ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3309/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т. О. з секретарем судового засідання Кирик К. С. за участі: позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_4 , розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про відшкодування вартості оплаченого, але не виконаного замовлення, та стягнення пені за прострочення виконання замовлення,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 р. ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі також - ФОП ОСОБА_3 , відповідач), у якому просив розірвати укладений між ними договір підряду від 03.07.2016 № 03/07, стягнути з відповідача вартість оплаченого, але невиконаного замовлення, в розмірі 72 269 грн та пеню, нараховану на підставі частини 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», в розмірі 210 541,50 грн.

Рух справи, заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії суду.

Ухвалою від 16.12.2016 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до судового розгляду (т. 1 а. с. 39).

Рішенням суду від 02.10.2017 позов задоволено частково - розірвано договір підряду від 03.07.2016, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 , у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (т. 1 а.с. 125-131).

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 28.03.2018 апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02.10.2017 - без змін (т. 1 а.с. 229-231).

Постановою Верховного Суду від 19.02.2020 касаційну скаргу позивача задоволено частково - рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02.10.2017 та постанову Апеляційного суду м. Києва від 28.03.2018 в частині вирішення позовних вимог про стягнення грошових коштів скасовано, а справу у наведеній частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції (т. 2 а.с. 100-104).

Скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанцій Верховний Суд зазначив, що судові рішення не містять жодних висновків щодо факту передання робіт підрядником та прийняття їх замовником, оформленого актом, який підписано обома сторонами, не надана оцінка визнання відповідачем факту непроведення будівельних робіт після 01.08.2016 та не з`ясовано причину їх непроведення, не вказано, якими саме письмовими доказами спростовується наданий позивачем акт комісії від 06.09.2016 на підтвердження доводів про неякісні роботи і їх виконання не в повному обсязі, належним чином не перевірено доводи позивача про невиконання відповідачем умов договору щодо монтажу печі бані в обумовлені сторонами строки до 02.09.2016 та не з`ясовано, у яких грошових одиницях проводились розрахунки за договором.

17.03.2020 справа повернулася до Дарницького районного суду м. Києва та згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2020 передана до провадження судді Трусової Т. О. (т. 2 а.с. 105, 106).

Ухвалою від 01.04.2020 справу прийнято до провадження судді Трусової Т. О. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання на 08.10.2020 (т. 2 а.с. 107-108).

В судовому засіданні 08.10.2020 позивач подав заяву про виклик свідків, у задоволенні якої суд відмовив та у зв`язку з неявкою відповідача відклав розгляд справи на 03.02.2021 (т. 2 а.с. 117).

01.02.2021 від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи (т. 2 а.с. 124), яку суд задовольнив та відклав розгляд справи на 28.04.2021 (т. 2 а.с. 125).

27.04.2021 та 28.04.2021 від представника відповідача та від самого відповідача надійшли заяви про відкладення розгляду справи (т. 2 а.с. 132, 136), які суд задовольнив та відклав розгляд справи на 30.07.2021 (т. 2 а.с. 141).

В судовому засіданні 30.07.2021 суд заслухав вступні промови сторін, дослідив письмові докази та оголосив перерву до 02.08.2021 (т. 2 а.с. 145-155).

В судовому засіданні 02.08.2021 суд дослідив оригінальний примірник додатку до договору, відмовив у задоволенні клопотання відповідача про допит свідка, заслухав додаткові пояснення учасників справи вийшов до нарадчої кімнати, після виходу з якої оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Стислий виклад позицій учасників справи.

Позов мотивований тим, що 03.07.2016 між позивачем як замовником та відповідачем як підрядником було укладено договір підряду щодо монтажу бані. Строк виконання цього договору становив з 15-19.07.2016 до 30.09.2016, при цьому строк виконання монтажу банної печі визначено до 05.08.2016, який потім було продовжено до 02.09.2016. На виконання умов цього договору позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 100 450 грн та 18 500 грн, проте станом на 01.08.2016 на придбання матеріалів, комплектуючих, виконання робіт по монтажу вказаної печі було витрачено лише 46 681 грн, роботи за договором виконані неякісно, матеріали і комплектуючі були придбані не в повному обсязі, а під час виконання робіт використовувались матеріали, не передбачені кошторисом. Оскільки станом на 31.10.2016 монтаж печі банної не здійснений і результати роботи не передані, позивачу спричинені збитки в розмірі різниці між сумою, сплаченою на виконання договору, та сумою, що була витрачена на закупку матеріалів і комплектуючих. Прострочення підрядника з виконання робіт по монтажу банної печі має місце з 03.09.2016, а тому позивач має право на стягнення пені в розмірі 3% вартості замовлення за кожний день прострочення, розмір якої станом на 31.10.2016 становить 210 541,50 грн.

Відповідач ФОП ОСОБА_3 позов не визнав та обґрунтував свої заперечення тим, що отримані від позивача грошові кошти були використані у повному обсязі і за призначенням, придбані будівельні матеріали відповідають умовам договору і змісту кошторису та узгоджувались з позивачем, роботи за договором виконані якісно - піч працювала і позивач сам її перевіряв, а розірвання договору підряду та порушення строків будівництва сталися з вини позивача, якийне допускав робітників на об`єкт для завершення будівництва. Вказав, що жодних боргових зобов`язань перед позивачем у нього немає, натомість це позивач повинен виплатити йому 196 361,06 грн, а при умові повернення незаконно утримуваного верстату для різки каменя - 151 361,06 грн. Сума боргу позивача перед відповідачем включає у тому числі вартість субпідрядних робіт по виготовленню проектно-кошторисної документації, зобов`язання щодо оплати яких покладається на замовника в силу статті 844 ЦК України.

Фактичні обставини, встановлені судом.

03.07.2016 між ОСОБА_1 (замовником) та ФОП ОСОБА_3 (підрядником) укладено договір підряду № 03/07, відповідно до умов якого та згідно з додатком № 1 до договору (Парне приміщення 2,50х2,854х2,30 баня «по бєлому», Комплектація № 1, Попередня кошторисна вартість) підрядник зобов`язався виконати роботи по монтажу виробу (бані руської «по білому») за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі монтажу печі банної, а замовник зобов`язався створити підряднику необхідні умови для виконання робіт, прийняти їх результат та сплатити обумовлену цим договором ціну (т. 1 а.с. 9-15).

Відповідно до пункту 5.1. договору попередня вартість виробу визначається кошторисом, який є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно кошторису попередня вартість виробу становить 248 114,74 грн.

Сторони договору погодили, що замовник має сплатити аванс в розмірі 70% вартості матеріалів і транспортних розходів та в такому ж розмірі (70%) вартості робіт і планових накопичень (пункт 5.2. договору).

Згідно з умовами, визначеними статтею 3 договору (пункти 3.1., 3.2.), роботи за цим договором мали розпочатися 15-19.07.2016 і тривати до 30.09.2016, загальна тривалість робіт становить 45 днів, при цьому роботи можуть призупинятись за узгодженням з замовником в залежності від погодних умов у випадку, якщо погодні умови не будуть дозволяти дотримуватись правильних технологічних процесів при будівництві виробу.

На виконання умов договору 03.07.2016 замовник сплатив підряднику в якості авансу за виконання робіт з монтажу печі банної кошти в сумі 100 450 грн, а 22.07.2016 - в сумі 18 500 грн, що не заперечуються відповідачем та підтверджується його власноручними записами, виконаними на договорі.

Після сплати позивачем першої частини авансу (100 450 грн) сторони договору погодили, що роботи з монтажу печі банної мають бути виконані до 05.08.2016, про що на договорі було здійснено відповідний запис.

22.08.2016 позивач звернувся до відповідача з письмовою претензією щодо якості, повноти та строків виконання будівельних робіт, у якій вимагавнегайно, за рахунок раніше ним переданих і невикористаних коштів, закупити комплектуючі для завершення монтажу печі і завершити будівництво у 10-ти денний строк, тобто до 02.09.2016, та попередив, що у разі невиконання його вимог він буде ставити питання про розірвання договору, відшкодування шкоди та залучатиме для завершення будівництва третіх осіб (т. 1 а.с. 16-18).

Обґрунтовуючи свою претензію позивач вказав,що на виконання умов договору ним було сплачено кошти в загальному розмірі 118 950 грн, проте роботи по монтажу печі були розпочаті лише 22.07.2016, тобто з порушенням визначеного договором строку, монтаж печі повністю не виконаний та відсутні матеріали та комплектуючі, необхідні для його завершення, а при перевірці якості виконаних робіт ним було установлено, що не усі матеріали та комплектуючі завезені на будівельний майданчик, при монтажу печі використані матеріали, не передбачені кошторисом (цегла марки М-200 замість цегли марки ША-5, плита варочна замість колосника великого), кошторис завищений у декілька разів, дверцята зі сторони загрузки дров SVT 400 не можуть бути використані в конструкції даної печі, оскільки вони мають великі розміри і використовуються при виготовленні камінів.

У претензії також міститься посилання на те, що під час проведеної на вимогу замовника наради з підрядником було підраховано та погоджено загальну суму коштів, використаних на закупку матеріалів і комплектуючих, виконання робіт, транспортних витрат і планових накопичень, розмір якої складає 82 400 грн, у зв`язку з чим заборгованість підрядника перед замовником становить 36 550 грн.

Дослідженням наявного у позивача примірника кошторису установлено, що на його останній сторінці наявний власноручний запис відповідача такого змісту «Потрачено 82т400грн» (т. 1 а.с. 15).

У відповідь на претензію відповідач повідомив, що приймає пропозицію про припинення дії договору, проте вважає викладені у ній вимоги безпідставними вказуючи, що роботи по зведенню печі проведені у відповідності з проектом та з дотриманням норм і правил проведення таких робіт з використанням належних матеріалів та комплектуючих, аванс в розмірі 118 950 грн та кошти на оплату проектних робіт використані за призначенням, якість робіт відповідає обумовленим сторонами показникам та будівельним і протипожежним нормам і правилам, при цьому визнав той факт, що після 01.08.2016 жодні роботи на об`єкті позивача не проводились (т. 1 а.с. 19-20).

До відповіді на претензію відповідач долучив звіт з витрати коштів та підписаний ним акт виконаних робіт на загальну суму 159 837 грн (т. 1 а.с. 21-22, 23).

Листом від 02.09.2016 позивач повідомив відповідача про заплановану на 06.09.2016 двосторонню перевірку стану виконання робіт та вирішення питання про розірвання договору (т. 1 а.с. 24-25).

У цьому листі позивач вимагав провести перевірку готовності будівництва у процентному відношенні, якості виконаних робіт, наявності на будівельному майданчику матеріалів і комплектуючих для подальшого монтажу печі та за результатами перевірки скласти акт виконаних робіт вказуючи, що у разі неявки підрядника акт виконаних робіт буде складено ним в односторонньому порядку із залученням фахівців.

05.09.2016 позивач звернувся до відповідача з електронним листом-нагадуванням про заплановану перевірку стану виконання робіт, на що від відповідача надійшла пропозиція провести зустріч на об`єкті у цей же день (05.09.2016) або перенести роботу комісії на 21.09.2016 (т. 1 а.с. 26).

06.09.2016 утвореною позивачем комісією у складі його та двох залучених ним осіб було складено акт технічної комісії по виконанню робіт згідно договору підряду № 03/07 від 03.07.2016, відповідно до якого роботи з монтажу печі банної не завершені, а у виконаних роботах допущено багато недоліків, зокрема, ядро печі не завершене і виконане неякісно, не проведені облицювальні роботи, не вмонтовані решітка та дверцята зі сторони парного приміщення та сажотруска, не проведено теплоізоляцію, не закладено каміння, використано комплектуючі, не передбачені кошторисом (дверцята для камінів та плита замість колосника), не виготовлене і не змонтоване накриття на димохід, не придбані і не доставлені цегла облицювальна і камінь для закладки в парну тощо, а на закупку матеріалів і комплектуючих використано кошти в сумі 46 681 грн (т. а.с. 29-30).

07.09.2016 позивач звернувся до відповідача з листом-вимогою про розірвання договору підряду та повернення у семиденний строк грошових коштів в сумі 72 269 грн (т. 1 а.с. 27-28, 31).

Цей лист відповідач одержав 03.10.2016, проте вимоги позивача не виконав, що і послугувало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Норми права і мотиви їх застосування.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з нормою частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (частина перша статті 530 ЦК України).

За положенням статті 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України).

Такими правовими наслідками є, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, розірвання договору, сплата неустойки та відшкодування збитків.

За приписами статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін, погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 626, частина перша статті 628 ЦК України).

Відповідно до положень частинипершої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (частина перша статті 843 ЦК України).

Строки виконання роботи або окремих її етапів встановлюються у договорі підряду (частина перша статті 846 ЦК України).

За договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (частина перша статті 865 ЦК України).

Водночас норма статті 875 ЦК України визначає, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Отже, виходячи із загальних ознак зобов`язань, зафіксованих в укладеному сторонами договорі, які характеризуються особливостями об`єкта цих зобов`язань - виконання однією стороною (підрядником), який здійснює підприємницьку діяльність, за завданням другої сторони (замовника) будівельних робіт з будівництва бані в об`єкті нерухомого майна (будинку) за плату, суд дійшов висновку, що між ОСОБА_1 як замовником та ФОП ОСОБА_3 як підрядником виникли зобов`язання будівельного підряду.

Оскільки даний договір укладено між ФОП як підрядником та фізичною особою як замовником і споживачем на спірні правовідносини також поширюється дія спеціального нормативно-правового акту - Закону України «Про захист прав споживачів».

Частина 1 статті 854 ЦК України передбачає загальне правило про оплату роботи замовником після остаточної її здачі. Водночас закон не забороняє сторонам домовитися про інший порядок розрахунків, зокрема, про видачу підряднику авансу чи завдатку.

Визначення авансу чинне законодавство не містить, проте з огляду на зміст положень частини 2 статті 570, частини 2 статті 854 ЦК України наявні підстави вважати, що авансом є сума, яка сплачується в рахунок грошового зобов`язання і не має забезпечувального характеру, властивого завдатку. Аванс сплачується боржником в момент настання обов`язку платежу, тобто виконує функцію попередньої оплати, а відтак боржник, який видав аванс, має право вимагати його повернення в усіх випадках невиконання чи неналежного виконання договору кредитором.

Згідно статті 877 ЦК України підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт.

Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

За обставинами справи установлено, що при укладенні договору підряду сторони узгодили, що його виконання буде здійснюватись окремими етапами, при цьому у першу чергу мають бути виконані роботи з будівництва (монтажу) печі банної, і саме ці роботи є предметом даного позову.

Частиною четвертою статті 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта, про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Відповідно до частинипершої статті 883 ЦК України підрядник відповідає за недоліки збудованого об`єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини.

Аналогічним чином врегульоване питання покладення тягаря доказування відсутності вини у правовідносинах між споживачами та виконавцями і у Законі України «Про захист прав споживачів», частиною 6 статті 10 якого передбачено, що виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов`язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили.

Отже у спірних правовідносинах саме підрядник повинен довести відсутність своєї вини у порушенні договору.

Стаття 849 ЦК України, яка поширюється на усі види договорів підряду, надає замовнику право перевіряти хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Частина третя цієї норми наділяє замовника правами, які можуть бути реалізовані ним, якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином - право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Позивач обґрунтовано вказує, що днем закінчення будівельних робіт з монтажу печі банної було 05.08.2016, про що сторони домовились у день сплати ним авансу відповідно до пункту 5.2. договору.

Акт приймання-передачі виконаних робіт відповідач направив позивачу лише 30.08.2016 разом з відповіддю на претензію, що безспірно доводить порушення підрядником визначеного договором строку виконання робіт.

Ствердження відповідача про те, що порушення строків виконання будівельних робіт пов`язано з несприятливими погодними умовами та перешкоджанням позивача у доступі працівників відповідача до об`єкта будівництва не заслуговують на увагу, оскільки жодних доказів на підтвердження існування вказаних обставин в межах визначеного договором строку виконання будівельних робіт суду не надано.

Більше того, пунктом 3.2. договору передбачено можливість зупинення робіт по причині несприятливих погодних умов лише за погодженням з позивачем, проте факт такого погодження позивач заперечує, а письмових доказів на підтвердження вказаної обставини суду не надано.

Даючи оцінку складеному відповідачем акту приймання-передачі виконаних робіт, від підписання якого позивач відмовився, суд ураховує, що ще до його отримання позивач направляв відповідачу письмову претензію з зазначенням у ній конкретних недоліків при виконанні будівельних робіт, у якій ставив питання про їх усунення, тобто діяв у відповідності до вимог частини третьої статті 849 ЦК України.

Відомості про обсяг виконаних будівельних робіт та їх якість містяться в акті технічної комісії, складеному позивачем із залученням фахівців у галузі будівництваза наслідками візуального огляду будівельного об`єкта.

Своїх представників для участі у перевірці стану виконання будівельних робіт відповідач не направив і жодних доказів на спростування даних акту технічної комісії не надав, а відтак мотиви відмови позивача від підписання акту приймання-передачі виконаних робіт суд визнає обґрунтованими, що свідчить про його недійсність.

З урахуванням наведеного акт технічної комісії суд вважає належним і допустимим доказом обсягу виконаних підрядником будівельних робіт та покладає його в обґрунтування свого рішення.

Разом з тим, акт технічної комісії в частині визначення суми коштів, використаних підрядником на придбання матеріалів і комплектуючих та виконання робіт по монтажу печі банної (46 681 грн), не може бути визнано належним та допустимим доказом по справі, оскільки його складено особами, які не є суб`єктами оціночної діяльності і без додержання вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Що стосується наданого відповідачем на підтвердження заперечень проти позову звіту по витраті коштів, то суд його теж відхиляє з підстав невідповідності критерію достовірності доказів, оскільки наведені у ньому відомості щодо обсягу виконаних підрядником будівельних робіт спростовуються актом технічної комісії, який суд визнав належним і допустимим доказом та поклав в обґрунтування свого рішення..

З матеріалів справи вбачається, що під час первісного розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій сторонам неодноразово роз`яснювалось їх право заявити клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи з метою вирішення питання про те, які роботи було виконано, їх обсяг, вартість та якість, проте таким правом сторони не скористались.

За наведених обставин та з урахуванням того факту, що після 01.08.2016 жодні роботи на об`єкті позивача не проводились, суд визначає вартість придбаних підрядником матеріалів і комплектуючих та виконаних будівельних робіт у розмірі, який був погоджений сторонами у позасудовому порядку.

Зі змісту претензії, у якій позивач ставив перед відповідачем питання про усунення недоліків при виконанні будівельних робіт, вбачається визнання позивачем тієї обставини, що з переданих ним в якості авансу коштів на закупку матеріалів і комплектуючих, виконання робіт, транспортних витрат та планових накопичень було витрачено 82 400 грн, з чим погодився і відповідач, що підтверджується його власноручним записом на кошторисі (т. 1 а.с. 13).

Більше того, в суді позивач визнав, що на даний момент піч банна придатна до експлуатації і на завершення її будівництва ним було витрачено кошти в сумі 35 750 грн.

Отже, виходячи із загальних умов виконання зобов`язання та встановленого судом факту неналежного виконання договору будівельного підряду з вини підрядника суд вбачає підстави для стягнення з відповідача на користь позивача коштів, сплачених за невиконане замовлення, в розмірі 36 550 грн 0).

За принципом диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи і в межах заявлених нею вимог, а відтак суд не надає оцінки доводам відповідачапро існування у позивача невиконаних зобов`язань з оплати субпідрядних робіт по виготовленню проектно-кошторисної документації та незаконне утримання ним верстату для різки каменя, оскільки вказані обставини не є предметом розгляду цієї справи.

За положеннями статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (частина 1 статті 547 ЦК України).

Відповідно до статті 549 цього Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1, 2статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Зміст наведених норм цивільного закону свідчить про те, що неустойка(пеня, штраф) нараховується лише в тих випадках, якщо їх сплата або відшкодування передбачені законом або договором.

В укладеному сторонами договорі відсутні умови, які б передбачали сплату неустойки за затримку строку виконання будівельних робіт, проте такі положення містяться у Законі України «Про захист прав споживачів», на які позивач посилається як на підставу своїх вимог.

Так, нормою частини 5 статті 10 цього Закону передбачено, що у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з підрядника пені, що передбачено Законом України «Про захист прав споживачів».

Оскільки розмір сплаченого позивачем авансу за роботи з будівництва печі банної становить 118 950 грн, а затримка виконання робіт станом на 31.10.2016 (визначену позивачем дату) склала 59 днів (строк затримки рахується з дати закінчення з наданого позивачем відповідачу строку для усунення недоліків будівництва, тобто з 03.09.2016), розмір пені становить 210 541,50 грн (118 950х3%х59).

Разом з тим, згідно з частиною 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже ураховуючи, що розмір нарахованої позивачем неустойки значно перевищує розмір збитків, суд, виходячи з принципів розумності та справедливості, вбачає підстави для зменшення розміру неустойки до подвійного розміру не повернутої відповідачем суми грошей, тобто до 73 100 грн (36 550х2).

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже з огляду на результат розгляду справи та ураховуючи, що позивач як споживач звільнений від сплати судового збору на підставі частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір за ставкою, встановленою Законом України «Про судовий збір» для фізичних осіб за подання позову майнового характеру.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 187, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_2 ) кошти, сплачені за невиконане замовлення, в сумі 36 550 гривень та пеню в сумі 73 100 гривень, а усього 109 650 (сто дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір в сумі 1 096 гривень 50 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:

Повне рішення складене 22.09.2022.