Справа № 739/1039/21
Номер провадження 2/739/394/21
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2021 року м.Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді - Кочура О.О.,
за участі: секретаря - Головня І.І.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
ВСТАНОВИВ:
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, від дня подання позову до досягнення дитиною повноліття.
Позовна заява мотивована тим, що 24.11.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Новгород-Сіверського районного управління юстиції Чернігівської області між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб. У шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина має групу інвалідності підгрупи «А» та потребує постійного стороннього догляду. Позивачка не працює, оскільки здійснює догляд за сином. Протягом останніх шести років вони з відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть. На даний час син проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою міської ради. На утримання сина відповідач коштів не надає. На утримання сина позивачка бажає стягувати аліменти саме у такому розмірі, оскільки дитина потребує постійного збалансованого харчування, щоденного прийому ліків, речей першої необхідності, дитячого візочка, придбання засобів гігієни, тому що хлопик має групу інвалідності підгрупи «А», а діти цієї категорії себе не обслуговують, позивачка не може влаштуватись на роботу оскільки догляд за дитиною нікому буде здійснювати.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, надала до суду заяву з проханням справу розглядати без її участі, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання сина підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, судова повістка, що надсилалась відповідачу з рекомендованим поштовим повідомленям не була вручена адресату у зв`язку з його відсутністю за зареєстрованим місцем проживання, тому ОСОБА_2 був викликаний до суду через оголошення, розміщене на офіційній сторінці веб-порталу Судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин, суд дійшов висновку про ухвалення заочного рішення, на підставі наявних доказів у справі, відповідно до положень ч.1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослiдивши письмові докази та вирішуючи справу, суд виходить з наступного:
Встановлено, що 24.11.2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Новгород-Сіверського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 101 (а.с.6).
Від даного шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 29.01.2011 року (а.с.7).
Проживання сина разом з позивачкою в АДРЕСА_1 , підтверджується дослідженою в судовому засіданні довідкою Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області № 565 від 16.06.2021 року (а.с.11).
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.16), але за вказаною адресою не проживає.
Згідно копії медичного висновку №23 від 14.08.2013 року, ОСОБА_3 являється дитиною-інвалідом групи «А» (а.с.9). Позивачка ОСОБА_1 перебуває на обліку і отрумує допомогу в управлінні соціального захисту населення сім`ї та праці Новгород-Сіверської міської ради та отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю на дитину інваліда ОСОБА_3 (а.с.10). Спірні правовідносини сторін виникли із сімейних відносин та регулюються нормами Сімейного кодексу України.
Статтею 51 Конституції України гарантовано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.
За умовами, встановленими ч.1 ст. 3 Конвенції та ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого врахування інтересів дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Оскільки син проживає з позивачкою, що підтверджується наявою в матеріалах справи довідкою міської ради, суд вважає доведеним, що дитина перебуває на її утриманні і саме відповідач згідно з ст. 181 СК України має сплачувати аліменти на утриманні дитини на її користь. При цьому, сторонами добровільно не досягнуто домовленості щодо утримання дитини, договір між батьками про сплату аліментів на дитину також не укладався.
За змістом ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно приписів ч.1, ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оскільки встановлено, що відповідач являється особою працездатного віку та при цьому у суда відсутні відомості про заробіток відповідача та його стан здоров`я, наявність на його утриманні інших осіб, а також враховуючи стан здоров`я дитини, якій встановлена інвалідність підгрупи «А», характер її захворювання, що потребує підвищених витрат, а також те, що дитина потребує постійного стороннього догляду, і це не дає змоги працевлаштуватись позивачці, тому виходячи з інтересів дитини, для забезпечення її належного матеріального утримання, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України), отже аліменти слід присудити з 06.07.2021 року.
Також, суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 157, 180-182, 183 Сімейного кодексу України, ст.ст.76-81, 83, 258-259, 264-265, 268, 280-284, 354-355,430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити. Сягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП № НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП № НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі Ѕ (однієї другої) частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.07.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
Суддя О.О.Кочура