"19" квітня 2021 р. Справа № 2-62/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Полуян В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді цивільну справу за поданням Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров П.В. звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку. Обґрунтовуючи подання тим, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження АСВП №62589130, щодо примусового виконання виконавчого листа №2-3541/2011 виданого 18.10.2011 року Вишгородським районним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в сумі 3 243 079,04 грн. та 1 950,00 грн. судового збору, всього 3 245 029,04 грн. Під час проведення виконавчих дій приватному виконавцю стало відомо, що стягувач забезпечив договором іпотеки виконання зобов`язань боржником ОСОБА_1 . Рішення суду та відповідні постанови приватного виконавця Кушнір С.А. не виконує, а тому приватний виконавець звернувся до суду із поданням щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_2 .

Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров П.В. в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду подання повідомлявся в установленому законом порядку, до суду подав заяво про розгляд подання у його відсутність.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду подання повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі.

Представник ТОВ «Гефест» в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду подання повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі.

Неявка учасників справи та заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду подання, відповідно до ч.11 ст.440 ЦПК України.

Дослідивши матеріали подання та матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 11.05.2011 року позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в розмірі 3 243 079,04 грн. та 1 950,00 грн. У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ПАТ ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання не дійсним договору іпотеки до кредитного договору відмовлено.

10.08.2018 року ухвалою Вишгородського районного суду київської області замінено стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-3541/2011 виданого на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11.05.2011 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсним договору іпотеки до кредитного договору та зустрічним позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

03.02.2020 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області замінено стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» у виконавчому провадженні №57932537, що здійснюється відносно ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа №2-3541/2011 від 18.10.2011 року, що виданий Вишгородським районним судом Київської області.

16.07.2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. відкрито виконавче провадження №62589130 про примусове виконання виконавчого листа №2-3541/2011 виданого 18.10.2011 року Вишгородським районним судом Київської області, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в сумі 3 243 079,04 грн. та 1 950,00 грн. судового збору, всього стягнуто: 3 245 029,04 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. від 16.07.2020 року накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1 , в тому числі: земельну ділянку площею 0,1879 га, кадастровий номер :02:030:0107, що розташована за адресою: АДРЕСА_1

20.07.2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. описано та накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 , а саме на: об`єкт незавершеного будівництва (предмет іпотеки), готовністю 60% за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку (предмет іпотеки), кадастровий номер :02:030:0107, площею 0,1879 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно договору іпотеки до кредитного договору №014/9108/55/70617 від 25.05.2008 року, укладеного між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець), предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: земельна ділянка (кадастровий номер :02:030:0107) для будівництва та обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,1879 га, що розташована на території АДРЕСА_1 , яка належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.04.2008 року, та об`єкт незавершеного будівництва, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , готовність 60%, який належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі- продажу земельної ділянки, від 25.04.2008 року. Вказаний іпотечний договір зареєстровано у Державному реєстрі іпотек 25.04.2008 року та накладено заборону відчуження.

Відповідно до положень Цивільного кодексу України (в редакції станом на 2008 року) право власності на нерухоме майно виникає не з моменту підписання договору купівлі-продажу, чи отримання майна в інший спосіб передбачений законодавством, а з моменту державної реєстрації права власності на таке нерухоме майно.

Згідно до положення ч.4 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до вимог ч.10 ст.440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Відповідно до ч.4 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Згідно до ч.ч.4, 7 ст.51 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку»).

Нормами статей 37, 38 Закону України «Про іпотеку» також передбачено право сторін договору іпотеки визначати інші позасудові способи задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що передбачений розділом V Закону України «Про іпотеку» та Законом України «Про виконавче провадження» спеціальний примусовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог іпотекодержателя, застосовується за умови ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки або вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Водночас, якщо виконавчі дії вчиняються на підставі судового рішення про стягнення заборгованості та за відсутності судового рішення або виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, то вони регулюються загальними нормами Закону України «Про виконавче провадження», а не нормами спеціального Закону України «Про іпотеку».

За вимогами ч.1 ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: 1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що подання приватного виконавця є обґрунтованим, оскільки зі сторони державного виконавця були проведенні всі необхідні заходи з примусового виконання рішень суду, проте майна боржника (рухоме/нерухоме, грошових коштів) не достатньо для задоволення вимог стягувача.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що подання приватного виконавця підлягає задоволенню шляхом звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , що є предметом іпотеки, після отримання відповідної згоди на проведення стягнення від іпотекодержателя.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 260, 440 ЦПК України, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку задовольнити.

Звернути стягнення на об`єкт незавершеного будівництва (предмет іпотеки), готовністю 60% за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою О.В., 25.04.2008 року за реєстром № 2637 та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 25.04.2008 року.

Звернути стягнення на земельну ділянку (предмет іпотеки), кадастровий номер :02:030:0107, площею 0,1879 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі- продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою О.В., 25.04.2008 року за реєстром № 2633 та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 25.04.2008 року.

Звернення стягнення на зазначене майно проводити після отримання письмової згоди іпотекодержателя.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Д. Рудюк