Справа № 438/1344/21
Провадження № 2/438/370/2021
У Х В А Л А

про вирішення заяви про відвід судді

03 вересня 2021 року м.Борислав

Суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., розглянувши в порядку письмового провадження у залі суду в м. Бориславі заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Бориславської міської ради Львівської області про переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу земельної ділянки,

в с т а н о в и в :

На адресу Бориславського міського суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Бориславської міської ради Львівської області про переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу земельної ділянки.

Протоколом автоматизованого розподілу судового справи між суддями визначено головуючого суддю Слиша А.Т.

Разом з позовною заявою позивач ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді, в якій просить відвести головуючого суддю Слиша А.Т. від розгляду даної цивільної справи та у зв`язку з неможливістю утворити новий склад суду, передати справу на розгляд Дрогобицькому міськрайонному суду Львівської області.

В обґрунтування зазначеної заяви про відвід заявник посилається на положення рішення ЄСПЛ від 06.03.2018 у справі «Михайлова проти України» та зазначає, що між ним, ОСОБА_1 та суддею Слишем А.Т. склались неприязні (недружні) стосунки, у зв`язку з неодноразовими зверненнями заявника до Вищої кваліфікаційної комісії та Вищої ради правосуддя про притягнення судді до дисциплінарної відповідальності. Це, серед іншого, і було підставою для самовідводу судді 20 серпня 2014 року в адміністративній справі №2-а/438/60/2014 за позовом ОСОБА_1 до селищного голови Східницької селищної ради, третя особа Територіальна державна інспекція праці у Львівській області про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії. Крім того, цей суддя не може брати участь у цій цивільній справі, оскільки він прямо заінтересований у результаті розгляду справи, в зв`язку з тим, що є свідком у кримінальній справі, внесеній слідчим ТУ ДБР у Львові за заявою ОСОБА_1 за ст.ст.170, 191 та 364 ККУ, стосовно дій, викладених у цьому цивільному позові. З метою виключення будь-яких сумнів у безсторонності суду, у тому числі від стороннього впливу, а таке побоювання у заявника існує, вважає відвід судді Слиша А.Т. обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до змісту ч.7 ст.40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги наведені обставини, які можуть бути підставою для сумніву в об`єктивності та неупередженості головуючого у справі, за яких відповідно до вимог п. 3 і 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), суд вважає за доцільне заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого у справі задовольнити.

В п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 в справі «Білуха проти України», наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви в його безсторонності.

Разом з тим, будь-яких обставин, що свідчили б про заінтересованість, необ`єктивність чи неупередженість судді Слиша А.Т. при розгляді зазначеної справи, що за вимогами ст. 36 ЦПК України є підставами для відводу, немає, посилання позивача ОСОБА_1 є надуманими та не є мотивованими підставами, як об`єктивного так і суб`єктивного характеру для відводу судді.

Проте відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді та приймаючи до уваги те, що дії представника відповідачів, на думку суду, спрямовані на дискредитацію головуючого судді у справі, а також з метою зняття у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, запобігання нарікань на необ`єктивність та неупередженість головуючого судді, а також звинувачень у заінтересованості результатів розгляду справи, запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів можливу неупередженість головуючого судді, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про відвід у розгляді даної справи виходячи із вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де у відповідній частині передбачено: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…». Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Аналогічні висновки містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у праві «Білуха проти України» та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри в недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Україною, і такі обставини знайшли своє підтвердження в ряді рішень Європейського Суду з прав людини, та самі по собі є обов`язкові для врахування судами України.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 ЦПК України якщо на час подання заяви про відвід судді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала.

Відповідно до ч. 9 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Далі, якщо після задоволення відводів (самовідводів) або за наявності підстав, зазначених у статті 37 цього Кодексу, неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи, справа за розпорядженням голови суду передається до іншого суду, визначеного в порядку, встановленому цим Кодексом (ч. 3 ст. 41 ЦПК України).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи.

Передача справи з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, здійснюється на підставі розпорядження голови суду на розгляд суду, найбільш територіально наближеного суду.

Наразі в Бориславському міському суді Львівської області правосуддя здійснює один суддя, виходячи з цього, неможливо провести повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями та утворити новий склад суду, а тому справу слід за розпорядженням голови суду передати на розгляд найбільш територіально наближеного суду (ч.4 ст.31 ЦПК України).

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.31, 36, 39-41, 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді задовольнити.

Відвести суддю Слиша А.Т. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Бориславської міської ради Львівської області про переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу земельної ділянки.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України справу передати до канцелярії Бориславського міського суду Львівської області для подальшого автоматизованого розподілу.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: А.Т.Слиш