Справа № 567/472/21
У Х В А Л А

11 травня 2021 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

при секретарі - Самолюк А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Острозького районного суду Венгерчук А.О. у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , про звільнення від сплати аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання

встановив:

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , про звільнення від сплати аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання звернувся ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 21.04.2021 відкрито провадження, справа призначена до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 25.05.2021.

ОСОБА_1 29.04.2021 звернувся до суду з заявою про відвід судді та просить відвести суддю Острозького районного суду Венгерчук А.О. від розгляду цивільної справи №567/472/21 за його позовом про звільнення від сплати аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Заява мотивована тим, що в провадженні судді Острозького районного суду Рівненської області Венгерчук А.О. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , про звільнення від сплати аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Вказує, що предметом спору у вказаній справі є звільнення позивача від сплати аліментів на користь відповідача на утримання доньки ОСОБА_3 , присуджених до стягнення заочним рішенням Острозького районного суду від 14.12.2020р. у справі №567/731/20. Вказане рішення яким присуджено до стягнення аліменти з позивача приймалось головуючою суддею Венгерчук А.О. Окрім того, суддею Венгерчук А.О. розглядалась заява позивача про перегляд заочного рішення, за результатами якої ОСОБА_1 було відмовлено у його перегляді. Вважає, що у судді Острозького районного суду Венгерчук А.О. може бути сформована певна позиція у справі, що може вплинути на об`єктивність та її неупередженість, оскільки суддя Венгерчук А.О. розглядала справу щодо присудження з нього аліментів, від сплати яких позивач просить його звільнити, відтак вона не може брати участь у розгляді даної справи і підлягає відводу.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Суд не вбачає підстав для розгляду заяви про відвід судді з повідомленням учасників справи.

Вивчивши заяву про відвід, а також дослідивши положення ст.36 ЦПК України, суд дійшов до наступного висновку.

Статтею 40 ЦПК України визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч.7 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Виходячи з положень частини другої ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у стаття 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Дослідивши доводи, викладені позивачем у заяві про відвід судді, суд вважає його необгрунтованим, оскільки статтями 36-37 ЦПК України передбачено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Зокрема, ч.1 ст.36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Системний аналіз положень ст.ст.36, 39 КПК України дає можливість дійти висновку про те, що заява про відвід має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність та особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення судді від участі у судовому провадженні.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивними критеріями. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Згідно заяви позивача відвід головуючої судді мотивований наявністю обставин, які на його думку, викликають сумнів у неупередженості судді.

Водночас, такі обставини під час розгляду заяви про відвід судді не встановлені та позивачем не доведено наявність обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості судді Венгерчук А.О. і унеможливлювали ухвалення нею об`єктивного рішення у справі.

Також ним не подано суду жодного доказу, який би підтвердив упередженість або необ`єктивність суду. Заявлений відвід не ґрунтується на конкретних фактах, які б свідчили про будь-яку заінтересованість чи упередженість головуючої судді Венгерчук А.О., на що посилається позивач, не підтверджений будь-якими належними, допустимими та об`єктивними доказами, є надуманим та ґрунтується виключно на суб`єктивних переконаннях позивача.

Одночасно, суд звертає увагу позивача на те, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того або іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу, відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України.

Окрім цього, вирішуючи питання про відвід судді, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини.

Так, згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, п.27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява N33958/96, п.42). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, п.38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п.43).

Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з"ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі «Феррантеллі та Сантанджело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, п.58).

Згідно ст.15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Статтями 36, 37 ЦПК визначено підстави для відводу судді. Проте позивачем не наведено обставин для відводу судді, передбачених вказаними статтями ЦПК України, оскільки непогодження позивача, внаслідок його суб`єктивних міркувань, з процесуальними рішеннями судді Венгерчук А.О., не свідчить про її упередженість та необ`єктивність, як наслідок, не тягне за собою її усунення від розгляду справи.

Окрім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися своїми правами та зловживання процесуальними правами не допускається.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Острозького районного суду Венгерчук А.О. є необґрунтованою та безпідставною, оскільки не містить визначених процесуальним законодавством підстав для відводу судді.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36, 37, 40,258, 260, 353 ЦПК України

постановив:

визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді Острозького районного суду Венгерчук А.О. у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , про звільнення від сплати аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Передати заяву про відвід для її вирішення суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, у відповідності до вимог ч.3 ст.40 та ч.1 ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Острозького районного суду Венгерчук А.О.