Провадження № 2-з/761/1920/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Колзаковій К.А.,

розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про вжиття заходів забезпечення позову до його пред`явлення, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2021р. до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана заява про вжиття заходів забезпечення позову до його пред`явлення, в якій останній просив суд: вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 із забороною проведення будь-яких реєстраційних дій відносно вказаних об`єктів нерухомого майна, окрім відомостей про накладення арешту.

Свою заяву, сторона заявника обґрунтувала тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, з метою забезпечення позову вважає необхідним накладення арешту із забороною на проведення будь-яких реєстраційних дій відносно майна, яке буде предметом спору.

Оскільки на думку заявника вищезазначене майно, власником якого він є, вибуло з його власності поза його волею, у зв`язку з чим він також звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1, 4 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частина 1 ст. 150 ЦПК України передбачає види забезпечення позову, а саме: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1); передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору (п. 7); іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини (п. 10).

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи, предмет майбутнього позову, обґрунтованість поданої заяви, а також неможливість виконання рішення суду в майбутньому, суд дійшов висновку, що подана заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, а саме слід забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 із забороною на проведення будь-яких реєстраційних дій відносно майна, яке буде предметом спору.

Керуючись ст.ст. 149 - 154, 259, 260, 353, 354 ЦПК України; Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, -

у х в а л и в :

Заяву представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про вжиття заходів забезпечення позову до його пред`явлення - задовольнити.

Накласти арешт на квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , власником яких згідно з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно є ОСОБА_3 , із забороною проведення будь-яких реєстраційних дій відносно вказаних об`єктів нерухомого майна, окрім відомостей про накладення арешту.

Дані про стягувача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 .

Дані про боржника: ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданийм Жовтневим РВУ МВС України в Луганській обл., 21.10.1998 року), адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; адреса проживання: АДРЕСА_6 .

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову - три роки.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: