Справа № 316/1256/19
Провадження № 2-др/316/7/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2021 р. м. Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області

у складі головуючого судді Куценка М.О.

за участі секретаря судового засідання Нестерової Г.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 12.07.2021 р. звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області з вищезазначеною заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з комунального підприємства «Підприємства комунальної власності» Енергодарської міської ради на її користь судові витрати.

В обґрунтування вимог заяви, ОСОБА_1 зазначає, що за її позовом до КП «ПКВ» ЕМР про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку, 21.01.2020 р. Енергодарським міським судом Запорізької області було ухвалено рішення яким позовні вимоги задоволено, між тим, судом не було вирішено питання про стягнення судових витрат з послуг адвоката, про які вона не змогла заявити під час слухання справи, оскільки у повному обсязі послуги адвоката оплатила 07.07.2021р., що підтверджується «Договором про надання правової допомоги від 02.06.2019 р. з відміткою про оплату коштів.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась надавши заяву про розгляд справи без її присутності (а.с.93).

В судове засідання інші учасники справи не з`явились, заяв або клопотань про відкладення слухання справи до суду не надійшло.

Відповідно до приписів ч.4 ст.270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб не перешкоджає розгляду заяви.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяви та цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи належать і витрати на професійну правничу допомогу (ч.3 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до положень п.6 ч.1 ст.264, п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Про розподіл судових витрат зазначається у резолютивній частині рішення.

При цьому, відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.1 ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Встановлено, що на розгляді Енергодарського міського суду Запорізької області перебувала цивільна справа №316/1256/19 (провадження №2/316/73/20) за позовною заявою ОСОБА_1 до комунального підприємства «Підприємства комунальної власності» Енергодарської міської ради, про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені. За наслідками розгляду зазначеної справи, 21.01.2020 р. Енергодарським міським судом Запорізької області ухвалено заочне рішення, яким задоволено вимоги позову та стягнуто з КП «ПКВ» ЕМР на користь ОСОБА_1 розмір заборгованості по заробітній платі в сумі 18762 грн. 36 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені в сумі 40866 грн. (а.с.53-54зворот).

Судом не встановлено наявності доказів, що ОСОБА_1 відповідно до зазначених вище норм ЦПК України, до закінчення розгляду справи, надавались заяви і клопотання про понесення витрат з правничої допомоги, про неможливість їх надання, або про їх надання протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, як і відсутні докази, що на дату ухвалення рішення такі витрати позивачем було понесено. Клопотання або заяви про стягнення витрат з правничої допомоги до ухвалення судом 21.01.2020 р. заочного рішення в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до мотивувальної частини заочного рішення суду та абзацу четвертого його резолютивної частини, судом вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с.54, 54зворот). Заочне рішення суду набрало законної сили 21.02.2020 р.

Враховуючи зазначене, за встановленого, що під час ухвалення заочного рішення 21.01.2020 р., судом було виконано приписи ЦПК України та вирішено питання про розподіл між сторонами судових витрат, підстав для повторного вирішення такого питання, у суду відсутні.

На підставі заочного рішення суду від 21.01.2020 р., ОСОБА_1 були видані виконавчі листи (а.с.87, 91), які перебували на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро), провадження за якими, постановами державного виконавця від 11.06.2021 р. у ВП №61204064 та від 08.07.2021 р. у ВП №61447123, відповідно, були закінчені у зв`язку зі стягненням у повному обсязі на користь ОСОБА_1 (стягувач) сум заборгованості та судового збору визначених заочним рішенням суду (а.с.85-86, 89-90).

Таким чином на дату звернення ОСОБА_1 з даною заявою 12.07.2021 р., судове рішення щодо заявника є виконаним у повному обсязі.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №316/1256/19 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-82, 83, 95, 133, 141, 247, 258-261, 264, 265, 270, 272, 352-355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №316/1256/19 про стягнення з комунального підприємства «Підприємства комунальної власності» Енергодарської міської ради на користь ОСОБА_1 судових витрат відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду (з урахуванням п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 р. із змінами).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Повний текст ухвали суду виготовлено 03.09.2021 р.

Суддя М. О. Куценко