Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1635/20
Провадження №: 2/332/620/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2021 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - Марченко Н.В.,

при секретарі - Косаренко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Заводського району до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року позивач Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 25244 грн. 30 коп., 3 % річних в сумі 65,31 грн. та судового збору у розмірі 2102 грн.

Позивач в обґрунтування позову вказав, що основним предметом діяльності Концерну «Міські теплові мережі» є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій і її збут.

На виконання своєї мети Концерн «МТМ» здійснював постачання теплової енергії відповідачу у нежитлове приміщення, загальною площею 271,3 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , прим. ІІ підв. (літ. А-5) .

Позивачем було відпущено теплової енергії відповідачу за період з листопада 2019 року по квітень 2020 року на загальну суму 25244,30 грн., яку ОСОБА_1 не сплатила.

Згідно відзиву відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що у нежитловому приміщенні, власницею якого вона є, опалювальні прилади відсутні, наявні лише транзитні теплоізольовані трубопроводи загально будинкової системи опалення. З цього приводу вона направляла на адресу позивача лист-звернення з метою виходу комісії за вказаною адресою для оформлення акту на предмет відсутності опалювальних приладів, однак її лист було проігноровано. Відповідно до технічного паспорту БТІ від 10.10.2019 року в характеристиці на вбудоване нежитлове приміщення ІІ підвалу літ. А-5 по АДРЕСА_1 зазначається, що опалення відсутнє. Крім того, відповідно до розрахунку теплового навантаження на опалення вбудованого нежитлового приміщення ІІ підвалу літ. А-5 по АДРЕСА_1 сумарна тепловіддача у вбудоване нежитлове приміщення складає 1122,16 ккал/год, що монетизовано виглядає разом з ПДВ - 1783,82 грн.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що відсутність радіаторів не означає відсутність споживання комунальних послуг з опалення, так як теплоенергія передається в опалювальні приміщення за рахунок теплопровідності, випромінювання і конвекції, і поширюється тепло не тільки від радіаторів, а й від інших елементів системи опалення (розподільчі трубопроводи, стояки тощо). Розрахунок спожитої теплової енергії було вчинено відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630, тому просить позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10.02.2021 року заочне рішення від 28.10.2020 року, ухвалене за результатами розгляду цивільної справи за позовом Конценну «МТМ» в особі філії Концерну «МТМ» Заводського району до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, скасоване. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження. Справу призначено до судового розгляду на 04.03.2021 року.

У судовому засіданні представник позивача Проценко В.О. просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві та у відповіді на відзив.

Представник відповідача ОСОБА_3 просила задовольнити позовні вимоги частково, а саме на суму 1783 грн. 82 коп., врахувавши наданий розрахунок теплового навантаження на опалення вбудованого нежитлового приміщення ІІ підвалу літ. А-5 по АДРЕСА_1 .

Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 76, 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно пункту 2.1. Статуту Концерну «Міські теплові мережі», затвердженого розпорядженням Запорізького міського голови № 1589 р. від 26.07.2002 року, зазначено, що основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально - економічних інтересів трудового колективу Концерну.

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги»: житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Судом встановлено, що Концерн «Міські теплові мережі» здійснює постачання теплової енергії в нежитлове приміщення загальною площею 271,3 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , частина нежитл. прим. ІІ підв . (літ. А -5) власницею якого, є ОСОБА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 31).

Зворотні трубопроводи, які проходять через нежитлове підвальне приміщення відповідача (а.с. 87), відноситься до внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Через трубопроводи зворотного току теплоносія, які встановлені у вказаному нежитловому приміщенні здійснюється постачання теплової енергії (надається послуга з централізованого теплопостачання) споживачам, які проживають в даному багатоквартирному будинку.

Згідно положень статті 1 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року № 2633IV, споживач теплової енергії це фізична особа, яка використовує теплову енергію. Теплова енергія це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі продажу. Система централізованого теплопостачання це сукупність джерел теплової енергії, магістральних та місцевих (розподільчих) теплових мереж, що об`єднані між собою та використовуються для теплозабезпечення споживача.

Відповідно до вимог ст.ст. 68, 162 Житлового кодексу України,статті 19 Закону України «Про теплопостачання» від 2 червня 2005 року № 2633IV, споживачі зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті послуги, тобто за фактично отриману теплову енергію.

Обов`язок сплатити вартість теплової енергії законодавець пов`язує не за видом пристроїв, які використовують теплову енергію, а за фактом її споживання.

Так, у постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року N 6-59цс13, яка є обов`язковою для застосування, зазначено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними.

Якщо у нежитлових приміщеннях наявні трубопроводи, стояки, споживач сплачує за фактичне тепло, яке виділяється від них, оскільки фактично споживає теплову енергію.

З придбанням у власність нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку у відповідача ОСОБА_1 , як його власниці, виник обов`язок брати участь у витратах на утримання та збереження спільного майна (житлового будинку). Обігрів житлового будинку у опалювальний період є спільним обов`язком його співвласників з метою дотримання, зокрема, санітарних норм.

Належне відповідачу нежитлове приміщення, знаходиться у житловому будинку та відповідно має загальну систему опалення з житловим будинком. Теплові мережі житлового будинку (у тому числі трубопроводи та стояки) входять до складу приладів, що використовують теплову енергію (теплоносій) для потреб опалення та є складовою частиною єдиного технологічного процесу теплоспоживання.

Актом обстеження системи опалення від 08.02.2018 зафіксовано, що через нежитлове приміщення, розташоване по АДРЕСА_1 , проходять трубопроводи зворотного теплопостачання та стояки внутрішньо-будинкової системи опалення (а.с. 87). Трубопроводи та стояки заізольовані та закриті облицювальними панелями. З чого можна зробити висновок про відсутність повноцінної тепловіддачі трубопроводами зворотного теплопостачання та стояками.

Згідно Договіру № 704481 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с. 26-28) підготовлений Концерном 01.11.2019 року, залишається не підписаним відповідачем, але теплова енергія за період з листопада 2019 року по квітень 2020 року надавалась, тобто ОСОБА_1 перебуває у фактичних договірних відносинах з Концерном «МТМ».

Обов`язок вчинення дій, спрямованих на укладення договору на постачання теплової енергії, покладається саме на споживача. Не вчинення таких дій має наслідком безоплатне споживання поставленої теплової енергії, що суперечить положенням Закону України «Про теплопостачання».

Згідно з положеннями ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року № 2633IV, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 1213 ЦК України у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно, відповідач повинен відшкодувати його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Предметом спору і об`єктом цивільно-правових відносин є надання у належне відповідачу приміщення теплової енергії, яка була фактично отримана споживачем від наявних трубопроводів, розташованих у нежитловому приміщенні.

Факт надання теплової енергії підтверджено розрахунком теплового навантаження, актами передання теплової енергії та рахунками (а.с. 8-19). Факт надання теплової енергії не оспорюється представником відповідача, але оспорюється кількість теплоти та вартість теплової енергії за опалювальний період.

Так, відповідачем було надано технічний звіт з розрахунку фактичного навантаження на опалення вбудованого нежитлового приміщення № ІІ підвалу літ А-5 від загально будинкової системи теплопостачання по АДРЕСА_1 (а.с. 179- 198) згідно якого сумарна тепловіддача у вбудоване нежитлове приміщення складає 1122,16 ккал/год., що монетизовано та складає разом з ПДВ - 1783,82 грн.

На думку суду саме ця сума підлягає стягненню на користь позивача, адже фактичне споживання теплової енергії складає саме ті об*єми , які указані в технічному звіті з урахуванням того, що наявні трубопроводі, розташовані у нежитловому приміщенні заізольовані та закриті облицювальними панелями.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

3% річних за весь період порушення грошового зобов`язання складає 4 грн. 60 коп.

Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Заводського району підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам від заявлених, в сумі 1788 грн. 42 коп., виходячи з такого розрахунку: (заявлено суму у розмірі 25309 грн. 61 коп., задоволено на суму 1788 грн. 42 коп.) 2102 грн. - сплачений при подачі позову до суду судовий збір х 1788 грн.42 коп./25309 грн. 61 коп.=148 грн. 53 коп.).

Керуючись ст.ст. 141, 259,263-265,268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Заводського району до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на користь Концерну «Міські теплові мережі» (рахунок № НОМЕР_2 , в Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» МФО 313957, за послуги з централізованого опалення в розмірі 1783 гривні 82 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на користь Концерну «Міські теплові мережі» (рахунок № НОМЕР_3 , Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк», МФО 320478, , свідоцтво платника ПДВ :№ 11030127, ІПН 49) 3 % річних в сумі 4 грн. 60 коп. та понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 148 гривень 53 копійки.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 23.04.2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження

Суддя Н.В. Марченко