Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
02 грудня 2021 року м.Черкаси
Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Суходольського О.М.
з участю секретаря Культенко Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: служба у справах дітей виконкому Сагунівської сільської ради Черкаського району, служба у справах дітей виконавчого комітету Самбірської міської ради, про визначення місця проживання дитини, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, -
в с т а н о в и в:
Позивач ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Руденко Ю.В., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 12.10.2018 року розірвано.
Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з відповідачкою.

Після розлучення позивач в добровільному порядку, щомісячно надає ОСОБА_2 матеріальну допомогу на утримання сина та приймає участь у його вихованні.

ОСОБА_1 вказує, що у вересні 2018 року відповідачка змінила місце проживання. Тривалий час він не мав можливості бачитись з сином, оскільки він не знав його місцезнаходження. З цього приводу навіть звертався до правоохоронних органів. Пізніше позивачу стало відомо, що відповідачка з сином переїхали до м.Самбір, Львівської області.

На початку літа 2020 року ОСОБА_2 разом з сином знову повернулася до с.Сагунівка Черкаського району Черкаської області та на протязі всіх літніх канікул син ОСОБА_4 проживав у батька за адресою: АДРЕСА_1 .

З листопада 2020 року ОСОБА_4 почав відвідувати школу в с. Сагунівка канікулярний період та в період дистанційного навчання, організованого в закладі з 11 січня по 25 січня 2021 року, ОСОБА_4 проживав у позивача, який створив всі необхідні для цього умови та забезпечив усім необхідним приладдям. ОСОБА_1 контролював виконання сином домашніх завдань, брав активну участь у навчанні та вихованні, спілкувався з класним керівником.

Позивач вказує, що на даний час ОСОБА_2 , ніде не працює, не має самостійного доходу і майже не займається вихованням сина, крім того постійно змінює місце проживання переводячи сина з одного учбового закладу до іншого.

Позивач зазначає, що 26 січня 2021 року відповідачка забрала сина ОСОБА_4 жити до себе надає позивачу можливості з ним спілкуватися.

Позивач вважає, що зміна звичайного оточення дитини, постійна зміна| місця проживання може негативно вплинути на розвиток неповнолітньої дитини.

На даний час дитина проживає з матір`ю, але таж як батьки добровільно визначити місце проживання дитини не в змозі, позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 02.03.2021 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 , відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи.
19.03.2021 року відповідач ОСОБА_2 надала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_5 не визнає в повному обсязі, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки обставини вказані у позовній заяві ОСОБА_1 не відповідають дійсному. Спільний син ОСОБА_4 , від часу розірвання шлюбу між сторонами, проживає разом із матір`ю ОСОБА_2 . За своїм сином вона постійно здійснює догляд, турбується про його стан здоров`я, займається його вихованням та навчанням, здійснює повне його утримання. Факт перебування неповнолітнього сина ОСОБА_3 на утриманні матері підтверджується рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 03.12.2018 року №707/1995/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , починаючи з 21.09.2018 року і до досягнення сином повноліття. Рішення суду набрало законної сили та не є скасованим. На підставі вказаних обставин, просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
23.03.2021 року ОСОБА_2 звернулася до ОСОБА_1 із зустрічною позовною заявою про визначення місця проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір`ю.
31.03.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_2 від представника первісного позивача адвоката Руденко Ю.В., в кому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 просить відмовити у повному обсязі.
Ухвалою суду від 29.04.2021 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.
В обґрунтування вимог зустрічного позову ОСОБА_2 зазначає, що вони із ОСОБА_1 дійсно перебували у зареєстрованому шлюбі з вересня 2012 року, який рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 12.10.2018 року №707/1664/18 розірвано. Враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання сина, а тому рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 03 грудня 2018 року по справі 707/1995/18 задоволено позов про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання нашого спільного неповнолітнього сина - ОСОБА_3 . Аліменти встановлені в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини певного віку, починаючи з 21.09.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили та не було скасовано. При розірванні шлюбу фактично сторони припинили разом проживати та ОСОБА_2 переїхала з своїм сином проживати до іншого помешкання. Зустрічний позивач вказує, що фактично з 2018 року та по сьогоднішній день син ОСОБА_4 проживає із нею.
ОСОБА_2 зазначає, що неповнолітній син ОСОБА_4 проживає в повноцінній родині, яка його дуже сильно любить. Сім`я ОСОБА_6 складається з зустрічного позивача, неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , згідно свідоцтва про шлюб від 23.07.2019р. серії НОМЕР_1 , її чоловіка - ОСОБА_7 та їх спільної малолітньої доньки ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_8 . Всі необхідні умови та місце для проживання дитини у нашої сім`ї наявні. Так, на праві приватної власності чоловіка ОСОБА_7 належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначена квартира чиста, затишна, призначена для проживання дітей. Позивач за зустрічним позовом вказує, що починаючи з 2018 року та по сьогоднішній день позивач за первісним позовом ОСОБА_1 не приймає жодної участі у вихованні свого сина. Не відвідує його навіть на його день народження, має заборгованість по сплаті аліментів згідно рішення суду. Взагалі не цікавиться успіхами сина у школі, не підтримує.

На підставі вказаних обставин, просить відмовити у задоволення первісного позову ОСОБА_1 та задовольнити її зустрічну позовну заяву у повному обсязі та визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір`ю ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 28.07.2021 закрито підготовче провадження по справі та призначено її до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Руденко Ю.В. повністю підтримали вимоги первісного позову та доводи, викладені в позові. Просили суд задовольнити первісний позов у повному обсязі. У задоволенні зустрічного позову просили відмовити.
В судове засідання позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 не з`явилася, проте розгляд справи просила провести без її участі.
В судовому засіданні представник третьої особи - служби у справах дітей виконкому Сагунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Шапошник В.В., пояснила що службою у порядку виконання ухвали суду від 06.04.2021 року було складено висновок про визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надано до суду. Вказала, що службою у справах дітей було здійснено обстеження житлових умов ОСОБА_1 , яким було встановлено, що батько дитини облаштував у домоволодінні своїх батьків кімнату для проживання свого сина ОСОБА_4 . Проте сам ОСОБА_1 у вказаному домоволодіння не проживає та за його словами проживає в орендованій квартирі у м.Києві, оскільки там і працює та приїздить на вихідні до батьків. Представник зазначила, що ОСОБА_2 та неповнолітній ОСОБА_3 хоч і зареєстровані у АДРЕСА_3 але не проживають та встановлено що проживають у м.Самбір Львівської області. На підставі вказаних обставин ОСОБА_9 вказала що на даний час служба позбавлена можливості надати обґрунтований висновок щодо розв`язання даного спору, оскільки позбавлена можливості оцінити умови проживання дитини.. Про дані обставини зазначено і у письмовому висновку служби. Тому, у вирішенні позову покладається на розсуд суду.
Представник третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Самбірської міської ради у судове засідання не з`явився проте на адресу суду 27.07.2021 року було надано висновок щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якого орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 разом із матір`ю ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 .
За клопотанням позивача за первісним позовом у судовому засіданні було допитано свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .
Свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що він мало знає про ОСОБА_2 та бачив малолітнього ОСОБА_4 у листопаді 2020 року у с.Сагунівка і хлопчик казав що не хоче їхати до матері, був голодний. ОСОБА_3 проживав у с.Сагунівка у своєї баби, матері ОСОБА_2 . Первісного позивача ОСОБА_1 свідок характеризує з позитивної сторони, вказав що батько гарно ставить до сина.
Свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що вона є хрещеною матір`ю ОСОБА_4 та дуже давно знає родину ОСОБА_14 . ОСОБА_1 характеризує із позитивної сторони, вказує що батько любить свого сина та гарно ставиться до нього. Щодо ОСОБА_2 вказала, що вона грубо ставилася до сина, періодично його сварила. Крім того інколи залишала ОСОБА_4 на деякий час (близько 3 тижнів) самого проживати у баби. Дитина ходила у школу с.Сагунівка Черкаського району, протягом листопада-грудня 2020 року та світок вказала що ОСОБА_4 їй говорив що мати його била. ОСОБА_10 зазначила, що після від`їзду ОСОБА_2 до м.Самбір вона із нею не спілкувалася.
Свідок ОСОБА_11 пояснила, шо вона є сусідкою первісного позивача та вказала, що коли у листопаді 2020 року у с.Сагунівка Черкаського району приїздив ОСОБА_4 то сам казав їй що у м.Самбір йому не подобається, що він став нервовий та хоче жити із батьком, дідом та бабою у с.Сагунівка. ОСОБА_1 характеризує позитивно. ОСОБА_2 характеризує посередньо, вказала що ОСОБА_15 , не досить гарна людина та мати, не любить готувати їсти, не прибирає у хаті, любить гуляти, залишала дитину на діда і бабу.
Свідок ОСОБА_13 , пояснила, що вона є матір`ю первісного позивача ОСОБА_1 . Вказала що її онук ОСОБА_4 не хоче жити у м.Самбір, мати його б`є, відношення із боку ОСОБА_2 до сина було поганим. Натомість ОСОБА_1 добре ставить до дитини, все йому купує. Свідок зазначила, що на даний час мати ОСОБА_2 не дозволяє спілкуватися із онуком, не приймає дзвінки, скидає виклики. У школі їй сказали що дитина до матері йти не хоче. Також зазначила, що у с.Сагунівка Черкаського району купили окрему хату для проживання ОСОБА_1 із сином окремо, але дане помешкання ще потребує ремонту.
Враховуючи думку первісного позивача та його представника адвоката Руденко Ю.В., думку представника третьої особи, пояснення свідків, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні сторони з 14.09.2012 перебували у шлюбі. Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_2 , актовий запис № 09.
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 12.10.2018 року у справі №707/1664/18 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області №707/1995/18 від 03.12.2018 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.09.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили 03.01.2019 року.
Згідно довідки-характеристики виконавчого комітету Сагунівської сільської ради Черкаського району від 28.01.2021 року №77/04-15 вбачається що ОСОБА_1 , 1987 року народження, зареєстрований у АДРЕСА_3 у власному домогосподарстві, де йому належить Ѕ частина будинку. Працює на ТОВ «Енерготехсервіс» на посаді муляра. Характеризується з позитивної сторони, спиртними напоями не зловживає.
Згідно довідки Сагунівської ЗСО І-ІІІст. Від 29.01.2021 року №24/01 вбачається, що ОСОБА_3 навчався в період з 25.11.2020 року пор 26.01.2021 року у 2 класі Сагунівської ЗСО І-ІІІст. Сагувнівської сільської ради Черкаської області. В канікулярний період та в період дистанційного навчання, організованого у закладі з 11.01. по 25.01.2021 року Денис проживав у родині батька ОСОБА_16 . ОСОБА_17 створив всі необхідні умови для сина, а саме забезпечив його технічними засобами навчання (ноутбуком), шкільним приладдям, електронним підручниками з навчальних предметів. Батько контролював виконання сином домашніх завдань з базових дисциплін, брав активну участь у його навчанні та вихованні, спілкувався із класним керівником.
Згідно характеристики виданої ТОВ «Енерготехсервіс» від 09.02.2021 року, ОСОБА_17 за місцем роботи характеризується позитивно.
Згідно свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_1 від 23.07.2019 року, виданого Самбірським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_6 уклала шлюб із ОСОБА_7 . Відповідно до свідоцтва про народження, серія НОМЕР_3 у подружжя народилася донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно довідки про доходи виданої Військовою частиною НОМЕР_4 від 31.05.2021 року №445, вбачається що ОСОБА_7 є віськовослужбовцем В/ НОМЕР_5 та сума його доходу у період з 01.11.2020 року по 30.04.2021 року становить 95253,15грн.
На виконання ухвали суду службою у справах дітей виконавчого комітету Сагунівської сільської ради Черкаського району надано висновок про визначення місця проживання дитини від 22.04.2021 року, акти обстеження умов проживання від 19.04.2021 року та від 21.04.20212 року. Згідно акту обстеження домоволодіння у АДРЕСА_1 встановлено, що у вказаному домоволодіння проживають ОСОБА_18 та його дружина ОСОБА_13 . До них на вихідні приїздить їх син ОСОБА_17 , який працює у Києві. Умови проживання у будинку задовільні, для дитини ОСОБА_4 підготовано спальну кімнату, яка обладнана необхідними меблями. Будинок належить ОСОБА_18 . Згідно акту обстеження умов проживання домоволодіння по АДРЕСА_4 , встановлено, що вказане домоволодіння належить ОСОБА_19 , яка є матір`ю ОСОБА_2 . Зі слів власника встановлено, що до неї приїздить донька ОСОБА_15 із своєю сім`єю та для них є вільна кімната. Умови проживання задовільні.
Згідно висновку служби у справах дітей виконавчого комітету Сагунівської сільської ради Черкаського району від 22.04.2021 року вбачається, що служба позбавлена можливості надати до суду висновок щодо розв`язання спору щодо місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки дитина хоч і зареєстрований у АДРЕСА_3 , не проживає у с.Сагунівка Черкаського району Черкаської області, що підтверджується актами обстеження та довідкою Сагунівської ЗСО І-ІІІ від 21.04.2021 року №81/01.
На виконання ухвали суду виконавчий комітет Самбірської міської ради Львівської області від 26.07.2021 року №3-609/2-17 надано висновок щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якого орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 разом із матір`ю ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 .
Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені Сімейним Кодексом України.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
За положеннями ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Отже, чинним законодавством встановлений принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей, і жоден із них не має будь-яких переваг.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року), - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (ст.ст. 7, 9 Конвенції).
Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Як передбачено ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання (ст. 158 СК України).
Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод (ч. 1 ст. 159 СК України). Згідно із частиною другою цієї статті, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Частинами першою та другою ст. 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Судом встановлено, що ОСОБА_17 на даний час зареєстрований у АДРЕСА_3 проте у вказану домоволодіння не проживає. Згідно матеріалів справи первісний позивач створив умови для проживання свого сина ОСОБА_4 у домоволодіння своїх батьків у якому також постійно не проживає, а приїздить на вихідні. На даний час ОСОБА_17 проживає у м.Києві в орендованій квартирі і даний факт не спростовується ним. Будь яких даних щодо матеріального забезпечення ОСОБА_1 до суду не надано. Суд констатує, що визначення місця проживання малолітньої дитини можливе лише за місцем проживання одного з батьків. При розгляді даної справи суд приймає до уваги той факт, що ОСОБА_17 не проживає у с.Сагунівка Черкаського району, а тому не має достатньої можливості приділяти увагу своєму сину у разі визначення місце його проживання з ним. Судом не встановлено даних, які б свідчили про те, що первісний відповідач не належним чином виконує покладені на неї обов`язок, щодо виховання, догляду та забезпечення дитини. Суд, критично оцінює, покази свідків надані у судовому засіданні, оскільки дані свідки є друзями та родичами первісного позивача, зокрема свідок ОСОБА_13 є матір`ю ОСОБА_1 та обставини вказані ними щодо неналежного виховання та утримання неповнолітнього сина ОСОБА_20 спростовуються, зокрема висновком виконавчого комітету Самбірської міської ради та характеристикою наданою середньою школою №7 м.Самбора щодо учня 2-Б класу ОСОБА_3 . Твердження первісного позивача, що відповідач за первісним позовом не має постійного заробітку, не знайшло свого підтвердження, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_2 на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років ОСОБА_8 , 30.06.2019 року проте згідно наданих ОСОБА_2 довідки про доходи її чоловіка ОСОБА_7 родина має стабільний, достатній дохід. Посилання первісного позивача, що зустрічний позивач перешкоджає йому у спілкуванні з сином не підтверджено належними та допустимими доказами, а саме по собі зміна місця проживання ОСОБА_2 не є переконливим доводом для суду. При вирішення даного спору суд бере до уваги характеристику ОСОБА_1 , який як за місцем проживання у с.Сагунівка Черкаського району так і за місцем роботи, характеризується позитивно, так і характеризуючі дані відносно ОСОБА_2 , яка на даний час перебуває у зареєстрованому шлюбі, виховує ще одну малолітню дитину та дані щодо неналежної її поведінки та неналежного виконання нею покладених на неї, як матір обов`язків, у суду відсутні.
На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався первісний позивач, зустрічний позивач, як на підстави своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих, враховуючи висновок служби у справах дітей виконавчого комітету Самбірської міської ради від 26.07.2021 року №3-609/2-17, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , оскільки позивачем не надано достатніх доказів доцільності визначення місце проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, суд вважає законним, обґрунтованим, підтверджений належними доказами, а тому підлягає до повного задоволення.
Як на думку суду, таке рішення є справедливим і таким, що постановлене виключно в інтересах дитини.
На підставі викладеного та керуючись Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року), Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, Конституцією України, Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст. 155, 157, 159, 160, 161 СК України, ст.ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 19, 76-81, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273, 353, 430 ЦПК України суд, -
в и р і ш и в :
У задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: служба у справах дітей виконкому Сагунівської сільської ради Черкаського району, служба у справах дітей виконавчого комітету Самбірської міської ради, про визначення місця проживання дитини відмовити.
Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини задовольнити.
Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду.
Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення виготовлений 13 грудня 2021 року.

Суддя: О. М. Суходольський