СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/568/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Войтенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Семененко В.С.,

представника позивача адвоката Крилач О.І.,

представника відповідача адвоката Лазарчук Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя, в якому просив суд поділити будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний код НОМЕР_1 , вартістю 16425462,90грн в натурі в рівних частках.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25.07.2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 16.08.2019 провадження у цивільній справі закрито за відсутністю предмету спору на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Постановою Київського апеляційного суду від 29.10.2019 року апеляційну скаргу адвоката Крилач О.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 16.08.2019 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно з ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.12.2019 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя, до провадження, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Під час підготовчого судового засідання 20.10.2020, представником відповідача було подано клопотання про закриття провадження у справі з підстав порушення підсудності, оскільки на думку представника, відносно даної категорії справи діяли правила виключної підсудності, оскільки спір стосується нерухомого майна.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.10.2020 клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Лазарчук Ганни Валеріївни про закриття провадження, подане в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя залишено без задоволення, наголошено на застосуванні положень ст. 60, 61, 63, 65 Закону України «про міжнародне приватне право»

Відповідно до ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.10.2020 закрито підготовче провадження у цивільній справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, при цьому, зазначив, що позивач вважає пропущеним строк позовної давності та не буде заперечувати проти застосування судом наслідків позовної давності. Вказував, що в попередніх судових засіданнях підтверджував подання ним заяви про застосування до вказаних правовідносин позовної давності.

Представник відповідача проти позову заперечувала, наголошувала, що вважає звернення до суду з позовом та подання, в подальшому, заяви про застосування строків позовної давності може свідчити про зловживання позивачем своїми правами. Також повідомила, що в Іспанії між сторонами розпочався наступний етап розподілу майна, було призначено аудитора для оцінки майна, якому було надано доручення на підготовку висновку щодо спільного майна. Також представник подала апостильовані рішення Шостого відділення провінційного суду Малаги №560/2019 від 19.06.2019 та Суду першої інстанції №8 у м. Марбелья від 29.01.2020 з нотаріально завіреним перекладом з іспанської мови на українську мову.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши документи, наявні в матеріалах справи, суд дійшов таких висновків.

В липні 2018 позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про поділ спільного сумісної власності, а саме будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний код НОМЕР_1 .

Відповідно до виписки з державного реєстру нерухомого майна право власності на нерухоме майно зареєстроване за єдиним реєстраційним кодом: 9936 зареєстровано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - 100,000000% повне володіння з іншими загальними характеристиками (а.с.7-9).

Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданий Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвали шлюб, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №158 від 24.02.2009 (а.с.6).

Згідно з рішенням суду першої інстанції №8 м. Марбелья від 13.04.2018 вбачається, що з позовом про інвентаризацію власності та врегулювання майна, набутого в шлюбі звернулась ОСОБА_2 до ОСОБА_1 . При цьому, позов стосувався як нерухомого майна так і акцій товариства. З тексту рішення вбачається, що метою вказаного позову є реалізація прав сторін на розділення спільного майна після розлучення. При цьому, суд першої інстанції розглядав аргументи ОСОБА_1 щодо строку позовної давності поділу майна після розлучення та за результатами розгляду прийняв рішення, яким включив до активів спільного майна подружжя: зареєстроване майно (нерухомість) 3874 у Реєстрі власності м. Марбелья №4; вартість вісімдесят однієї акції товариства Охта Норд, заснованого 29.11.1995. Включив до боргових зобов`язань: суму податку на нерухомість та вивезення сміття стосовно спільної квартири, сплачену паном ОСОБА_1 . Всі судові витрати поклав на відповідача (а.с.60-78).

Згідно із остаточним рішенням Шостого відділення провінційного суду Малаги №560/2019 від 19.06.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення суду першої інстанції про розподіл спільного майна подружжя, складення інвентаризації №102/2017 було відхилено. При цьому, в рішенні суду було зазначено, що цей судовий розгляд було ініційовано ОСОБА_2 03.02.2017, тобто, задовго до звернення позивача до Святошинського районного суду м.Києва. Окрім того, в рішенні надано оцінку запереченням ОСОБА_1 стосовно міжнародної юрисдикції. При цьому, судом надано оцінку діям відповідача та вказано, що позиція в суді сторони відповідача повинна розцінюватись як передача справи на розгляд до іспанського суду. Також суд підкреслив той факт, що відповідач не довів сплив строку позовної давності.

Згідно ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За змістом ст. 60, 61 Закону України «Про міжнародне приватне право», подружжя може обрати для регулювання майнових наслідків шлюбу право особистого закону одного з подружжя або право держави, у якій один з них має звичайне місце перебування, або, стосовно до нерухомого майна, право держави, у якій це майно знаходиться. Право, вибране згідно з частиною першою цієї статті, припиняє застосовуватися або змінюється за згодою сторін у разі зміни особистого закону або звичайного місця перебування того з подружжя, до особистого закону або звичайного місця перебування якого було прив`язане обране право. Нове право застосовується до правових відносин з моменту укладення шлюбу, якщо інше письмово не встановлено подружжям. У разі відсутності вибору права подружжям майнові наслідки шлюбу визначаються правом, яке застосовується до правових наслідків шлюбу. Вибір права, передбачений частиною другою статті 60 та статтею 61 цього Закону, має бути здійснений у письмовій формі або явно випливати з умов шлюбного договору. Угода сторін про вибір права, що укладена в Україні, має бути нотаріально посвідчена. Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Відтак, судовим розглядом встановлено, що відповідачем по справі ОСОБА_2 було ініційовано процедуру розподілу спільного майна після розлучення з ОСОБА_1 на території Королівства Іспанії.

І тільки після винесення судом першої інстанції в Королівстві Іспанії рішення по справі, ОСОБА_1 ініціював звернення до Святошинського районного суду м.Києва з цією позовною заявою.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися. Суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у суді чи іншому юрисдикційному органі іноземної держави є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Аналогічна позиція наведена у п.3 ч.1 ст. 186 ЦПК України.

Відтак, оскільки на момент відкриття провадження у суді Королівства Іспанії ініційовано процедуру розподілу спільного майна, яке включає об`єкт нерухомості, що є предметом позову у даній справі, провадження у справі не підлягало відкриттю на підставі ч.2 ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право».

При цьому, норми ЦПК України не передбачають чіткої процедури щодо врегулювання даної ситуації. Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б регламентували процесуальний порядок дій суду, якщо підстави для відмови у відкритті провадження, суду стали відомими після відкриття провадження та проведення судового розгляду.При цьому, на думку суду, положення п.4 ч.1 ст. 257 ЦПК не можуть бути застосовані у даному випадку, оскільки дозволяють повторно звернутись до суду, що суперечить ч.2 ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Положеннями ч.1, ст. 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до ч.9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Стаття 255 ЦПК визначає підстави для закриття провадження у справі.

Відтак, у даному випадку суд вважає можливим застосувати аналогію та приходить до висновку щодо необхідності закриття провадження в справі за цією заявою, так як провадження в 2018 році відкрито без урахування вимог ч.2 ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право»

Керуючись ст. 3, 10, 29, 255, 260 ЦПК України, ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право», суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя.

Роз`яснити, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Повний текст ухвали складено 26.04.2021.

Суддя Ю.В. Войтенко