Справа № 405/7355/21
Провадження №2/405/1144/21
У Х В А Л А

26 жовтня 2021 року Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 (прож. АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (прож. АДРЕСА_2 ) про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просила:

визнати:

- квартиру АДРЕСА_3 ;

- житловий будинок АДРЕСА_2 ;

- автомобіль марки BMW X3, державний номер НОМЕР_1 , -

об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

в порядку поділу майна: визнати право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_3 за ОСОБА_1 ;визнати право особистої приватної власностіна житловий будинок АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 , та визнати право власності на автомобіль марки BMW X3, державний номер НОМЕР_1 , за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках, а саме: по частці за кожним.

Відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України позовна заява, яка є заявою по суті справи, та в якій позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обгрунтування, повинна відповідати вимогам, зазначеним в ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Зокрема, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом, яким відповідно є Закон України «Про судовий збір».

При цьому, із змісту пред`явленого позивачем позову встановлено, що позов містить чотири позовні вимоги, з них: вимога немайнового характеру визнання об`єктів спільною сумісною власністю та три вимоги майнового характеру в порядку поділу майна, - визнання права особистої та часткової власності на три об`єкти майна: нерухоме майно: квартиру, житловий будинок та рухоме майно: транспортний засіб.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Встановлено, що у 2021 році, на час звернення позивача з позовом до суду, прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року встановлено в розмірі 2 270 гривні (ст. 7 Закону України«Про Державний бюджет України на 2021 рік»).

В свою чергу, частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Крім того, у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Окрім того, відповідно до п.10 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору. За подання додаткових заяв, у яких збільшується розмір позовних вимог, недоплачена сума судового збору також підлягає сплаті.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, згідно з підпункту 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 16 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто, як зі спору майнового характеру.

При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ст. 176, п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача.

Відповідно до п.п.2, 10 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування, - вартістю майна; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог, при цьому, вартість майна це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач. В якості доказу вартості майна суду можуть бути надані договори купівлі продажу цього майна, відомості про його залишкову балансову вартість, звіт про оцінку майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, довідки про ринкову вартість майна в даній місцевості.

При цьому, встановлено, що позивачем при пред`явленні позову до суду в порушення вимог п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, ціна позову не зазначена, та поряд з цим, сплачено за вимоги майнового характеру в максимальному розмірі (гранична межа) судовий збір в розмірі 11 350 грн. 00 коп. (п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 2 270 грн. х 5).

З огляду на викладене вище, та враховуючи, що позивачем ОСОБА_1 , окрім вимог майнового характеру, пред`явлено також вимогу немайнового характеру про визнання об`єктів спільною сумісною власністю, яка також є об`єктом справляння судового збору, на підставі чого позивачу необхідно доплатити судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп., надавши оригінал квитанції про сплату судового збору для долучення до матеріалів справи, або ж надати документи, що підтверджують звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до Закону.

Крім того, з заявлених позивачем позовних вимог встановлено, що спір виник з приводу нерухомого та рухомого майна, на підставі чого, та відповідно до вимог ч.1 ст.30 ЦПК України, яка встановлює виключну підсудність, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Поряд з цим, та за відсутності та не надання позивачем доказів щодо вартості об`єктів нерухомого майна (по кожному об`єкту окремо), якими можуть бути, зокрема, довідки про оціночну вартість нерухомого майна, суд також позбавлений можливості при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, з`ясувати питання щодо підсудності справи Ленінському районному суду м.Кіровограда на рогляд якого вона надійшла.

При цьому, судом відзначається, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи "Креуз проти Польщі", про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuz v. Poland" № 28249/95).

Тим самим, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи, що даний позов подано без додержання вимог, викладених в ч.4ст. 177 ЦПК України, то відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України він підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заявавважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ч. 4 ст. 177, ч. 1 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 (прож. АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (прож. АДРЕСА_2 ) про поділ спільного майна подружжя, - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю десять днів з дня отримання позивачем копії даної ухвали.

Запропонувати позивачу в установлений строк виправити зазначені в мотивувальній частині ухвали недоліки позовної заяви, а саме: зазначити ціну позову вартість майна (квартири АДРЕСА_3 ; житлового будинку АДРЕСА_2 ; автомобіля марки BMWX3, державний номер НОМЕР_1 ) станом на час звернення з позовом до суду, 19.10.2021 року, документально підтвердивши вартість кожного об`єкта окремо, та доплатити судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. за позовну вимогу немайнового характеру за наступними реквізитами: Отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./Поділ.р-н/22030101, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37918230, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0011566, Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Ленінський районний суд м. Кіровограда (назва суду, де розглядається справа), надавши оригінал квитанції про сплату судового збору або ж надати документи, що підтверджують підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

В разі невиконання вказаних вимог позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова