РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі головуючого судді Чішман Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Лайчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В обгрунтування вимог вказано, що з 04.09.2021 року позивач набула право власності на указану квартиру. Відповідач у справі ОСОБА_3 є попереднім власником квартири та відповідно до п. 3.1.2. Договору купівлі-продаж квартири від 04.09.2021 року була зобов`язана здійснити процедуру зняття з реєстраційного обліку в строк до 07.09.2021 року. Проте, зазначене зобов`язання відповідач не виконала, реєстрація місця проживання відповідача у квартирі перешкоджає реалізації позивачем правами користування та володіння власним майном, позивач змушена нести більші витрати по сплаті комунальних послуг.

Від представника позивача адвоката Могильницької І.М. надійшло клопотання про проведення розгляду справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги представник підтримала та просила задовольнити.

Від відповідача надійшла заява про визнання позову, відповідач вказала, що фактично з 2019 року вона не проживає спірній квартирі оскільки постійно проживає у м. Пекіні Китайської народної республіки. ОСОБА_4 вказала, що наслідки визнання позову їй зрозумілі, не заперечувала щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, 04.09.2021 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу квартири, згідно якого ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 зобов`язалась звільнити відчужувану квартиру, здійснити процедуру зняття з реєстраційного обліку себе та третіх осіб, що проживають у квартирі для вільного та безперешкодного користування нею покупцем (а.с. 12-14).

Згідно довідки №1988 від 17.09.2021 року, виданої ТОВ « КК «Домком»»,довідки відділу моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області, місце проживання відповідача ОСОБА_4 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16, 20).

З наведеного слідує, що ОСОБА_4 відчужила право власності на квартиру АДРЕСА_2 , всупереч умовам договору купівлі-продажу дій щодо зняття з місця реєстрації за вказаною адресою не вчинив, фактично в квартирі не проживає та членом сім`ї позивач не є.

Статті 15 та 16 ЦК України передбачають, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені положеннями цієї статті.

Положеннями ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також визначено у статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як роз`яснено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року, вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156, ЖК УРСР; ст. 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Право на реєстрацію у житловому приміщенні є похідним від наявності права на користування житлом.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що право власності позивача порушується, реєстрація відповідача чинить позивачу перешкоди у користуванні власністю, яку вона придбала, оскільки із припиненням права власності відповідача на квартиру він втратив і право користування жилим приміщенням, суд дійшов висновку про законність, обґрунтованість позовних вимог та задовольняє їх у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн відповідно до квитанції від 30.09.2021 року (а.с. 1).

Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позовної заяви судового збору, що становить 454,00 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст.ст. 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 12,77, 81, 141, 142, 280, 259, 263-268, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Оригінал квитанції від 30.09.2021 року про сплату ОСОБА_1 судового збору знаходиться в матеріалах справи №295/12893/21.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Л.М. Чішман