Справа № 127/6615/21

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" квітня 2021 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судових засідань Голоти О.В.

розглянув у судовому засіданні в місті Літин за правилами спрощеного позовного цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 2013 року. Свій шлюб зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницької області, актовий запис №3031.

Від спільного шлюбу мають двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач вказує, що причиною для розірвання шлюбу послугувало те, що вони не зійшлися характерами, мають різні погляди на життя, виникають непорозуміння з приводу витрачання фінансових ресурсів. З січня 2021 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Просить шлюб розірвати.

16.04.2021 р. до суду надійшло заперечення на позовну заяву відповідача ОСОБА_2 , в якій вказує, що вона заперечує проти розірвання шлюбу і вважає таке рішення позивача передчасним і обставини, які виникли це лише тимчасові непорозуміння та випробовування для їхньої сім`ї. Вказує, що їх спільний син проживає разом з чоловіком, а молодша донечка разом з нею, що також негативно впливає на їх психологічний стан, оскільки вони розділені один від одного, а також потребують уваги та любові як батька так і матері.

За таких підстав, враховуючи фактичні взаємини, дійсні причини розірвання шлюбу, а також наявність малолітніх дітей, просить в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Також надала суду заяву про надання строку на примирення, задля збереження шлюбу та спільного подальшого життя, оскільки вважає, що вагомих підстав для розірвання шлюбу не має і сім`я може бути збережена. Тому просить надати строк на примирення терміном на 6 місяців.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій справу просить розглянути у його відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Зазначає, що строку на примирення просить не надавати, оскільки попередні спроби примиритись не дали бажаного результату. Надання, всупереч його волі, строку для примирення, породжуватиме для нього ситуацію тривалої правової невизначеності та порушуватиме його права.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що не дивлячись на певні непорозуміння з чоловіком, заради збереження сім`ї та щасливого майбутнього дітей просить відмовити в задоволенні позову та надати їм строк на примирення терміном на 6 місяців.

Суд дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Так, із свідоцтва про шлюб (а.с. 3) встановлено, що сторони 03 листопада 2013 року зареєстрували шлюб.

Відповідно до копій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6) сторони по справі зазначені їх батьками.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ст. 55 ч.1 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

У відповідності до ч.3 та ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст.ст.104,105, 110 СК України, однією із підстав припинення шлюбу є його розірвання, яке може відбуватися на підставі рішення суду за позовом одного із подружжя.

Згідно ст.112 ч.2 СК України та відповідно до ст.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя. суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви та встановлено судом, подальше збереження сім`ї позивачем і відповідачем не можливе, оскільки сторони разом не проживають.

Щодо вирішення клопотання відповідача про надання строку для примирення терміном на 6 місяців, суд виходить з наступного. Згідно із статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, і це не випадково, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи. Важливою особливістю справ про розірвання шлюбу є те, що суд з урахуванням усіх фактичних обставин може відкласти розгляд справи та призначити подружжю строк для примирення. При цьому судом враховується позиція Верховного Суду, викладена у постанові КЦС ВС від 11 червня 2019 року у справі №605/434/18 (61-3235св19), згідно з якою закріплена статтею 111 Сімейного кодексу України норма щодо необхідності вжиття заходів до примирення подружжя є диспозитивною, оскільки суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Тобто, у випадку виявлення обставин або фактів, під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Згідно до роз`яснень, викладених у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», убачається, що вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов`язком та вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. За таких підстав, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання відповідача про надання строку на примирення, оскільки судом встановлено, що хоча сторони і мають двох неповнолітніх дітей, проте мають різні погляди на життя, між ними виникають непорозуміння, кожен із них живе своїм відокремленим життям. Крім того, судом враховується позиція позивача, який є ініціатором позову, щодо ненадання строку на примирення, оскільки це суперечить його інтересам, породжуватиме для нього ситуацію тривалої правової невизначеності та порушуватиме його права. Також суду не надано будь-яких належних доказів на підтвердження намірів відповідача примиритися із позивачем.

Враховуючи причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для ухвалення рішення про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст.4,12,48,76,81,247,259,263-268 ЦПК України і на підставі ст.ст.109,110-112 Сімейного кодексу України, відповідно до ст.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовільнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 03 листопада 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницької області, актовий запис №3031.

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів після проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.