Номер провадження: 22-ц/813/4341/21
Головуючий у першій інстанції Кузнецова В. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Погорєлової С.О., Князюка О.В.

за участі секретаря судового засідання: Дубрянської Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2020 року про відмову у забезпеченні позову по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року представник Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 408 909,12 грн станом на 08.09.2020 року.

Разом з тим, позивач просив вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на автомобіль LAND ROVER модель RANGE ROVER, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, vin НОМЕР_2 , об`єм двигуна 4999, який зареєстрований за ОСОБА_1 та заборонити здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо припинення права власності ОСОБА_1 на зазначений транспортний засіб.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2020 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» подав апеляційну скаргу, в якій прость ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2020 року скасувати, а заяву про забезпечення позову задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, сторони в судове засідання, призначене на 13.04.2021 року на 14.00 годину не з`явились, причини неявки не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не подавали.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.1-2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Так, під час вирішення питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано доказів щодо утруднення виконання рішення суду у разі незабезпечення позову.

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 408 909,12 грн. При цьому, позивач зазначає, що у власності відповідача є автомобіль марки LAND ROVER модель RANGE ROVER, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, vin НОМЕР_2 , об`єм двигуна 4999, приблизна вартість якого, з урахуванням року випуску та моделі авто, на сайті аvto.ria.ua становить 400 000 500 000, який може бути предметом забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з такою думкою позивача та вважає, що заходи забезпечення позову щодо заборони відчуження автомобіля є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Висновок суду першої інстанції, що заявником (позивачем) не надано доказів, що існує загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду є неспроможним, оскільки метою забезпечення позову є гарантування позивачу належного виконання рішення суду у разі задоволення позову (наприклад задоволення його вимог за рахунок вартості вказаного автомобіля).

Отже, за наявності між сторонами реального спору, з огляду на пред`явлення вимог майнового характеру, які забезпечуються забороною вчиняти певні дії, з урахуванням співмірності заходів забезпечення позову заявленим вимогам, у суду першої інстанції не було наявних правових підстав для відмови позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе забезпечити позов, шляхом заборони ОСОБА_1 відчужувати транспортний засіб в будь-який спосіб, а також вважає за необхідне заборонити відповідачу та будь-яким іншим особам перетинати даним транспортним засобом кордон України.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2020 року скасувати та забезпечити позов у наведений вище спосіб.

Оскільки забезпечення позову апеляційним судом вжито за наслідками перегляду в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову, дана постанова апеляційного суду в розумінні ст. ст. 353, 389 ЦПК України, касаційному оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2020 року скасувати.

Заяву представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення позову - задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову, шляхом заборони ОСОБА_1 відчужувати транспортний засіб LAND ROVER модель RANGE ROVER, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, vin НОМЕР_2 , об`єм двигуна 4999, в будь-який спосіб та заборонити ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам перетинати даним транспортним засобом державного кордону України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено: 28.04.2021 року

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: С.О. Погорєлова

О.В. Князюк