Справа № 699/1100/20
Номер провадження № 2/699/196/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

29.04.2021 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Свитки С.Л.,

за участю секретаря судового засідання Таран О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: виконавчого комітету Стеблівської селищної ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом і просила визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що є власником будинку АДРЕСА_1 . Відповідач зареєстрований за вказаною адресою, але не проживає у будинку понад один рік, тому позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування даним жилим приміщенням.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, просила справу розглянути у її відсутність, позов підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав.

Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи у відсутність їхнього представника.

У зв`язку з неявкою сторін у суд фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.247 ЦПК України.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що даний позов підлягає до повного задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_2 .

Вказаний будинок належить їй на підставі договору дарування від 15 вересня 1995 року, посвідченого 15 вересня 1995 року ОСОБА_3 , державним нотаріусом Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2-2300 (а.с.10-11).

У відповідності зі ст. 227 Цивільного кодексу УРС, чинного станом на момент посвідчення вказаного договору дарування, він був зареєстрований за місцем знаходження будинку у Корсунь-Шевченківському бюро технічної інвентаризації, що підтверджується відповідним штампом на договорі дарування.

Згідно вказаного договору дарування ОСОБА_1 прийняла в дар житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с.Заріччя Корсунь-Шевченківського району. Назва вулиці і номер будинку у договорі дарування не вказані, так як на момент укладення цього договору їх не було.

Ті обставини, що цей будинок на даний час має адресу - АДРЕСА_1 , підтверджується довідкою №9324, виданою 17 грудня 2020 року виконкомом Стеблівської селищної ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, згідно якої житловий будинок в с.Заріччя Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, який належить гр. ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі договору дарування, посвідченого 15 вересня 1995 року державним нотаріусом Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Митрофановою Л.П., зареєстрованого в реєстрі за №2-2300, має адресу - АДРЕСА_1 (а.с.12).

20 червня 2009 року донька позивача ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з відповідачем по справі ОСОБА_2 .

13 листопада 2014 року відповідач був вселений позивачем у вищевказаний будинок в якості члена сім`ї.

Місце проживання відповідача зареєстровано в даному будинку з 13 листопада 2014 року по даний час, що підтверджується довідкою №325, виданою 17 грудня 2020 року виконкомом Стеблівської селищної, ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області.

Шлюб доньки позивача із відповідачем виявився невдалим, в 2017 році вони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини і спільне проживання, офіційно їх шлюб було розірвано рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 15 січня 2018 року, яке набрало законної сили 14 лютого 2018 року, що підтверджується заочним рішенням суду по справі №9699/605/17 (а.с.13-14).

В зв`язку із припиненням сімейних відносин із донькою відповідач в 2017 році в добровільному порядку виселився з будинку АДРЕСА_1 , але при цьому він не знявся з реєстрації місця проживання у ньому. З 2017 року і по даний час відповідач в будинку позивача не проживає, жодних речей не зберігає та фактично будинком не користується, витрати, пов`язані з оплатою комунальних послуг та утриманням будинку не несе.

Те, що відповідач із 2017 року по даний час не проживає у вищевказаному будинку, підтверджується довідкою №325, виданою 17 грудня 2020 року виконкомом Стеблівської селищної ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області.

Не дивлячись на те, що відповідач фактично не проживає в моєму будинку на протязі більше одного року, він залишається бути зареєстрованим в ньому, не маючи на це ніяких підстав. Так. відповідач не має права власності на цей будинок чи на його частину, договори наймання, піднаймання, оренди будинку з ним не укладалися також.

Відповідач створив нову сім`ю і фактично проживає за адресою - АДРЕСА_3 .

Факт реєстрації відповідача у вищевказаному будинку порушує моє право власності позивача на даний будинок, створює незручності, оскільки позбавляє можливості в повній мірі вільно реалізувати мої повноваження власника - володіти, користуватися та розпоряджатися будинком.

У правовій позиції Верховного Суду України у справі №6-709цс16 від 16.11.2016 року зазначено, що частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" однією з підстав для зняття особи з реєстрації місця проживання є рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" органами реєстрації є виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Таким чином, враховуючи, що відповідач не є власником будинку АДРЕСА_1 , не відноситься до членів сім`ї позивача, зареєстрований за даною адресою, факт реєстрації відповідача порушує право власності позивача на житловий будинок, створює незручності, оскільки позбавляє можливості в повній мірі вільно реалізувати повноваження власника - володіти, користуватися та розпоряджатися будинком, тому суд приходить до висновку про задоволення позову.

Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 263-265, 280-289 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: виконавчого комітету Стеблівської селищної ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мартинівка Канівського району Черкаської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 інші відомості суду не відомі, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки та зареєстрованої АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , інші відомості суду не відомі, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,40 грн.

Копію заочного рішення надіслати учасникам справи.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право: на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду; на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Суддя Свитка С.Л.