Провадження номер 2/741/323/21
Єдиний унікальний номер 741/288/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року Носівський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді - Гридасової А.М.,

за участю секретаря судових засідань - Скрипець А.Р.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Носівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мринської об`єднаної територіальної громади в особі Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року позивача звернулась до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 . Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з фактично належної йому 1/3 частини житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 , як законом. Як зазначає позивач, він прийнял спадщину після смерті свого батька. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба позивача ОСОБА_3 . Після її смерті залишилась спадщина, якладається з фактично належної їй 1/3 частини житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , як члену колишнього колгоспного двору. Спадщину після ОСОБА_3 , як стверджує позивач, він отримав як за заповітом, так і за законом. В установленому законодавством порядку позивач звернувся до Носівської районної державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав, проте у видачі свідоцтва про спадщину за законом на вказаний житловий будинок йому відмовлено з тих підстав, що у матеріалах спадкової справи відсутні правовстановлюючі документи на будинок. За вказаних обставин, позивач просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, в зв`язку з ліквідацією колгоспного двору, як колишнього колгоспного двору.

Ухвалою судді від 09.03.2021 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження із визначенням дати підготовчого судового засідання (а.с. 22).

У призначене підготовче судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений. Надав суду заяву про розгяд справи за його відсутності. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У призначене підготовче судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений. Подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у відсутності Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області, позовні вимоги визнали, проти задоволення позову не заперечували.

Враховуючи наведене, суд розглянув справу у відсутність сторін в порядку положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до наступного.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 , відноситься до типу колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року в ньому були зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 (а.с. 6).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" з наступними змінами, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору.

За нормами ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, які діяли до ведення в дію Закону України "Про власність", кожен з членів колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору. Тобто, після введення в дію Закону України "Про власність" 15.04.1991 року у всіх членів колгоспного двору виникло право власності на все його майно в рівних частинах, в тому числі і на будинок з господарськими спорудами, які відносилися до цього колгоспного двору, які не втратили право на витребування частки. Таким чином, всі члени колгоспного двору мали рівну частку житлового будинку з господарськими спорудами, а саме по 1/3 частині.

Згідно копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

Згідно копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.14).

Державним нотаріусом Носівської районної державної нотаріальної контори Перев`язко Л.В. було роз`яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями, оскільки житловий будинок належить до майна колгоспного двору належало його учасникам на праві спільної сумісної власності, проте правовстановлюючі документи на будинок у ОСОБА_1 відсутні.

Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом, проживав із спадкодавицею на день її смерті, у зв`язку з чим вступив в управління та володіння спадковим майном.

Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину судом не встановлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача в частині визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Щодо заявлених позивачем вимог про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який входив до суспільної групи колгоспний двір, у зв`язку з припиненням існування колгоспного двору, суд приходить до наступних висновків.

Існування колгоспного двору припинено 15 квітня 1991 року на підставі набуття чинності Закону України "Про власність".

Усі члени колгоспного двору мали право на вказаний вище будинок з господарськими будівлями та спорудами по 1/3 частині кожен, що підтверджується матеріалами справи і не спростовано відповідачем.

З огляду на викладене, всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору, яким слід вважати і позивача, який не вибув з членів двору, та не втратив права на частку в його майні, яка визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що в частині визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який входив до суспільної групи колгоспний двір, у зв`язку з припиненням існування колгоспного двору позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 392, 1218, 1268, 1270 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Мринської об`єднаної територіальної громади в особі Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , право власності на:

- 1/3 частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 73 м2, житловою площею 19,7 м2, з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті, батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- 1/3 частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 73 м2, житловою площею 19,7 м2, з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- 1/3 частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 73 м2, житловою площею 19,7 м2, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29.04.2021 року.

Суддя А.М.Гридасова