Справа №345/1418/21
Провадження № 2/345/562/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2021 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого судді Юрчака Л.Б., секретаря судового засідання Мостової Ю.З., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 06.06.2013. Від спільного проживання у них народилась дочка ОСОБА_3 . На підставі рішення Калуського міськрайонного суду від 15.04.2019, ОСОБА_2 зобовязаний сплачувати на утримання дочки аліменти по 1860 грн. щомісячно. Однак, внаслідок часткового невиконання ним вказаного рішення, станом на 01.04.2021 утворилась заборгованість по аліментах, яка становить 13 379,00 грн. Відповідно, сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів становить 24 384,00 грн. На підставі наведенного, позивач звернулась до суду із даним позовом та просить суд стягнути з відповідача на її користь зазначену суму неустойки (пені).

В судове засідання позивач не з`яивлась, однак у позовній заяві, поданій суду, вказала, що просить провести розгляд справи у її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, також подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги не визнав.

Також, 22.04.2021 від відповідача на адресу суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що жодним чином не ухилявся від сплати аліментів, однак, вчасно не мав змоги перерахувати кошти у зв`язку із відсутністю постійного місця роботи та із поширенням коронавірусної інфекції. На даний час борг по сплаті аліментів відповідач погасив повністю. Просив врахувати, що перебуває у скрутному матеріальному становищі: перебивається тимчасовими заробітками, не має власного житла чи будь-якого іншого майна, а на його утриманні перебуває малолітня дитина від другого шлюбу та дружина, яка ніде не працює, так як здійснює догляд за дитиною, яка не досягла 6-річного віку.

З урахуванням положень ст.223 ЦПК України, оскільки стороною відповідача надано до суду відзив на позов,суд дійшов переконання щодо розгляду справи за відсутності сторін та їх представників на підставі наданих сторонами письмових доказів.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.04.2019, із відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дочки в розмірі 1860,00 грн. (а.с. 9-10).

Відповідно до розрахунку із сплати аліментів, станом на 01.04.2021 у ОСОБА_2 була заборгованість у розмірі 13 379,00 грн. (а.с. 11).

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Згідно із роз`ясненнями викладеними у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо.

Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).

Саме такою правовою позицією керувався Верховний Суд України у своїй постанові від 16 березня 2016 року по справі № 6-300цс16.

В постанові від 25.04.2018 року по справі №572/1762/15-ц Верховний Суд зазначає, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачка має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати останнім аліментів на утримання дитини та з відповідача на її користь слід стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, передбачену ст.196 СК України.

Відповідно до розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, її розмір складає 24 384,00 грн. (а.с. 12-16).

У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Так, враховуючи, що ст. 196 СК України встановлені обмеження щодо максимального розміру стягнення неустойки (пені) - не більше 100 відсотків заборгованості, а також беручи до уваги матеріальний і сімейний стан відповідача (не має постійного місця роботи, на його утриманні перебуває дружина та малолітня дочка), те, що він повністю погасив розмір заборгованості по аліментах, суд приходить до висновку, що з нього слід стягнути неустойку (пеню) з прострочення сплати аліментів у сумі 10 000 грн.

Також, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Тому, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача в рахунок держави слід стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП відсутній, зареєстрованого на АДРЕСА_1 , фактично проживаючого на АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої на АДРЕСА_2 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.08.2019 по 01.04.2021 у розмірі 10 000, 00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 908,00 грн. судового збору на користь Державної судової адміністрації України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення , апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення в цей же термін з дня отримання копії рішення.

Головуючий