 року, на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем було винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, відповідно до якої описано та арештовано рухоме майно боржника.

02.11.2020 року приватним виконавцем було винесено постанову про арешт транспортного засобу.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, що регулює виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

По суті викладених у скарзі посилань заявника на протиправні дії приватного виконавця суд дійшов до наступних висновків.

Частиною першою ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з шків) та примусовій реалізації. Отже, арешт та вилучення майна боржника є лише складовою процедури звернення стягнення на майно боржника.

При цьому, за змістом ст. 48 Закону черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Чинне законодавство не містить заборони накладення виконавцем арешту одночасно на грошові кошти та на інше майно боржника з метою забезпечення примусового виконання судового рішення. У цьому випадку, в першу чергу здійснюється примусове списання грошових коштів, а за їх відсутності у достатньому для виконання рішення обсязі - відбувається вилучення та примусова реалізація виявленого майна боржника. При цьому, черговість здійснення таких виконавчих дій визначається приватним виконавцем самостійно, з урахуванням конкретних обставин, у тому числі фінансового стану боржника.

Відповідно до ч.5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», у постанові про опис арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

У постанові приватного виконавця Лановенко Л.О. від 02.11.2020 про опис та арешт майна у виконавчому провадженні № 63453300 зазначені марка транспортного засобу, модель, рік випуску, вид пального, колір та наявні зовнішні пошкодження. Пробіг та технічний стан транспортного засобу не встановлювався, оскільки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі не вилучалися.

Щодо тверджень заявника про виконання вимог виконавчого листа № 758/1924/14-ц, та відсутність заборгованості, суд встановив наступне.

05.11.2020 року на адресу офісу приватного виконавця Лановенко Л.О. надійшло пояснення заявника по виконавчому провадженню № 63453300. Згідно з поясненням, заявник добровільно сплатив грошові кошти на користь АТ «Банк «Фінанси та кредит» на виконання умов кредитного договору № 02-304/07 від 28.12.2007 року. Факт сплати заявником грошових коштів на користь АТ «Банк «Фінанси та кредит» згідно Кредитного договору № 02-304/07-А від 28.12.2007 року заявник підтверджував виписками з особистого рахунку та квитанцією, які були додані до пояснення.

14.11.2020 ТОВ «Ансу» повідомило приватного виконавця Лановенко Л.О., що заборгованість заявника не погашена, залишок заборгованості згідно Рішення Подільського районного суду м. Києва від 18.12.2014 року по справі № 758/10924/14-ц станом на 13.11.2020 року складає 95 213, 63 грн.

На адресу приватного виконавця від заявника не надходила заява від стягувача про закриття провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду, виконавчий документ не містив відміток про виконання боржником судового рішення.

Окрім того, надані заявником виписка з особистого рахунку та квитанція від 07.02.2017 року, містять інформацію про погашення заборгованості саме за кредитним договором № 02-304/07-А від 28.12.2007 року, натомість, у них відсутня інформація виконання заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 18.12.2014 року.

Щодо доводів скаржника про те, що ним подано заяву до Подільського районного суду Києва про визнання виконавчого листа № 758/10924/14-ц виданого 18.12.2014 року Подільським районним судом м. Києва таким, що не підлягає виконанню, то звернення боржника до суду із відповідною заявою не є для підставою для закінчення виконавчого провадження. Станом на 02.11.2020 року у справі про визнання вищевказаного виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не було рішення суду, яке набрало законної сили, а тому приватний виконавець вчиняв виконавчі дії правомірно.

Не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи також посилання заявника про те, що виконавчі дії з арешту та опису майна здійснювались поза межами передбаченого для цього законом часу. Відповідно до положень ч. 1 ст. 29 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії проводяться виконавцем у робочі дні, не раніше шостої і пізніше двадцять другої години, якщо інше не передбачено цією статтею. Конкретний час проведення виконавчих дій визначається виконавцем. Проте, заявником не надано документальних або будь-яких інших доказів, якими можна підтвердити факт проведення приватним виконавцем виконавчий дій 02.11.2020 року поза межами передбаченого для цього законом часу.

Згідно статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

В той же час, приватний виконавець Лановенко Л.О. діяла в межах Закону України «Про виконавче провадження», підстав для визнання дій неправомірними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, а також постанови про арешт коштів та майна боржника у виконавчому провадженні № 63453300 суд не вбачає.

Керуючись ст. 488, 493, 494 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни, зацікавлена особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Ансу» - залишити без задоволення;

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга на Ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо Ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Володимир ГРЕБЕНЮК