Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Рибалки Ю. В.,

за участю секретаря судового засідання - Кужелєвої Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову зазначив, що 06.03.2016 року водій ОСОБА_2 , у порушення вимог п.13.3. ПДР України, керуючи автомобілем «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , під час зустрічного роз`їзду з автомобілем марки «Chevrolet Тahoe», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого транспортні засоби зіткнулися та зазнали механічних пошкоджень.

Потерпілою у даному ДТП являлась матір позивача - ОСОБА_3 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.07.2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 - закрито, у зв`язку з закінченням строку для притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивач прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , проте йому стало відомо про вищенаведену постанову суду, у якій не встановлено вини правопорушника, що позбавляло його можливості отримати відшкодування від страхової компанії.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля - ОСОБА_2 , на момент ДТП була застрахована у AT СК «АХА страхування», згідно з полісом АІ 9494109.

Пошкодження заподіяні автомобілю марки «Chevrolet Тahoe» у розмірі 58 352,00 грн., підтверджується актом виконаних робіт № 5779 від 23.11.2016 року та рахунком-фактурою № 5779 від 25.11.2016 року.

У подальшому за апеляційною скаргою позивача постановою Апеляційного суду Вінницької області від 12.04.2018 року постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08.07.2016 року - скасовано і прийнято нову постанову, якою визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі ст. 35 та п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем відправлено відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування.

08.04.2019 року надійшла відмова AT СК «АХА страхування» у виплаті страхового відшкодування.

На день подачі позову за пошкодження транспортного засобу автомобіля марки «Chevrolet tahoe», державний № НОМЕР_2 ., яким керувала ОСОБА_3 , не відшкодовано матеріальну шкоду ні страховою компанією з якою укладено страховий договір, ні самим винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого порушені права позивача.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 20.01.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

15.02.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким представник відповідача заперечив проти заявленого позову.

У відзиві зазначив, що 02.03.2016 року між AT "СК "АРКС" та ОСОБА_2 укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9494109, згідно з яким застрахована цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ 2101, д/н НОМЕР_1 (забезпечений транспортний засіб).

06.03.2016 року у Вінницькій області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля «Chevrolet Тahoe», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Таким чином, для прийняття рішення про виплату/відмову у виплаті страхового відшкодування потерпілим має бути надана заява про страхове відшкодування та передбачені Законом документи.

09.03.2017 за вих. №01635/14 AT "СК "АРКС" надіслано на адресу ОСОБА_4 (водія автомобіля «Chevrolet tahoe», д/н НОМЕР_2 , який звернувся до Страховика із повідомленням про настання ДТП) лист з проханням надати Заяву на виплату страхового відшкодування, копію свідоцтва про право на спадщину, паспорту та РНОКПП спадкоємця (у зв`язку зі смертю власника ТЗ).

Проте, Заява ОСОБА_1 про страхове відшкодування по заявленому випадку надійшла на адресу AT «СК «АРКС» лише 06.05.2019 року.

У свою чергу, згідно із п. 37.1.4 ст. 37 Закону, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода сподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 35, 36, 37 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 26 Закону України "Про страхування", 991 Цивільного кодексу України, AT «СК «АРКС» прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, про що ОСОБА_1 повідомлено листом від 21.06.2019 року.

У позовній заяві позивач просить стягнути з AT "СК "АРКС" вартість відновлювального ремонту автомобіля у сумі 58 352,00 грн. Однак, автомобіль Сhevrolet Tahoe, д/н НОМЕР_2 , 2005 року випуску, станом на момент ДТП мав понад 7 років експлуатації, а тому при визначенні вартості відновлювального ремонту мала бути вирахувано коефіцієнт фізичного зносу, згідно п.7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092.

Вартість відновлювального ремонту з вирахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля Shevrolet Tahoe, д.н.з. НОМЕР_2 .

Проте, з наданих позивачем документів, визначити розмір матеріального збитку, тобто, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу, не вбачається можливим.

Натомість, після огляду пошкодженого автомобіля, відповідачем замовлено проведення авто товарознавчої експертизи.

Відповідно до Звіту № 16/86 від 12.04.2016 р. розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Shevrolet Tahoe, д/н НОМЕР_3 , внаслідок ДТП, що сталася 06.03.2016 року, становить 48 518,94 грн.

Також у відзиві зазначив, що у разі встановлення законності вимог позивача, розмір виплати страхового відшкодування мав би становити: 48 518,94 грн. - 1 000,00 грн. = 47 518,94 грн., де: 48 518,94 грн. - розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Chevrolet tahoe», НОМЕР_2 ; 1 000,00 грн. - франшиза за Полісом; 47 518,94 грн. - страхове відшкодування.

В якості доказів, що підтверджують обґрунтованість позовних вимог позивачем надано копії Акту виконаних робіт № 5779 від 23.11.2016р. на суму 58 352,00 грн. та Рахунку-фактури № 5779 від 23.11.2016р. на суму 58 352,00 грн.

Проте, жодних доказів понесення витрат на відновлювальний ремонт автомобіля Shevrolet Tahoe, д/н НОМЕР_2 , позивачем ані до Страховика ані до суду не надано.

За даних обставин, представник відповідача вважає, що доводи позивача належним чином не підтверджені.

В якості документу, що підтверджує право власності на пошкоджене майно, Позивачем надано Довідку приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської О.В. про те, що станом на 18.08.2017 р. спадкоємцями померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (власника автомобіля Сhevrolet Tahoe, д/н НОМЕР_2 , на момент ДТП) є позивач - ОСОБА_1 . Інші спадкоємці ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 відмовилися від спадкового майна на користь ОСОБА_1 .

Оскільки транспортний засіб Shevrolet Tahoe, д/н НОМЕР_2 , підлягає обов`язковій державній реєстрації, позивач зобов`язаний був оформити свідоцтво про право на спадщину на дане майно.

Проте, з наданих документів, встановити факт отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом на автомобіль Shevrolet Tahoe, д/н НОМЕР_2 , не вбачається можливим.

Представник відповідача зазначив, що ДТП сталася 06.03.2016 р., у той час як позовна заява датована 06.06.2019 р., тобто після спливу трьох років. Просив застосувати наслідки спливу позовної давності.

Зазначив, що відносини між АТ «СК «АРКС» та позивачем не є деліктними, а похідними та виникли із зобов`язань по відшкодуванню шкоди, спричиненої забезпеченим ТЗ, відповідно до умов Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, складеного із ОСОБА_2

АТ "СК "АРКС" шкоди позивачу не завдавало, позивач не є ані Страхувальником, ані застрахованою особою, раніше будь-які позови до АТ "СК "АРКС" позивачем не пред`являлися, у зв`язку з чим, щодо позовних вимог, пред`явлених до АТ "СК "АРКС" є підстави для застосування позовної давності.

Оскільки позивач звернувся до суду після спливу трьох років з дня настання ДТП, АТ «СК «АРКС» заявляє про сплив позовної давності щодо пред`явлених позовних вимог до АТ "СК "АРКС" у даній цивільній справі.

У судове засідання сторони не викликалися, при цьому скористалися своїм правом на подання заяв по суті справи.

У зв`язку з цим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 02.03.2016 року між ОСОБА_2 та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9494109, згідно з яким застраховано цивільно-правову відповідальність власника автомобіля ВАЗ 2101, д/н НОМЕР_1 (забезпечений транспортний засіб).

06.03.2016 у Вінницькій області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля Shevrolet Tahoe, д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.07.2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 - закрито, у зв`язку з закінченням строку для притягнення до адміністративної відповідальності.

Потерпілою у даній ДТП являлась матір позивача - ОСОБА_3 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.

Після прийняття спадщини, позивачу стало відомо про постанову суду у справі про адміністративне правопорушення щодо наведеної ДТП, однак у ній не було встановлено вини правопорушника, що позбавило позивача можливості отримати від страхової компанії відшкодування шкоди завданої ДТП.

У подальшому, після оскарження позивачем у апеляційному порядку згаданої постанови суду, постановою Апеляційного суду Вінницької області від 12.04.2018 року постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08.07.2016 року - скасовано і прийнято нову постанову, якою визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність винного у ДТП водія ОСОБА_2 , була застрахована у AT СК «АХА страхування», згідно з полісом АІ 9494109.

Згідно зі Звітом № 16/86 від 12.04.2016 року, складеним на замовлення відповідача після огляду ТЗ ОСОБА_3 , розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Shevrolet Tahoe, д/н НОМЕР_3 , внаслідок ДТП, що сталася 06.03.2016 року, становить 48 518,94 грн., з яких 1 000,00 грн. - франшиза за Полісом; 47 518,94 грн. - страхове відшкодування.

Як зазначив представник відповідача, 09.03.2017 року за вих. №01635/14 AT "СК "АРКС" надіслано на адресу ОСОБА_4 , який звернувся до Страховика із повідомленням про настання ДТП, лист з проханням надати Заяву на виплату страхового відшкодування, копію свідоцтва про право на спадщину, паспорту та РНОКПП спадкоємця (у зв`язку зі смертю власника ТЗ).

Заява ОСОБА_1 від 24.04.2019 року про страхове відшкодування щодо заявленого випадку AT "СК АРКС" отримана 06.05.2019 року.

Листом від 21.06.2019 року ПрАТ «СК «АРКС» повідомило позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування, оскільки позивачем не подана заява про страхове відшкодування впродовж одного року.

Відповідно до ч.1, 2, 4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, та заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ч.1 ст.980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Згідно із ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов`язаний: ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором особистого страхування здійснюється незалежно від сум, що виплачуються за державним соціальним страхуванням, соціальним забезпеченням, а також від відшкодування шкоди. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Відповідно до ч.1 ст.991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом.

Відповідно до ст.1 та 5 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів та доходів від розміщення коштів цих фондів. Страхування може бути добровільним або обов`язковим.

Згідно ст. 8 Закону, страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є:

37.1.1. навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону;

37.1.2. вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону);

37.1.3. невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди;

37.1.4. неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди;

37.2. Рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

37.3. Незадовільне фінансове становище страховика (МТСБУ) не є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Судом із наданих письмових пояснень сторін в позові та у відзиві встановлено, що страховою компанією відмовлено у виплаті страхового відшкодування через несвоєчасне подання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода сподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Однак ураховуючи своєчасність повідомлення страхової компанії про страховий випадок, прийняття спадщини, встановлення апеляційним судом вини правопорушника у згаданій ДТП лише 12.04.2018 року, суд вважає що позивач пропустив відповідний строк з поважних причин і об`єктивно не міг вчасно надати до страхової компанії усі необхідні для виплати документи. Отже суд вважає, що позивач здійснив розумних заходів для отримання відшкодування за рахунок страховика, та відповідний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини. Тому його пропуск у даному випадку, на переконання суду, не позбавляє його права на отримання страхового відшкодування.

Суд також звертає увагу, що Велика палата Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 року у справі № 147/66/17 дійшла висновку, що потерпіла особа при відмові страховика (страхової компанії) у виплаті регламентних платежів у зв`язку з пропуском річного строку, має право на пред`явлення вимоги до страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи про відшкодування шкоди в межах страхової суми протягом строку позовної давності. Відповідний строк звернення до страховика не може бути розцінений як преклюзивний і такий, що припиняє існуюче право на отримання відшкодування в розмірі регламентних виплат взагалі.

Огляд пошкодженого ТЗ проведено за замовленням відповідача (страхової компанії).

Відповідно до Звіту № 16/86 від 12.04.2016 року розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Shevrolet Tahoe, д/н НОМЕР_3 , внаслідок ДТП, що сталася 06.03.2016 року, з урахуванням зносу деталей, становить 48 518,94 грн.

Розмір виплати страхового відшкодування становить: 48 518,94 грн. - 1 000,00 грн. = 47 518,94 грн., де: 48 518,94 грн. - розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Chevrolet tahoe», НОМЕР_2 ; 1 000,00 грн. - франшиза за Полісом; 47 518,94 грн. - страхове відшкодування.

При цьому, суд відхиляє визначений позивачем розмір завданого матеріального збитку, внаслідок пошкоджень автомобіля марки «Chevrolet tahoe» у розмірі 58 352,00 грн., на підтвердження чого ним надані акт виконаних робіт № 5779 від 23.11.2016 року та рахункок -фактуру № 5779 від 25.11.2016 року, оскільки відсутні будь-які докази про оплату відповідної вартості ремонту автомобіля.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача, на користь позивача слід стягнути страхове відшкодування у сумі 47 518 грн. 94 коп.

Щодо заяви про застосування позовної давності суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 256-257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Ураховуючи, що про порушення своїх прав, як спадкоємця, позивач дізнався після відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вину у ДТП водія ОСОБА_2 - після ухвалення апеляційним судом постанови від 12.04.2018 року у справі про адміністративне правопорушення, звернувся до суду з цим позовом про стягнення страхового відшкодування до страхової компанії 06.06.2019 року, суд вважає, що позов пред`явлено у межах загальної позовної давності. Тому, відсутні підстави для застосування наслідків спливу позовної давності.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, передбаченому ст. 133 ЦПК України.

Ураховуючи вищенаведене, керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, ст. 509, 629, 979, 980, 988 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (місцезнаходження за адресою: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд.8; ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 47 518,94 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (місцезнаходження за адресою: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд.8; ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання, апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю. В. Рибалка