РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2021 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.,

при секретарі Штойко О.Ю.,

із участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м.Жмеринка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 28.07.2021 року (згідно дати поштового відправлення) звернувся до Жмеринського міскрайонного суду Вінницької області з даним позовом до ОСОБА_3 про стягнення з останнього грошових коштів, а саме: 5770 доларів США, 7490 грн, 1200 євро основного боргу, а також суму інфляційних збитків та суму відсотків за користування грошовими коштів в розмірі 88544,41 грн. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що між ним та відповідачем було укладено усний договір підряду щодо виготовлення по узгодженій сторонами специфікації експериментального комплекту підсилювачів потужності у складі чотирьох блоків, а саме два блока живлення та два одноканальних лампових підсилювальних блока. Замовником за договором підряду є позивач ОСОБА_2 , підрядником відповідач ОСОБА_3 . З метою виконання робіт за вказаним договором підряду, позивачем була здійсненна оплата роботи відповідача ОСОБА_3 у вигляді безвідсоткової позики у розмірі 1750 доларів США строком на 12 місяців. Зазначена сума була надана відповідачу у повному обсязі в момент укладення договору. Роботи по укладеному договору підряду виконувались з матеріалів, наданих позивачем (корпуса та лампи) або закуплених відповідачем ОСОБА_3 за рахунок коштів, отриманих від позивача відповідно до погодженої сторонами специфікації. Для виконання укладеного сторонами договору підряду відповідачу ОСОБА_3 позивачем були надані грошові кошти в сумі: 7490 грн у січні-квітні 2017 року на закупівлю міді та комплектуючих, 1200 євро в квітні 2017 року на оплату чотирьох сердечників, 2920 доларів США у березні-травні 2017 року на оплату комплектуючих, які усі не повернуті. Окрім того, позивачем було надано відповідачу 700 доларів США на оплату корпусів підсилювачів та 400 доларів США становлять вартість ламп, які були позичені відповідачем у червні 2019 року. Загалом, позивачем як замовником було надано відповідачу у жовтні 2016 року 1500 доларів США безвідсоткової позики строком на 12 місяців; у січні-квітні 2017 року 250 доларів США безвідсоткової позики строком на 2 тижні; у квітні 2017 року 1200 євро на оплату чотирьох сердечників; у березні-травні 2017 року 2920 доларів США на оплату комплектуючих; в червні 2019 року 700 доларів США на оплату корпусів підсилювачів та 400 доларів США вартість ламп, які були позичені відповідачем та не повернуті ним. Сторонами було погоджено строк виконання роботи за договором підряду 12 місяців, проте, відповідач ОСОБА_3 неодноразово надсилав йому повідомлення про затримку роботи по укладеному договору підряду та вибачення за прострочення свого зобов`язання. До часу пред`явлення позову відповідач ОСОБА_3 не виконав взяті на себе зобов`язання, на неодноразові звернення з приводу виконання зобов`язання або врегулювання даного питання, ніяк не реагував. Позивачем відповідачеві ОСОБА_3 18.12.2020 року було надіслано вимогу про повернення коштів в добровільному порядку у зв`язку з невиконанням ним договірного зобов`язання, але цо вимогу відповідач не виконав. (а.с.1-9, 56-66).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02.08.2021 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11.08.2021 року за наслідком відкрито провадження у даній справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01.09.2021 року за клопотанням відповідача ОСОБА_3 призначено подальший розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судовому засіданні.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 08.09.2021 року відзив на позовну заяву у відповідності до вимог ст.44 ЦПК України повернуто відповідачу ОСОБА_3 з підстав зловживання ним процесуальними правами.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги. Вказала, що стороною позивача не отримано відзив на позовну заяву. Зазначила, що позивачем ОСОБА_2 як замовником було надано відповідачу 1500 доларів США безвідсоткова позика строком на 12 місяців, кошти надані в жовтні 2016 року, не повернуті; 250 доларів США безвідсоткова позика строком на 2 тижні, кошти надані в січні-квітні 2017 року, не повернуті; 1200 євро на оплату чотирьох сердечників надані в квітні 2017 року, не повернуті, 2920 доларів США на оплату комплектуючих, надані в березні-травні 2017 року; 700 доларів США на оплату корпусів усилювачів, не повернуті; та 400 доларів США вартість ламп, які були позичені відповідачем в червні 2019 року, не повернуті. Сторонами було погоджено строк виконання роботи за договором підряду 12 місяців, проте по теперішній час відповідач ОСОБА_3 не виконав взяті на себе зобов`язання, на неодноразові звернення з приводу виконання зобов`язання або врегулювання даного питання, як усно, так і письмово не реагував. Позивачем ОСОБА_2 відповідачу ОСОБА_3 18.12.2020 року було надіслано вимогу про повернення коштів в добровільному порядку, яка на момент подачі позову до суду не виконана. Просила задоволити позов.

Відповідач ОСОБА_3 за його завчасним викликом в судове засідання не з`явився, особисто причин своєї неявки суду не повідомив.

Подані напередодні на електронну пошту суду від імені представника відповідача адвоката Ткаченко Т.В. клопотання про відкладення судового розгляду, відзив на позов та клопотання про поновлення строку на подання відзиву судом не прийнято до уваги, оскільки дані звернення не підписані електронним цифровим підписом у встановленому порядку, що підтверджується актом Жмеринського міськрайонного суду від 16.12.2021 року, у зв`язку з чим суд заздалегідь позбавлений можливості ідентифікувати особу відправника як повноважного учасника даної справи.

Відтак за вказаних обставин, з урахуванням належного виклику, неявка сторони відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Інших клопотань сторонами не подано.

Вивчивши позовну заяву, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази в матеріалах справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні з пояснень представника позивача встановлено, що між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 було укладено усний договір підряду щодо виготовлення останнім комплекту підсилювачів потужності за оплату ОСОБА_2 цих послуг серед решти грошовими коштами, що надавались позивачем відповідачу частинами на придбання необхідних складових та комплектуючих деталей, починаючи з січня 2017 року. Строком виконання необхідних робіт за даним договором сторони визначили дванадцять місяців. Проте, відповідачем ОСОБА_3 своєчасно не виконано власні зобов`язання за цим договором підряду. У зв`язку з цим позивач звертався усно до відповідача та направляв йому письмові вимоги про добровільне повернення грошових коштів, отриманих за вказаним правочином, але відповідач йому цих грошей не повернув. Просила суд позовні вимоги задоволити повністю та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 5770 доларів США, 7490 грн, 1200 євро основного боргу, а також суму інфляційних збитків та суму відсотків за користування грошовими коштів в розмірі 88544,41 грн згідно наведених у позові розрахунків, також понесені судові витрати із сплати судового збору в розмірі 2836,70 грн.

Зі змісту розписки ОСОБА_3 від 10.08.2019 року (а.с.11) встановлено, що останнім у викладеному власноруч тексті та позначеннях підтверджено факт отримання ним від ОСОБА_4 грошей, а саме 7490 грн, 2920 доларів США та 1200 євро на придбання деталей та виробів комплектації саме до замовленого тим апарату, а також вказано особисте зобов`язання повернути останньому гроші за цю комплектацію у грудні 2019 року.

З письмових вимог позивача ОСОБА_2 від 18.12.2020 року та від 30.03.2021 року вбачається їх направлення рекомендованим поштовим відправленням за місцем проживання відповідача ОСОБА_3 щодо повернення останнім у добровільному порядку отриманих за договором підряду грошових коштів у розмірі 1500 доларів США, 250 доларів США, 7490 грн, 1200 євро, 2920 доларів США, 700 доларів США, 400 доларів США тощо у зв`язку з невиконанням вказаного договірного зобов`язання (а.с.12-16).

Згідно положень ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до вимог ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями ст.204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину.

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що встановлено п.3 ч.1 ст.3 ЦК України.

Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно з яким сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно ч.1,2 ст.843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами.

У відповідності до положень ст.846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Згідно вимог ч.2 ст.849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до змісту ст.851 ЦК України підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.

У відповідності до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно положень ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.1,4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

відшкодування збитків та моральної шкоди.

У відповідності до положень ч.1,3 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Згідно ч.1,2 ст.614 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

За змістом статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно положень ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі наведених вище доказів, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами в справі виникли цивільно-правові обов`язки за усним договором підряду, замовником у якому є позивач ОСОБА_2 , а відповідач ОСОБА_3 є виконавцем у вказаному правочині. Виконавцем ОСОБА_3 визнано прострочення ним виконання власних зобов`язань за цим договором підряду та свій обов`язок відшкодувати збитки замовнику ОСОБА_2 у виді сплачених тим певних сум грошових коштів, обставини чого, окрім показань сторони відповідача, доводяться вказаною вище копією розписки відповідача ОСОБА_3 від 10.08.2019 року.

Судом враховується, що під розпискою на практиці, як правило, розуміється письмовий документ, який містить відомості про певні обставини, наприклад про отримання однією особою від іншої грошей, іншого майна тощо. Розписка у такому значенні є письмовим доказом згідно із положенням процесуального законодавства.

Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 08.09.2020 року в справі №916/667/18.

Суд визнає необґрунтованим посилання позивача серед іншого на положення ст.1046,1048,1050 ЦК України щодо договору позики як на підставу своїх позовних вимог, оскільки дані норми цивільного закону не підлягаєть застосуванню щодо спірних правовідносин згідно встановлених обставин укладення сторонами саме договору підряду. При цьому судом враховується суттєва відмінність правової природи та умов даних правочинів, а саме те, що за загальновідомими положеннями даних норм цивільного закону стосовно договору позики передбачено саме грошове зобов`язання позичальника, тобто отримувача грошових коштів, повернути їх кредиторові після закінчення строку правочину, тоді як в межах даного цивільного спору сторін за договором підряду виникнення права замовника відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків, включаючи повернення сплачених наперед грошових коштів, а відтак обов`язку виконавця щодо їх відкодування не є таким, що заздалегідь спеціально узгодженог сторонами умовою правочину, а лише наслідково зумовлені утриманням виконавцем від вчинення дій у виконанні свого основного зобов`язання, передбачених договором, сукупно з ініціюванням замовником вказаної відмови від прийняття виконання основного зобов`язання, обставин, які повністю залежать від настяння певної події у бездіяльності однієї сторони та волевиявлення іншої сторони договору підряду.

При цьому суд вважає, що за встановленої в ході судового розгляду односторонньої відмови замовника ОСОБА_2 відмовитись від договору підряду у зв`язку з явною неможливістю закінчення роботи у строк виконавцем ОСОБА_3 дані обставини, які добровільно визнані останнім за змістом вказаної своєї розписки з одночасною власною згодою повернути отримані від замовника грошові кошти, є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача на підставі положень ч.2 ст.849 ЦК України сплачених ОСОБА_2 наперед грошових коштів в порядку відшкодування завданих йому збитків.

Відповідну правову позицію щодо необхідності з`ясування вказаних обставин у вирішенні аналогічного спору викладено у постанові Верховного Суду від 20.05.2020 року в справі №909/240/19.

При цьому, суд визнає безпідставною вказівку у розписці відповідача ОСОБА_3 щодо умови повернення грошових коштів замовнику ОСОБА_2 , а саме за умови повернення заставлених моноблоків йому або його довіреній особі, оскільки дана умова не визначає її виконання безпосередньо замовником, а надто не охоплюється виключним переліком підстав, передбачених ст.851 ЦК України, суто за яких визначено право підрядника не розпочинати роботу або зупинити розпочату роботу, власне неможливість продовження якої зазначена відповідачем.

Більш того, відповідачем ОСОБА_3 самостійно повідомлено про часткове виконання ним даного грошового зобов`язання із сплати ним позивачу добровільно 7500 грн в рахунок боргу в розмірі 7490 грн згідно представленої до початку розгляду справи по суті копії квитанції АТ КБ "Приватбанк" від 23.09.2019 року (а.с.145,147 на звороті), що визначає дієвий акцепт даного грошового зобов`язання.

Також з урахуванням даних документальних відомостей, хоча й всупереч власного процесуального обов`язку не приховувати докази, не були ні в який спосіб повідомлені позивачем, суд визнає необґрунтованими заявлені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 7490 грн, а також оспорюваних на підставі них інфляційних збитків в розмірі 2700,15 грн та 3% річних в розмірі 953,59 грн, оскільки згідно вказаної квитанції сплата грошових коштів в розмірі 7500 грн (за вирахуванням із загальної сплати 7537,69 грн банківської комісії в розмірі 37,69 грн) повністю узгоджується з відповідним грошовим зобов`язанням відповідача щодо повернення позивачу грошових коштів саме в розмірі 7490 грн та є виконаним завчасно до спливу зазначеного у розписці строку, обмеженого груднем місяцем 2019 року. Разом з тим, суд доходить висновку про необгрунтованість позовних вимог також в частині стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в розмірі 1500 доларів США, 250 доларів США, 700 доларів США та 700 доларів США, а також зумовлених простроченням терміну їх сплати відповідно оспорюваних інфляційних втрат в розмірі 11272,27 грн, 2872,22 грн, 6062,73 грн, 1327 грн та 3% річних в розмірі 4531,27 грн, 939,82 грн, 2303,46 грн, 670,51 грн оскільки стороною позивача суду не представлено належних і допустимих доказів щодо отримання відповідачем даних валютних коштів від позивача, й про визнання цих обставин відповідачем не повідомлено. У зв`язку із зазначеним суд вважає, що позовні вимоги у чій частині підлягають залишенню без задоволення.

При цьому, суд визнає неналежними доказами надані позивачем письмові роздруківки електронних повідомлень (а.с.17-32,74-90) оскільки вони не визначають можливості належної ідентифікації їх відправників та отримувачів як фізичних осіб, що є власне учасниками даної справи, а також не містять відомостей щодо оспорюваних саме грошових зобов`язань відповідача перед позивачем та наслідків їх невиконання.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідач ОСОБА_3 в порушення вимог договору підряду та норм ЦК України, не виконав взятого на себе зобов`язання, позаяк ним не представлено суду будь-яких доказів щодо здійснення інших платежів в рахунок виконання власних грошових зобов`язань за вказаним правочином щодо повернення усіх отриманих від позивача в рахунок його оплати грошових коштів у зв`язку з відмовою замовника в порядку відшкодування збитків згідно розписки від 10.08.2019 року, а саме 2920 доларів США та 1200 євро, а отже, не доведено відсутність своєї вини у його невиконанні, що згідно вимог закону є обов`язком особи, яка порушила зобов`язання.

Клопотань про застосування до спірних правовідносин позовної давності ніким із сторін не заявлено.

З урахуванням сукупності наведеного, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню щодо стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 оспорюваної заборгованості по відшкодуванню збитків з оплати договору підряду в розмірі 2920 доларів США та 1200 євро згідно їх доведеності у встановленому порядку стороною позивача.

Відповідну правову позицію про те, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, викладено у постанові Верховного Суду від 23.10.2019 року в справі 723/304/16-ц.

Також відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України, положення якої передбачають спеціальні види цивільної відповідальності внаслідок прострочення відповідачем грошового зобов`язання із сплати даних валютних коштів, з ОСОБА_3 на вимогу кредитора ОСОБА_5 стягненню ці суми боргу підлягають з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, позаяк інший розмір процентів не встановлений договором сторін або законом. При цьому, суд визнає невірним обрахунок позивачем оспорюваних інфляційних втрат і трьох відсотків річних в частині строку їх обрахування, перебіг початку якого в межах заявлених позовних вимог підлягає врахуванню після повного закінчення обумовленого в розписці відповідача строку, визначеного як грудень місяць 2019 року, тобто вочевидь з 01.01.2020 року до 27.07.2021 року. З цих підстав судом самостійно розраховується сума інфляційних втрат саме за даний період прострочення цих грошових зобов`язань, за який загальний індекс інфляції становить (100.2 : 100) x (99.7 : 100) x (100.8 : 100) x (100.8 : 100) x (100.3 : 100) x (100.2 : 100) x (99.4 : 100) x (99.8 : 100) x (100.5 : 100) x (101.0 : 100) x (101.3 : 100) x (100.9 : 100) x (101.3 : 100) x (101.0 : 100) x (101.7 : 100) x (100.7 : 100) x (101.3 : 100) x (100.2 : 100) x (100.1 : 100) = 1.117764. Отже, за еквівалентами у гривні відповідних валютних коштів, інфляційні збитки за прострочення сплати 2920 доларів США становить 9252,18 грн (78565,52 грн x 1.117764 78565,52 грн), а за прострочення сплати 1200 євро становить 4380,82 грн (37200 грн x 1.117764 37200 грн); натомість 3% річних за даний період часу, який включає загалом 574 дні, складають 3706,57 грн (78565,52 грн x 3% x 574 дні / 365 днів) відносно прострочення сплати 2920 доларів США, а також складають 1755,02 грн (37200 грн x 3% x 574 дні / 365 днів) відносно прострочення сплати 1200 євро. Таким чином, за сумарним обчисленням вказаних значень стягненню з відповідача на користь позивача в межах заявлених позовних вимог підлягають інфляційні втрати в сумі 13633 грн (9252,18 грн + 4380,82 грн) та 3% річних в сумі 5461,59 грн (3706,57 грн + 1755,02 грн), в тому позов у цій частині вимог підлягає відповідному частковому задоволенню.

З огляду на наявність у відповідача ОСОБА_3 статусу інваліда першої "Б" групи загального захворювання, незалежно від постановлення рішення на користь позивача ОСОБА_2 , стягненню на користь позивача сума сплаченого судового збору в сумі 2891,76 грн (а.с.46,57) відповідача не підлягає у відповідності до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 01.03.2017 року в справі №6-152цс17.

Враховуючи викладене, керуючись керуючись ст.3, 6, 11, 15, 16, 22, 204, 509, 526, 598, 610-612, 614, 623, 625, 628, 632, 837, 843, 846, 849, 851 ЦК України, ст.4, 5, 10, 13, 19, 23, 27, 76, 82, 89, 141, 223, 259, 263, 264, 274, 275, 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_2 ) 2920 (дві тисячі дев`ятсот двадцять) доларів США, 1200 (одну тисячу двісті) євро основного боргу, а також інфляційні втрати в сумі 13633 (тринадцять тисяч шістсот тридцять три) гривні та 3% річних в сумі 5461 (п`ять тисяч чотириста шістдесят одна) гривня 59 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення строків його оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Повне судове рішення складено 28.10.2022 року.

Суддя Вернік В.М.