ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 квітня 2021 року

м. Харків

справа №645/6854/20

провадження №22-ц/818/2195/21

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , Акціонерне товариство "Альфа-Банк"

третя особи - Приватний виконавець Виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович, Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства "Альфа-Банк", треті особи: Приватний виконавець Виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович, Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання права власності на частину квартири та зняття арешту з майна за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2020 року, постановлену під головуванням судді Ульяніч І.В. в залі суду в м. Харкові, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства "Альфа-Банк", треті особи: Приватний виконавець Виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович, Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання права власності на частину квартири та зняття арешту з майна.

У грудні 2020 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2020 року заяву про забезпечення позову задоволено. Зупинено продаж арештованого майна - квартири АДРЕСА_1 , яка передана на продаж на електронних торгах через систему СЕТАМ приватним виконавцем Виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д.В. в межах виконавчого провадження № 62477055.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Альфа-банк» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити в повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що суд першої інстанції, задовольняючи заву про забезпечення позову, позбавив АТ «Альфа-банк» законного права на виконання рішення суду. Вважає, що позивач по справі сприяє ОСОБА_2 уникненню виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова шляхом отримання ухвали про забезпечення позову, що в майбутньому призведе до затягування розгляду справи, та призведе до неможливості виконання рішення суду. Вважає, що такі дії з боку позивача є недобросовісними, оскільки перешкоджають АТ «Альфа-Банк» забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення та додасть потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Зазначає, що продаж з прилюдних торгів квартири, є єдиним можливим способом виконати рішення Фрунзенського м. Харкова від 12.05.2015 року. Крім того звертає увагу суду на те, що при постановленні незаконної ухвали судом першої інстанції не було враховано, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, тобто не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, а тому ухвала суду першої інстанції про зупинення продажу арештованого майна - квартири АДРЕСА_1 , яка передана на продаж на електронних торгах через систему СЕТАМ, приватним виконавцем Виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д.В. в межах виконавчого провадження №62477055 підлягає скасуванню.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надали до суду відзиви на апеляційну скаргу АТ «Альфа-банк», в якій просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що застосування заходу забезпечення позову шляхом зупинення її продажу, унеможливить ускладнення чи невиконання рішення суду та забезпечить можливість ефективного захисту прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; належність майна відповідачу на праві власності.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Судом встановлено, що предметом позовних вимог ОСОБА_1 є визнання за ним права власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 та зняття арешту з вказаного майна.

Як на підставу вимог заяви про забезпечення позову, ОСОБА_1 посилався на те, що йому випадково стало відомо про те, що без його відома та без відома його дружини, без повідомлення про вчинення певних виконавчих дій, та без направлення дружині, як боржнику у виконавчому провадженні, копій постанов виконавчого провадження приватний виконавець Виконавчого округу Харківської області Кудряшов Д.В. виставив спірну квартиру на електронні торги. Також вказує, що він є співвласником квартири відповідно до ст. 368 ЦК України. Крім того зазначає, що вказана квартира не є іпотечним майном, він не надавав нікому згоди на припинення свого права на частку у спільній сумісній власності подружжя, не надавав згоди на отримання грошової компенсації його частки.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами виник спір щодо нерухомого майна, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 05.07.2001 року ОСОБА_2 має у приватній власності квартиру АДРЕСА_1 .

Вказану квартиру придбано у шлюбі з ОСОБА_1 ..

Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 від 28.10.1992 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_3 , якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « ОСОБА_2 ».

Згідно роздруківки з сайту СЕТАМ, приватний виконавець Виконавчого округу Харківської області Кудряшов Д.В. виставив спірну квартиру АДРЕСА_1 на електронні торги, і на сайті СЕТАМ вона значиться як лот № 459184, початкова ціна: 1001980.00 грн., стан аукціона: реєстрація учасників, дата початку: 18 Січня 2021 р.

Враховуючи предмет спору, а також те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, - колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для забезпечення позову.

Вжиті судом заходи забезпечення позову є співмірними заявленим вимогам та відповідають п.5 ч.1 ст.150 ЦПК України.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Доводи апелянта про те, що заявник в своїй заяві про забезпечення позову не надав суду пропозицій щодо зустрічного забезпечення, не мають правого значення для вирішення заяви про забезпечення позову, вид якого відповідає заявленим вимогам, та прямо передбачений ст. 150 ЦПК України.

Ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» - залишити без задоволення.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення виготовлено 28.04.2021 року.