Справа № 161/4587/21
Провадження № 2/161/2037/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Денисюка І. В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

Свій позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки на випадок своєї смерті ОСОБА_5 заповіту не залишила, спадкування після її смерті здійснюється за законом. Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_5 є вона, ОСОБА_3 , та син спадкодавця ОСОБА_4 . Вказує, що вона є спадкоємцем після смерті бабусі за правом представлення, оскільки її матір ОСОБА_6 (дочка спадкодавця) померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто ще до смерті ОСОБА_5 . Також позивач зазначає, що вона у встановлений законом шестимісячний строк звернулась до Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_5 . Однак, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Враховуючи, що частка у спадковому майні, яка належала б її матері, становить 1/2 від спадкового майна, то вона має право на спадкування вказаної частки після смерті бабусі за правом представлення. Право власності спадкодавця на земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ВЛ №020532 від 11 червня 1999 року, а житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 належав спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок серії НОМЕР_1 . Оригінали вказаних правовстановлюючих документів перебувають у володінні відповідача та він відмовляється їх надати для належного оформлення нею спадкових прав. Наведене зумовлює необхідність звернення до суду з цим позовом.

З врахуванням наведеного позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: на Ѕ частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, ведення підсобного господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, позивач просить стягнути з відповідача в свою користь сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу адвоката.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 травня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

У своєму відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_4 зазначає про невизнання ним позову з тих підстав, що будь-якого спору між ним та позивачем щодо спадкового майна немає. Вказує, що він не чинить перешкод позивачу в отриманні свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , правовстановлюючих документів на спадкове майно в нього також нема. Відповідач просить в задоволенні позову відмовити за безпідставністю вимог.

09 липня 2021 року від позивача ОСОБА_3 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій вона наводить свої аргументи на спростування позиції відповідача, висловленої у відзиві на позовну заяву.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, які наведені в позовній заяві, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов заперечував з підстав, які зазначені у відзиві на позовну заяву, просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України).

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 18 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області (а. с.12).

Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

На випадок своєї смерті ОСОБА_5 заповіту не залишила, а тому спадкування після її смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене законом коло осіб з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві та розрахунку, що він залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.

Спадкування за правом представлення врегульовано положеннями статті 1266 ЦК України, якою передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини; прабаба, прадід спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім дітям (бабі, дідові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини; племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини; двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну.

При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення.

Спадкування за правом представлення - це спадкування за законом, яке передбачає появу в певних спадкоємців права на спадкування за умови смерті до відкриття спадщини того з їхніх родичів, хто був би спадкоємцем. Таким чином, його власні спадкоємці ніби представляють у спадкових відносинах особу, яка б одержала права на спадкування, якби була живою на час відкриття спадщини.

Перелік осіб (спадкоємців), які мають право на спадкування за правом представлення, встановлений нормами статті 1266 ЦК України.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_3 є внучкою спадкодавця ОСОБА_5 . Матір позивача та одночасно дочка спадкодавця ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто ще до смерті ОСОБА_5 . Наведене дає підстави для висновку, що позивач є спадкоємцем ОСОБА_5 за правом представлення. Такі висновки суду підтверджуються:

-копією свідоцтва про народження ОСОБА_7 серії НОМЕР_3 , виданого 14 липня 1969 року Бучацьким районним бюро ЗАГСу, яким підтверджується факт родинних відносин спадкодавця ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , як матері та дочки (а. с. 7);

-копією свідоцтва про смерть ОСОБА_7 , виданого завідувачем Відділу запису актів цивільного стану Комуни м. Модіка Провінції Рагуза, Італійська Республіка, з якого встановлено, що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 10, 11);

-копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , виданого 25 березня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Волинського обласного управління юстиції, з якого встановлено, що матір`ю ОСОБА_3 є ОСОБА_6 (а. с. 9);

-копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції, яким підтверджується зміна прізвища матері позивача після укладення шлюбу з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 » (а. с. 8).

До складу спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_5 входить таке майно: земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, ведення підсобного господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Будучи спадкоємцем за правом представлення після смерті баби, позивач 11 листопада 2015 року звернулась до Першої Луцької державної нотаріальної контори з метою прийняття спадщини.

Дослідивши матеріали спадкової справи, заведеної Першою Луцькою державною нотаріальною конторою Волинської області №414/2015 після смерті ОСОБА_5 , суд встановив, що спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Першої Луцької державної нотаріальної контори Мудрик О. Є. від 23 квітня 2018 року встановлено, що ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а. с. 15).

Таким чином, позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в зв`язку з тим, що в неї немає правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спірне нерухоме майно.

Та обставина, що спадкодавцю ОСОБА_5 належить на праві приватної власності спірне будинковолодіння підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок серії НОМЕР_1 від 14 червня 2001 року, примірник якого міститься в матеріалах інвентаризаційної справи на домоволодіння АДРЕСА_1 . Матеріали вказаної інвентаризаційної справи витребувані та досліджені судом.

Право власності спадкодавця ОСОБА_5 на спірну земельну ділянку підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ВЛ №020532 від 11 червня 1999 року (а. с. 13).

Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин, враховуючи, що позивач є спадкоємцем за правом представлення та прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 , але нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю документів, які засвідчують право власності на спадкове майно, то суд дійшов висновку, що позов, в межах заявлених вимог, підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, ст. 1261, 1225, 1226, 1266, 1269, 1270, 1267 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті ОСОБА_5 , а саме на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_5 );

Відповідач: ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_6 ).

Дата складання повного тексту рішення 14 грудня 2021 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Т.М.Філюк