печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Григоренко І.В.,

при секретарі судових засідань - Ситику Р.В.,

за участю:

заявника: не з`явився,

стягувача: не з`явився,

заінтересованої особи-1: не з`явився,

заінтересованої особи-2: не з`явився,

державного виконавця: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виданого у цивільній справі № 757/47309/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики та штрафних санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із заявою про визнання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва № 757/47309/15-ц від 23.11.2016 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором позики таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва № 757/47309/15-ц від 23.11.2016 року позов ОСОБА_3 задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 суму боргу за договором позики в розмірі 1 358810грн., проценти в розмірі 28 7923,19 грн. та пеню в розмірі 71937грн., а всього на загальну суму 1 718 670 (один мільйон сімсот вісімнадцять тисяч шістсот сімдесят)грн.19коп., стягнуто з ОСОБА_2 у відшкодування судових витрат судовий збір в розмірі 6090 (шість тисяч дев`яносто)грн. 03.08.2018 року старшим державним виконавцем Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Моренець І.А. розглянуто заяву стягувача про примусове виконання виконавчого листа № 2/757/12988/2016 виданого 22.03.2016 року та відкрито виконавче провадження № 56921573. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження, боржником у справі є ОСОБА_1 , стягувачем - ОСОБА_4 . Згідно інформації, наданої Печерським районним судом м. Києва, проведеною перевіркою даних комп`ютерної програми «Діловодство-3» за 2015-2017 року не виявлено в провадженні суду цивільних чи адміністративних справ, учасниками яких були ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 . Відтак, ОСОБА_1 не був стороною при розгляді цивільної справи № 757/47309/15-ц, на виконання рішення в якій видано виконавчий лист, відтак, заборгованості ОСОБА_1 відсутня та виконавчий лист є таким, що не підлягає виконанню.

08.07.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд заяви без його участі.

В судове засідання 06.09.2021 року учасники справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належними чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що Рішенням Печерського районного суду м. Києва № 757/47309/15-ц від 23.11.2016 року позов ОСОБА_3 задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 суму боргу за договором позики в розмірі 1 358810грн., проценти в розмірі 287923,19 грн. та пеню в розмірі 71937грн., а всього на загальну суму 1 718 670 (один мільйон сімсот вісімнадцять тисяч шістсот сімдесят)грн.19коп., стягнуто з ОСОБА_2 у відшкодування судових витрат судовий збір в розмірі 6090 (шість тисяч дев`яносто)грн.

22.03.2016 року Печерським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 757/47309/15-ц (провадження № 2/757/12988/2016) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 суми боргу за договором позики в розмірі 1 358 810 грн., процентів в розмірі 28 7923,19 грн. та пені в розмірі 71937грн., а всього на загальну суму 1 718 670 (один мільйон сімсот вісімнадцять тисяч шістсот сімдесят)грн.19коп., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 у відшкодування судових витрат судовий збір в розмірі 6090 (шість тисяч дев`яносто) грн..

03.08.2018 року старшим державним виконавцем Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Моренець І.А. розглянуто заяву стягувача про примусове виконання виконавчого листа № 2/757/12988/2016 виданого 22.03.2016 року та відкрито виконавче провадження № 56921573. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження, боржником у справі є ОСОБА_1 , стягувачем - ОСОБА_4 .

Згідно інформації, наданої Печерським районним судом м. Києва, проведеною перевіркою даних комп`ютерної програми «Діловодство-3» за 2015-2017 року не виявлено в провадженні суду цивільних чи адміністративних справ, учасниками яких були ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 .

Відповідно до положення ч. 3 ст. 432 ЦПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження » виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (п.40 рішення від 19.03.97 у справі «Горнсбі проти Греції»).

Згідно ч. 3ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Частиною 2 статті 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Так, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання. Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Тобто, однієї із матеріальних підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про відсутність у боржника обов`язку повністю або частково виконати зобов`язання, у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином, оскільки виконавчий лист видано з зазначення інших сторін ніж ті, що було вказано у рішенні, обов`язок боржника за виконавчим листом відсутній, та, як наслідок виконавчий лист підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Разом з тим, суд звертає увагу стягувача, що він може звернутись з заявою про виправлення описку у виконавчому листі.

Окрім того, у заяві про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_1 просить скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про арешт майна боржника, про арешт коштів боржника, про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

В решті вимог заявниці суд вважає за необхідне відмовити, оскільки у разі визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, державний виконавець зобов`язаний закрити виконавче провадження та вжити заходів, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження», а саме скасування арештів майна, припинення стягнень тощо.

Також, згідно ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Отже, у разі відмови виконавця закрити виконавче провадження ОСОБА_1 може звернутись до суду зі скаргою на дії державного виконавця в порядку ст. 451 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 353,432 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виданого у цивільній справі № 757/47309/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики та штрафних санкцій, - задовольнити частково.

Визнати виконавчий лист № 757/47309/15-ц, виданий Печерським районним судом м. Києва 22.03.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , суми боргу за договором позики в розмірі 1 358 810 грн., проценти в розмірі 287 923,19 грн. та пеню в розмірі 71 937 грн., а всього на загальну суму 1 718 670 (один мільйон сімсот вісімнадцять тисяч шістсот сімдесят) грн. 19 коп. та судовий збір в розмірі 6 090 (шість тисяч дев`яносто) грн.

В іншій частині заяви - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.В. Григоренко