Справа № 537/1475/21
Провадження № 5/537/75/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука

в складі головуючого - судді: Предоляк О.С.

при секретарі судового засідання Лапік К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці справу за поданням державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Різниченка Г.Ю. про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Різниченко Г.Ю. звернувся до суду з поданням, в якому просить звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , а саме квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

В обґрунтування подання зазначає, що на примусовому виконанні в Автозаводському відділі державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження №44852717 щодо примусового виконання виконавчого листа Автозаводського районного суду м. Кременчука № 2-925/2012 від 10.05.2012, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно до повноліття дитини. Виконавче провадження відкрито 25.09.2014. Заборгованість зі сплати аліментів на 01.04.2021 147579,40 грн.

Про відкриті відносно боржника виконавчі провадження, зокрема і про стягнення аліментів ОСОБА_1 відомо, що підтверджується матеріалами виконавчих проваджень, зокрема супровідними листами, що підтверджують направлення постанов про відкриття виконавчих проваджень, та клопотаннями ОСОБА_1 , окрім інших, від 22.07.2020 (відповідь від 24.07.2020), від 03.08.2020 (відповідь 05.08.2020) в рамках виконавчих проваджень.

У процесі примусового виконання рішень встановлено, що боржник, як фізична особа-підприємець має відкриті рахунки у банківських установах (остання відповідь ДФС від 02.04.2021), проте кошти на них відсутні. Згідно відповідей з ПФУ від 02.04.2021 № , № та ДФС від 02.04.2021 встановлено, що боржник не отримує заробітну плату, пенсію, інші доходи. Відповідно до інформації, наданої МВС від 03.04.2021 № 60285727, боржник не володіє транспортними засобами.

Згідно з Свідоцтвом про право власності на житло, виданим 05.08.1996 Управлінням житлово-комунального господарства Кременчуцької місткої ради, та технічним паспортом, інвентарний номер НОМЕР_1 , реєстровий номер М-5/698, ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності у рівних частках з його матір`ю - ОСОБА_4 , належить квартира по АДРЕСА_2 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перереєстрація чи зміна часток між власниками квартири не здійснювалась. Права вимоги (іпотеки/застави, тощо) щодо квартири не реєструвались.

Згідно відповіді з Крюківської районної адміністрації № 1082/01-27 від 05.02.2021, в квартирі АДРЕСА_1 , зареєстровані особи відсутні.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, ОСОБА_4 (співвласник квартири), померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть, складене Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, серія НОМЕР_2 від 21.10.2019.

Згідно заповіту № 5-88 (номер у спадковому реєстрі 62013289) 15.02.2018 громадянка ОСОБА_4 (співвласник квартири) заповіла усе належне їй майно своєму сину - боржнику за виконавчими провадженнями - ОСОБА_1

16.04.2020 боржником ОСОБА_1 до Четвертої кременчуцької державної нотаріальної контори подано заяву про прийняття спадщини, яка зареєстрована державним нотаріусом за номером 1-391.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, державним виконавцем встановлено, що ОСОБА_1 прийнято спадщину після померлої ОСОБА_4 , зокрема, належну їй на праві спільної сумісної власності з боржником частину квартири АДРЕСА_1 та не зареєстровано її в установленому законом порядку, враховуючи відсутність відомостей про реєстрацію права власності успадкованого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

З урахуванням наведеного, виконавець просить звернути стягнення на нерухоме майно боржника квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Державний виконавець у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд подання за його відсутності.

Відповідно до ч.4, 11ст.440 ЦПК України суд розглядає подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування зобов`язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією й законами України.

Відповідно до ч.10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна; при цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику.

За змістом ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.

Отже, як убачається з аналізу ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 440 ЦПК України, умовами звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що на примусовому виконанні в Автозаводському відділі державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження №44852717 щодо примусового виконання виконавчого листа Автозаводського районного суду м. Кременчука № 2-925/2012 від 10.05.2012, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно до повноліття дитини. Виконавче провадження відкрито 25.09.2014. Станом на 01.04.2021 року заборгованість зі сплати аліментів становить 147579,40 грн.

Згідно з свідоцтвом про право власності на житло, виданим 05.08.1996 Управлінням житлово-комунального господарства Кременчуцької міської ради, та технічним паспортом, інвентарний номер НОМЕР_1 , реєстровий номер М-5/698, квартира по АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Співвласник квартири ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть, складене Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, серія НОМЕР_2 від 21.10.2019.

Згідно заповіту № 5-88 (номер у спадковому реєстрі 62013289) 15.02.2018 громадянка ОСОБА_4 (співвласник квартири) заповіла усе належне їй майно своєму сину - боржнику за виконавчими провадженнями - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ст.1216, ст.1217, ст. 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В ст.1236 ЦК України визначено право заповідача на визначення обсягу спадщини, що має спадкуватися за заповітом. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов`язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

В ст. 1241 ЦК України встановлено право на обов`язкову частку у спадщині. Так, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

16.04.2020 боржником ОСОБА_1 до Четвертої кременчуцької державної нотаріальної контори подано заяву про прийняття спадщини, яка зареєстрована державним нотаріусом за номером 1-391.

У вказаній заяві ОСОБА_1 повідомлено, що крім нього спадкоємцем за законом є син померлої ОСОБА_5 .

Отже, після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняв її син ОСОБА_1 за заповітом, а також син ОСОБА_5 на обов`язкову частку. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося, частки в майні не виділялися.

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що оскільки частки ОСОБА_1 і іншого спадкоємця не виділені в натурі, звернення стягнення може порушити права іншого співвласника ОСОБА_5 , крім того, в матеріалах подання відсутні докази на підтвердження наявності або відсутності у боржника рухомого майна, коштів та цінностей, на які можливо звернути стягнення, враховуючи, що державним виконавцем не проведено опису майна боржника за місцем проживання, а тому у задоволенні подання державному виконавцю слід відмовити.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що подання державного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, що не зареєстровано у встановленому законом порядку, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1, 5, 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 260, 354, 440 Цивільного процесуального кодексу України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Різниченка Г.Ю. про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.С.Предоляк