Справа № 2-5410/10
Провадження № 6/405/146/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2021 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Л.А.

при секретарі - Мачулці П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: стягувач: акціонерне товариство «Дельта Банк», боржник: ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження в межах примусового виконання рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01 жовтня 2010 року у цивільній справі № 2-5410/10 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 1193/ФКВ-07 від 11.12.2007 в розмірі 54 129,28 грн.

В обґрунтування вказаної заяви заявник ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» посилається на те, що 02.07.2020 року між АТ "Дельта Банк" та ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" укладено Договір про відступлення прав вимоги № 2273/К, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №1193/ФКВ-07 від 11.12.2007 року, перейшло до ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" (Новий кредитор) в зв`язку з чим просив провести заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Заявник ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» повідомлений про час та місце розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження, в судове засідання не з`явився, при цьому, в заяві про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження просив розгляд зазначеної заяви провести у відсутність представника заявника.

Заінтересовані особи: стягувач: АТ «Дельта Банк», боржник: ОСОБА_1 , які повідомлялись судом про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явились, причини неявки не відомі, заяви, клопотання відсутні.

Відповідно до положень абз. 2 ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Зваживши доводи, викладені в заяві ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», дослідивши матеріали, додані до вказаної заяви, та матеріали цивільної справи № 2-5410/10, суд вважає, що заява про заміну сторони виконавчого провадження задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Зокрема, з матеріалів цивільної справи №2-5410/10 судом встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01 жовтня 2010 року позов АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами ,- задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитними договорами № 1193/ФКВ-07 від 11.12.2007 року та № 1194/ФК-07 від 11.12.2007 року в розмірі 54 129, 28 грн., а також сплачений судовий збір в сумі 541,29 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн.

На виконання зазначеного рішення, яке набрало законної сили, позивачу АТ «Дельта Банк» видано виконавчий лист, який було отримано представником позивача 02.10.2013 року.

Перевіркою автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що, станом на 24.09.2020 року, зазначене виконавче провадження з 14.08.2019 року перебуває на виконанні у Подільському ВДВС у місті Кропивницькому ПСМУМЮ (АСВП 597876), сторонами виконавчого провадження є: стягувач: ПАТ «Дельта-Банк», боржник: ОСОБА_1 .

Судом також встановлено, що 02 липня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк», як Банком та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», як Новим кредитором укладено договір № 2273/К про відступлення прав вимоги, за умовами якого Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників фізичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору (Боржники), включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами, договорами про надання кредиту (овердрафту), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

Тобто, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, зокрема, ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» є новим кредитором у фінансових правовідносинах з боржниками, вказаними у Реєстрі Боржників, а також, є новим стягувачем.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 2 червня 2016 року № 1404-VIII) у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122 цс 13).

В той же час, для встановлення факту відступлення права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», від АТ «Дельта Банк», зокрема, за боржником ОСОБА_1 необхідно встановити факт відступлення права вимоги по договору.

При цьому, як вбачається з Витягу з реєстру договорів та боржників Додатку № 1 до Договору № 2273/К про відступлення прав вимоги від 02.07.2020 року, ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» як Новому кредитору, були передані, зокрема, права вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором № 1193/ФКВ-07 від 11.12.2007 року (№ п/п 1500).

Поряд з цим, зазначений Витяг не містить інформації щодо передачі прав вимоги за договором № 1194/ФК-07 від 11.12.2007 року, позичальником (боржником) за яким є ОСОБА_1 .

Крім того, з наданих заявником до заяви доказів, також не є можливим об`єктивно встановити перехід права вимоги за кредитним договором № 1194/ФК-07 від 11.12.2007 року, боржником за яким є ОСОБА_1 від АТ «Дельта Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс».

Окрім того, судом відзначається, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст. 517 ЦК).

В свою чергу, згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 5 ст. 81 ЦПК України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи (ст. 80 ЦПК).

В статті 89 ЦПК України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч. 6 ст. 95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Порядок засвідчення копій документів, станом на момент подання ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс»заяви, був визначений п. 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 №55 "ДСТУ 4163-2003", відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Поряд з цим, подані ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс»додатки до заяви про заміну сторони її правонаступником - копії відповідних документів не відповідають вказаним вимогам, оскільки не містять відповідних реквізитів: слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, тобто до заяви додані звичайні ксерокопії документів, не засвідчені жодним чином.

В свою чергу, суд враховує усталену практику Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів, де мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, але його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29).

Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії»(Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» всупереч вимогам ст.80 Цивільного процесуального кодексу України, не доведено суду належними та допустимими доказами факт переходу права вимоги від акціонерного товариства «Дельта Банк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» відносно боржника ОСОБА_1 за договором № 1194/ФК-07 від 11.12.2007 року, заборгованість за яким за судовим рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.10.2010 року також була стягнута з останньої.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України, керуючись ст. ст. 260, 261, 353, 442 ЦПК України, ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: стягувач: акціонерне товариство «Дельта Банк», боржник: ОСОБА_1 у справі № 2-5410/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 1193/ФКВ-07 від 11.12.2007 року, - з стягувача акціонерного товариства «Дельта Банк» його правонаступником товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Кіровограда протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова