РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Галінської В.В.

секретар судового засідання Калетинець Т.В.,

справа №569/13681/21

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 ; судовий розгляд справи здійснювати без участі позивача, за участі її представника.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач є одноосібним власником кв. АДРЕСА_1 . З 2009 року у спірній квартирі офіційно зареєстровано місце проживання також і її сина ОСОБА_3 . Будучи офіційно зареєстрованим у спірній квартирі, відповідач ніколи там не проживав. Ще в 2004 році позивач разом із дітьми, зокрема і відповідачем, переїхали проживати в Іспанію, де перебувають і по сьогоднішній день. В 2012 році відповідача прийнято на тимчасовий консульський облік Посольства України в Королівстві Іспанія, де він здобув освіту, працевлаштувався та згодом планує отримати громадянство. Таким чином, реєстрація місця проживання відповідача за спірною адресою є формальною та не пов"язана з його реальним проживанням у цій квартирі. У квартирі відсутні особисті речі відповідача, він не оплачує надані комунальні послуги, не несе витрат на обслуговування та утримання помешкання. Факт реєстрації місця проживання відповідача у спірній квартирі істотно обмежує права позивача вільно володіти та розпоряджатися нерухомим майном. Позивач не може відчужити свою квартиру, поки у ній зареєстровано проживання будь-яких інших осіб. Крім того, позивачу доводиться нести додаткові витрати на оплату житлово-комунальних послуг, частина яких нараховується залежно від кількості зареєстрованих у помешканні осіб. Позивач також не має змоги оформити житлову субсидію, адже відповідач, будучи повнолітньою особою, не має в Україні жодних офіційних джерел доходів.

10 серпня 2021 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просив здійснювати судовий розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та просить задовольнити в повному обсязі. Також вказує, що з грудня 2003 року його мати, позивач у справі, є одноосібним власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 . В 2009 році за цією адресою було офіційно зареєстровано місце його проживання. В дійсності, у цій квартирі він ніколи фактично не проживав. Ще в 2004 році уся їх сім"я (він, мати та сестра) виїхали за кордон в Королівство Іспанія, де проживають і по сьогоднішній день. Починаючи з квітня 2012 року він перебуває на тимчасовому консульському обліку Посольства України в Королівстві Іспанія. Тут здобув освіту та наразі офіційно працевлаштувався. З часом планує здобути іспанське громадянство. В Україну повертатися не планує. Зняття з реєстрації пов"язане з наміром його матері ОСОБА_1 продати відповідну квартиру у місті Рівне. Таке рішення він цілком підтримує. Нажаль він не має можливості самостійно приїхати в Україну та особисто знятися з реєстрації, що і стало причиною звернення до суду. За цих умов, він не заперечує проти задоволення позову.

Ухвалою суду від 21 липня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 06 вересня 2021 року з повідомленням (викликом) сторін. Надано сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді та заперечень.

В судове засідання представник позивача подав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задоволити.

Відповідач в судове засідання не з"явився, в поданому відзиві просив справу розглянути у його відсутність, а також висловив позицію щодо позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира, що знаходиться в АДРЕСА_2 на підставі договору дарування від 09 грудня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Кострикіним В.І., зареєстровано в реєстрі за №6420 та зареєстрованому в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11.12.2003 року за № 3683567, про що виданий відповідний витяг за № 2262167.

Згідно відповіді відділу обліку моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління державної Міграційної служби в Рівненській області від 20.07.2021, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 06.08.2009.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач з квітня 2012 року перебуває на тимчасовому консульському обліку Посольства України в Королівстві Іспанія та офіційно працевлаштований.

Відповідно до ст. 317 та ст. 319 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає задоволенню.

Вимоги про відшкодування судових витрат не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складене 06 вересня 2021 року.

Суддя -