ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/6905/20 Номер провадження 22-ц/814/2519/21Головуючий у 1-й інстанції Погрібняк О. М. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Кузнєцової О.Ю.,

суддів: Гальонкіна С.А., Карпушина Г.Л.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на додаткове рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області, ухвалене 13 вересня 2021 року у складі судді Погрібняк О.М. по справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вказаним позовом в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № DN81AR55720179 від 18.04.2008 у розмірі 527477,92 грн., яка складається з 52921,51 грн. заборгованості за кредитом (тілом кредиту), 37721,89 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом, 16734,61 грн. заборгованості за комісією за користування кредитом, 420100,27 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором та судові витрати.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 серпня 2021 року у задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

27.08.2021 року від представника відповідача адвоката Шевцової Л.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача судових витрат на правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

Додатковим рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 вересня 2021 року стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 2500 грн.

Не погодившись із вказаним додатковим рішенням, його в апеляційному порядку оскаржило АТ КБ «ПриватБанк» просило додаткове рішення місцевого суду скасувати та у задоволенні заяви відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процессуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Місцевий суд враховуючи об`єм наданих адвокатом послуг, витрачений адвокатом час та, виходячи з критерію реальності та розумності вартості адвокатських послуг, а також приймаючи до уваги заперечення позивача про розмір понесених витрат стягнув з АТ КБ «ПриватБанк» на користь відповідача витрати на правничу допомогу розмірі 2500 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Згідно частини першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Даний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Із матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником відповідача надано ксерокопію угоди на представництво у цивільній справі № 1038742 від 23.04.2021 року, розрахунок суми фіксованого гонорару за надання правничої допомоги у цивільній справі № 524/6905/20 із наведеним переліком наданих правових послуг і відміткою про сплату коштів у розмірі 4000 грн. ОСОБА_1 та отримання вказаних коштів адвокатом Шевцовою Л.В., квитанцію від 23.04.2021 року.

Враховуючи об`єм наданих адвокатом послуг, виходячи з критерію реальності та розумності вартості адвокатських послуг, а також те, що адвокат Шевцова Л.В. надавала консультації клієнту та не складала жодного документа щодо спору, крім заяви про ухвалення додаткового рішення, а також враховуючи заперечення позивача щодо розміру витрат на правничу допомогу, апеляційний суд вважає, що додаткове рішення місцевого суду ухвалене у відповідності норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності витрат на правничу допомогу не заслуговують уваги та спростовуються матеріалами справи (а. с. 208-211).

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування додаткового рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Додаткове рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді С.А. Гальонкін

Л.Г. Карпушин