печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2021 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Підпалого В.В.,

при секретарі судових засідань - Паламарю С.М.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та стягнення кошті, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з означеною позовною заявою.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.05.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

З супровідного листа вбачається що у серпні 2020 року судом вжито заходів щодо направлення позивачу копії ухвали суду від 18.05.2020 року.

28.10.2020 року на адресу суду повернувся конверт з копією ухвали суду від 18.05.2020 року.

Супровідним листом від 20.08.2021 року судом вжито заходів щодо повторного направлення позивачу та його представнику копії ухвали суду від 28.07.2021 року.

16.09.2021 року на електронну адресу позивача та його представника в електронному вигляді надіслано ухвалу суду від 18.05.2020 року.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі «Каракуця проти України», рішення Європейського Суду з прав людини «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року).

Відповідно до ч. 13 ст.187 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Ухвалою суду від 18.05.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

З матеріалів справи вбачається, що судом неодноразово вживалися заходи щодо направлення позивачу копії ухвали суду від 18.05.2020 року про залишення позовної заяви без руху.

З довідки про доставку електронного листа вбачається, що 16.09.2021 року на електронну скриньку позивачу доставлено документ в електронному вигляді, а саме ухвалу суду від 16.09.2020 року.

Таким чином, у зв`язку з тим, що до повноваження суду не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому конверт з повідомленням про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуто органами поштового зв`язку з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання», з урахуванням конкретних обставин справи означене може вважатися належними доказами виконання судом обов`язку щодо повідомлення позивача про вчинення судом належних заходів щодо повідомлення позивача про залишення позовної заяви без руху.

З огляду вищевикладеного, оскільки судом вжито належних заходів щодо повідомлення позивача про залишення позовної заяви без руху, відсутність зацікавленості позивача провадженням за його позовною заявою, а також той факт, що у встановлений законом строк недоліки позовної заяви усунуто не було, суд дійшов висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та стягнення кошті слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Крім того, необхідно у даному випадку також зазначити, що залишення позовної заяви без розгляду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст.ст. 1-19, 185, 257, 352-355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та стягнення кошті, - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу право на звернення до суду з даним позовом повторно на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя В.В. Підпалий