Справа № 201/7989/21
Провадження № 2/201/658/2021
УХВАЛА

про забезпечення позовів

09 вересня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового зсідання Гаржі О.О.,

за участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачки адвоката Самойленко Т.В.

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Хандоги В.В.,

розглянувши заявупозивачки ОСОБА_1 та заяву відповідача ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дитини разом із матір`ю, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Адміністрація Шевченківського району Дніпровської міської ради, Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дитини з батьком,

ВСТАНОВИВ:

19.08.2020р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Соборної районної у місті Дніпрі ради, про визначення місця проживання дитини разом із матір`ю.

Ухвалою судді Наумової О.С. від 08.09.2020р. відкрито провадження у справі, призначене проведення підготовчого засідання.

08.10.2020р. ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 із зустрічним позовом про визначення місця проживання дитини з батьком, визначивши третьою особою Управління-служба у справах дітей Соборної районної в місті Дніпрі ради.

Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати від 21.10.2020р., зустрічний позов прийнято до спільного розгляду із первісним позовом та об`єднано в одне провадження.

Ухвалою суду від 21.10.2020р. за клопотанням позивачки залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Управління службу у справах дітей Шевченківської районної в місті Дніпрі ради.

26.08.2021р. позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом встановлення зустрічей матері ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожного вівторка та четверга з 17 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. в присутності і в кабінеті практикуючого психолога ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , без присутності будь-яких інших осіб, зобов`язати ОСОБА_2 забезпечити явку дитини ОСОБА_3 , кожного вівторка та четверга з 17 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. до кабінету практикуючого психолога ОСОБА_4 для зустрічей з матір`ю ОСОБА_1 , зобов`язати психолога ОСОБА_4 за результатами зустрічей матері ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 , надати висновок щодо емоційно-психологічного стану дитини та її прихильності до матері.

В обґрунтування заявленого посилалася на те, що за останньою домовленістю між сторонами і відповідно до укладеного договору від 30.04.2021р. спільна донька ОСОБА_5 проживає по черзі у кожного з батьків (тиждень через тиждень). 03.06.2021р. закінчився тиждень проживання доньки у батька і відповідач зобов`язаний був передати дитину для проживання з нею, однак повідомив, що доньку віддавати не збирається і позивачка побачить її тільки після рішення суду.

Дитина знаходиться у батьків відповідача за адресою: АДРЕСА_2 . 04.06.2021р. позивачка приїхала до відповідача, щоб побачити дитину і забрати її на тиждень. Проте батьки відповідача - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з якими у цей час перебувала донька, не дозволили їй увійти до квартири і побачитися з дитиною. Позивачка викликала поліцію. Всі намагання забрати доньку не мають результату, колишній чоловік і його батьки не дають змоги бачитись з дитиною, цікавитися її здоров`ям. Поки триває судовий розгляд справи, донька страждає через втрату зв`язку з мамою, завдається значна шкода її психічному здоров`ю.

Враховуючи викладенню, просила вимоги заяви про забезпечення позову задовольнити.

08.09.2021р. представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Хандога В.В. (діє на підставі ордеру від 08.10.2020р.) надав заперечення проти заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, а 09.09.2021р. також звернувся із заявою про забезпечення зустрічного позову, в якій просив забезпечити позов шляхом встановлення зустрічей для спілкування відповідача ОСОБА_2 із малолітньою донькою ОСОБА_3 тривалістю дві години двічі на тиждень у період з 14.00 до 17.00 у присутності соціального дитячого психолога та соціального педагога Комунального закладу «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» Дніпропетровської обласної ради за адресою: АДРЕСА_3 без присутності матері дитини ОСОБА_1 ., зобов`язати соціального дитячого психолога та соціального педагога КЗ «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» ДОР за результатами зустрічей батька ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_3 , надати висновок щодо емоційно-психологічного стану дитини та її прихильності до батька.

В обґрунтування заявленого посилався на те, що психолог ОСОБА_4 не є працівником КНП «Міська дитяча клінічна лікарня № 5» Дніпровської міської ради, а є приватною особою, має інше, ніж офіційне місце роботи. Законом України "Про соціальні послуги" і Порядком застосування методів психологічного і психотерапевтичного впливу, не передбачено надання соціальних послуг особою, яка за своїм статусом не є надавачем соціальних послуг. Позивачкою не додано копії ліцензії на здійснення психологом ОСОБА_4 господарської діяльність із надання психологічної допомоги. У судових рішеннях, наданих позивачкою, дозволено проведення зустрічей виключно з психологами державних або комунальних закладів. Заслуховування думки дитини у даній справі відбувалось за участі соціального дитячого психолога та соціального педагога, які є працівниками КЗ «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» Дніпропетровської обласної ради, які надали всі документи, що підтверджують їх рівень компетенції та повноваження. КЗ «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» Дніпропетровської міської ради надають вищевказані соціальні послуги, відповідач вважає, що саме у цьому закладі існує можливість забезпечення безперешкодного спілкування за участі соціального дитячого психолога та соціального педагога як для матері, так і для батька дитини, а також складення висновку дитячого психолога щодо прихильності дитини до своїх батьків.

Відповідачеві необхідно в межах розгляду цієї справи забезпечити участь у своєму спілкуванні з дитиною без присутності позивачки із залученням соціальний дитячого психолога та соціального педагога з метою підтвердження прихильності дитини до батька та бажання дитини проживати з батьком.

Також зауважив, що час спілкування батьків із дитиною має бути встановлений в період з 14.00 до 17.00 або 18.00, зважаючи на те, що дитина першу половину дня знаходиться на шкільних заняттях.

Сторони та їх представники підтримали власні заяви про забезпечення позовів, наполягали на їх задоволені.

Представник Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради Якимчук В.І. під час розгляду клопотання висловила свою думку про те, що за наявності конфлікту між батьками та висновків органу опіки і піклування про прихильність дитини до обох батьків у справі слід з`ясовувати прихильність дитини до батьків шляхом забезпечення зустрічей дитини з обома батьками у присутності психолога. 08.09.2021р. представник надала заяву про розгляд справи без її участі, підтримала висновок Адміністрації Соборного району ДМР.

Відповідно до ч. 4 ст. 153 ЦПК України у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями п. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

За змістом ст. 151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, захід забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

У частині десятій статті 150 ЦПК України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Встановлено судом з матеріалів справи, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2019р. шлюб між сторонами розірвано, сторони проживають окремо.

19.08.2020р. позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини разом із матір`ю.

08.10.2020р. ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 із зустрічним позовом про визначення місця проживання дитини з батьком.

Ухвалою суду від 21.10.2020р. ці позови об`єднані в одне провадження.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Згідно роз`яснень, даних у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (постанова Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №754/4437/18, провадження № 61-47464св18).

Під час оцінки доводів заяв сторін про забезпечення позову суд керується положеннями Конвенції про права дитини, Сімейного кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства».

Згідно з частинами 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansenv. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

Відповідно до статті 51 Конституції України кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до приписів статей 141, 153 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини; мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (частини 1- 3 статті 157 СК України).

Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Заява позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову обґрунтована тим, що відповідач обмежує її спілкування з донькою і таким чином втрачається її зв`язок із дитиною. Представник позивачки, підтримуючи її заяву під час розгляду, зазначив, що вирішення судового спору про визначення місця проживання дитини по суті з урахуванням складності справи має тривалий характер, унаслідок чого невжиття заходів із забезпечення позову може ускладнити та унеможливити виконання рішення суду, оскільки протягом тривалого часу розгляду справи через обмеження батьком у спілкуванні дитини з матір`ю дитина втрачає контакт з матір`ю, що відобразиться на її психоемоційному стані, мати позбавлена можливості участі у вихованні дитини.

Вирішуючи заяву позивачки про забезпечення позову, суд виходить з такого.

З матеріалів справи установлено, що дитина ОСОБА_5 має особливості розвитку. Дитина народжена в терміні 24 тижні з діагнозом: Бронхо-легенева дисплазія 1 ст., глибока недоношеність, після народження знаходилась в реанімації з діагнозом: ОСОБА_8 неонатальний сепсис ДН 3 ст. Після виписки знаходилася на «Д» обліку з діагнозом; синдром гіперзбудливості, рухових порушень на фоні гіпоксичних порушень ЦНС. Від самого народження дитина постійно проходила лікування, курси реабілітації, має спеціальні потреби у навчанні, у розвитку.

За життєвими обставинами, що склалися наразі між сторонами ОСОБА_5 проживає з відповідачем і його батьками за адресою: АДРЕСА_2 , позивачка обмежена у зустрічах і спілкуванні з дитиною, що сторонами не заперечувалося під час розгляду справи.

Довідкою КЗ «Дніпроптеровський центр соціально-психологічної допомоги» ДОР від 17.07.2021р. визначено, що поруч із батьком ОСОБА_2 . Єлизавета почуває себе комфортно, захищено та розкуто, встановлені довірливі відносини між ними, мають місце емоційно теплі стосунки, прив`язаність до батька наявна та очевидна.

12.08.2021р. суд з`ясовав думку дитини ОСОБА_9 щодо її ставлення до батьків, бажання бути з ними. Під час з`ясування думки дитини, остання виказала в судовому засіданні бути з батьком та з бабусею ОСОБА_6 (матір`ю відповідача).

Разом із тим, суд має сумніви, що в силу особливостей свого розвитку, дитина на даному життєвому етапі, коли вона проживає лише з батьком, дійсно має виключну прихильність до останнього. Впродовж трьох місяців, коли дитина проживала лише з батьком і була обмежена у спілкуванні із матір`ю, суд вважає, що між матір`ю і дитиною дійсно був втрачений емоційний зв`язок.

Приймаючи до уваги викладені вище норми права, відповідні рішення ЄСПЛ ц цього питання, суд вважає, що відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з його матір`ю повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей з матір`ю. Така ж правова позиція висловлена і в постанові Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у справі № 344/16653/16-ц.

Зустрічі матері ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 будуть підтримувати зв`язок з матір`ю та дозволять перебувати у звичних для дитини умовах у той же час не будуть порушувати права батька на спілкування з дитиною і перебування дитини з матір`ю не буде завдавати дитині страждань. Забезпечення позову шляхом встановлення зустрічей ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 без присутності батька, до винесення судом рішення, вказують на наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів забезпечення позову.

Порівнявши, негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову (зобовязання відповідача надавати можливість побачення матері у присутності фахівців) з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів (втрату емоційного зв`язку між матір`ю і дитиною внаслідок відсутності спілкування протягом тривалого часу), з урахуванням законного інтересу, за захистом яких заявниця звернулася до суду, суд вважає, що заходи забезпечення позову, які просить застосувати позивачка в частині зобовязання відповідача надати дитину для спілкування без присутності батька, є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заява відповідача ОСОБА_2 про забезпечення позову обґрунтована тим, що йому необхідно в межах розгляду цієї справи забезпечити участь у своєму спілкуванні із залученням соціальний дитячого психолога та соціального педагога з метою підтвердження прихильності дитини до батька та бажання дитини проживати з батьком.

Вирішуючи заяву відповідача про забезпечення позову, суд виходить з такого.

Зустрічі батька ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_3 сприятиме захисту прав та інтересів дитини, покликані зберегти сімейні зв`язки, оскільки на даному етапі відносин між сторонами, не виключається маніпуляцію з боку іншої сторони, направлена на позбавлення можливості батька бачитися із дитино, адже, згідно матеріалів справи та пояснень сторін, траплялися випадки, коли дитина, всупереч волі відповідача також проживала за місцем мешкання матері, і батько був також позбавлений приймати участь у вихованні дитини. Зустрічі з батьком і донькою дозволять перебувати у звичних для дитини умовах у той же час не будуть порушувати права матері на спілкування. Забезпечення позову шляхом встановлення зустрічей ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_3 без присутності матері, до винесення судом рішення, вказують на наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів забезпечення позову.

Надання фахівцями відповідного закладу висновку щодо прихильності матері надасть суду можливість з`ясувати важливі обставини визначити думку дитини, її інтерес щодо постійного місця проживання, що безумовно пов`язане із предметом даного спору.

Разом із тим, вимога обох сторін про надання висновку щодо емоційно-психологічного стану дитини не є конкретизованою і не пов`язана із предметом даного спору про визначення місця проживання дитини з батьками, а тому не підлягає задоволенню.

Вирішуючи заяви сторін про забезпечення позову і обираючи відповідний заклад для зустрічей батьків з дитиною, суд виходить з такого.

Головною метою діяльності КЗ «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» Дніпропетровської обласної ради, за даними офіційного сайта, http://www.social-help.dp.ua, є надання невідкладних психологічних, соціально-побутових, соціально-педагогічних, соціально-медичних, соціально-економічних, інформаційних та юридичних послуг, а також послуг із працевлаштування осіб, які перебувають у складних життєвих обставинах (зокрема спричинених стихійним лихом, учиненням стосовно них злочину, насильством у сім`ї) для сприяння їх якнайшвидшому поверненню до нормальних умов життєдіяльності.

Центр надає допомогу та соціальні послуги в умовах цілодобового стаціонару з наданням тимчасового притулку, в умовах денного стаціонару та одноразових зустрічей без забезпечення притулком, а також шляхом консультування за допомогою телефонного та електронного зв`язку.

Основною формою роботи є надання соціальних послуг та допомоги особам, які опинилися у складних життєвих обставинах, при одноразових зустрічах-консультаціях, в умовах денного стаціонару (робота відповідно до затвердженого плану) та за допомогою телефонного та електронного зв`язку, відповідними фахівцями Центру: кваліфікованими практичними психологами, соціальними-педагогами та юристами. За необхідності для сприяння вирішенню кризової ситуації залучаються інші фахівці та сторонні організації.

Центр надає послуги соціальної адаптації, інтеграції та реінтеграції, у т.ч. допомога в аналізі життєвої ситуації, визначенні основних проблем, шляхів їх вирішення, складання плану виходу із складної життєвої ситуації.

Як видно з довідки КЗ «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» від 17.07.2020р. № 68 у Центрі можуть надаватися послуги фахівцями психологом і соціальним педагогом, у т.ч. щодо прихильності між батьками і дітьми.

Згідно ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 2 ст. 13 ЦПК України суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Суд виходить із того, що забезпечення зустрічей протягом певного часу дитини з обома батьками під наглядом одних і тих самих фахівців (соціального педагога і практичного психолога), з урахуванням особливостей розвитку дитини і наявності конфліктної ситуації у сім`ї, за результатами спостереження за поведінкою батьків і дитини дозволить останнім скласти якомога точніший, розгорнутий висновок щодо прихильності дитини до батьків, що безумовно сприятиме вирішенню спору у даній справі.

Вирішуючи питання про графік зустрічей, ураховуючи інтереси дитини, суд вважає за доцільне визначити їх таким чином, що обоє батьків зустрічалися із дитиною після 14 год. протягом двох годин, тричі на два тижні, поклавши обов`язок на відповідача ОСОБА_10 забезпечити явку дитини для зустрічей з матір`ю ОСОБА_1 та встановивши контроль за ходом виконанням ухвали суду.

При цьому, суд наголошує, що сторони мають узгодити графік зустрічей і кожні два тижні повідомляти суд про відвідування ними разом із дитиною КЗ «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги», а також шляхом направлення запитів (у разі необхідності) до КЗ «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» щодо стану виконання ухвали суду.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40.

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України» рішення від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню частково шляхом встановлення зустрічей ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності соціального дитячого психолога та соціального педагога Комунального закладу «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» Дніпропетровської обласної ради за адресою: АДРЕСА_3 без присутності батька ОСОБА_2 та будь-яких інших осіб, тривалістю дві години у період з 14 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. тричі на два тижні, з моменту постановлення даної ухвали та до набрання рішенням у справі законної сили, а також зобов`язання ОСОБА_2 забезпечити явку дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у період зустрічей дитини з матір`ю ОСОБА_1 до соціального дитячого психолога та соціального педагога Комунального закладу «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» Дніпропетровської обласної ради за адресою: м. Дніпро, просп. О. Поля, буд. 83/2, оф. 315 (III поверх).

Заява ОСОБА_2 про забезпечення позову підлягає задоволенню частково шляхом встановлення зустрічей ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності соціального дитячого психолога та соціального педагога Комунального закладу «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» Дніпропетровської обласної ради за адресою: м. Дніпро, просп. О. Поля, буд. 83/2, оф. 315 (III поверх) без присутності матері ОСОБА_1 та будь-яких інших осіб, тривалістю дві години у період з 14 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. тричі на два тижні, з моменту постановлення даної ухвали та до набрання рішенням у справі законної сили.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Згідно із ч. 7 ст. 153 ЦПК України суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. ст. 13, 81, 151-153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дитини разом із матір`ю, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Адміністрація Шевченківського району Дніпровської міської ради, Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дитини з батьком задовольнити частково.

Забезпечити позов ОСОБА_1 шляхом встановлення зустрічей ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності соціального дитячого психолога та соціального педагога Комунального закладу «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» Дніпропетровської обласної ради за адресою: м. Дніпро, просп. О. Поля, буд. 83/2, оф. 315 (III поверх) без присутності батька ОСОБА_2 та будь-яких інших осіб, тривалістю дві години у період з 14 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. тричі на два тижні, з моменту постановлення даної ухвали та до набрання рішенням у справі законної сили.

Зобов`язати ОСОБА_2 забезпечити явку дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у період зустрічей дитини з матір`ю ОСОБА_1 до соціального дитячого психолога та соціального педагога Комунального закладу «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» Дніпропетровської обласної ради за адресою: м. Дніпро, просп. О. Поля, буд. 83/2, оф. 315 (III поверх).

У задоволенні решти вимог відмовити.

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дитини разом із матір`ю, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Адміністрація Шевченківського району Дніпровської міської ради, Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дитини з батьком задовольнити частково.

Забезпечити позов ОСОБА_2 шляхом встановлення зустрічей ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності соціального дитячого психолога та соціального педагога Комунального закладу «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» Дніпропетровської обласної ради за адресою: м. Дніпро, просп. О. Поля, буд. 83/2, оф. 315 (III поверх) без присутності матері ОСОБА_1 та будь-яких інших осіб, тривалістю дві години у період з 14 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. тричі на два тижні, з моменту постановлення даної ухвали та до набрання рішенням у справі законної сили.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Встановити графік зустрічей таким чином (перший тиждень 2 зустрічі з матір`ю, наступний тиждень - 1 зустріч з батьком, 1 зустріч з матір`ю, наступний тиждень 2 зустрічі з батьком, наступний тиждень 2 зустрічі з матір`ю, і так далі) з моменту постановлення даної ухвали та до набрання рішенням у справі законної сили.

Зобов`язати Комунальний заклад «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» надати суду у строк до 12 листопада 2021 року висновки соціального дитячого психолога і соціального педагога щодо дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в яких встановити особисту прихильність дитини до кожного з батьків.

Встановити контроль за виконанням указаної ухвали суду шляхом зобов`язання сторін - ОСОБА_1 і ОСОБА_2 кожні два тижні повідомляти суд про відвідування ними разом із дитиною Комунального закладу «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги», а також шляхом направлення запитів (у разі необхідності) до Комунального закладу «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» щодо стану виконання ухвали суду.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повий текст ухвали складений 10 вересня 2021 року.

Копії ухвали надіслати сторонам для виконання та Комунальному закладу «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» Дніпропетровської обласної ради за адресою: м. Дніпро, просп. О. Поля, буд. 83/2, оф. 315 (III поверх).

Строк пред`явлення ухвали до виконання, як виконавчого листа, три роки.

Адреси та анкетні дані сторін:

Позивачка:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_5 .).

Відповідач:

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_7 ).

Суддя О.С. Наумова