Справа № 444/2723/20
Провадження № 2/444/174/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

25 березня 2021 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.,

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування будинком, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом.

Позивачка у поданій позовній заяві просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .

Обгрунтовує позов наступним. Вона проживає та зареєстрована в АДРЕСА_1 в будинку, який належить їй на праві власності в порядку спадкування, що стверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. В будинку, крім неї, зареєстрований її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак він не проживає в будинку вже понад 15 років, не бере участі в утриманні будинку. Зазначає, що вона, як власник будинку, через реєстрацію сина, який не проживає фактично в будинку, не може розпоряджатися своїм майном, отримати передбачені права та пільги по утриманню будинку, як одинока особа похилого віку не може оформити субсидію, а тому, вимушена в судовому порядку визнати сина таким, що втратив право на користування будинком.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак подала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою місця його проживання, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області, зареєстрована адреса місця проживання відповідача з 10.11.1993 року: АДРЕСА_1 . Від відповідача не надходило на адресу суду клопотань про відкладення чи будь-яких інших, відзиву на позовну заяву.

На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, а позивачка не заперечує проти заочного вирішення справи, суд приходить до висновку про постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а від так, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачка ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Крехів Жовківського району Львівської області. Із 19 січня 1981 її зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується копією паспорта громадянина України на її ім`я, виданого 12.03.1997 року Жовківським РВ УМВС України у Львівській області.

ОСОБА_1 отримує пенсію по віку, що стверджується посвідченням, виданим 24.03.2004.

Судом встановлено, що позивачка є власником житлового будинку в АДРЕСА_1 , що стверджується матеріалами справи.

Відповідач є сином позивачки і зареєстрований у цьому будинку.

Із копії будинкової книги для прописки громадян, які проживають по АДРЕСА_1 вбачається, що за вказаною адресою є зареєстрованими, зокрема, позивачка та її син.

Зареєстроване місце проживання відповідача за вищевказаною адресою також підтверджується відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області.

Із довідки Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області № 682 від 27.10.2020 року вбачається, що ОСОБА_2 , 1977 р.н., зареєстрований, але не проживає за адресою АДРЕСА_1 .

У позовній заяві позивачка зазначає, що реєстрація місця проживання відповідача створює перешкоди у здійсненні нею права користування та розпоряджання її майном. Позивачка бажає оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, однак реєстрація відповідача в її будинку є перешкодою для цього.

З акту обстеження умов проживання позивачки ОСОБА_1 № 3147 від 08.10.2020 вбачається, що в результаті обстеження встановлено, що остання зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 . В цьому будинку зареєстрований, але не проживає її син ОСОБА_2 , 1977 р.н. Зі слів матері ОСОБА_1 , її син майже 15 років не проживає з нею, що також посвідчують її сусіди своїми підписами. Акт складено 08.10.2020 комісією Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, розпоряджається належним йому майном на власний розсуд.

Статтею 72 Житлового кодексу України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" та п. 26 Правил реєстрації місця проживання (Постанова КМУ №207 від 02.03.2016 р.), зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в будинку тривалий час, не проявляє інтересу до житла, де зареєстрований, не бере участі в утриманні такого.

На підставі вищенаведеного, враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 відсутній за зареєстрованим місцем проживання понад 15 років, тобто більше ніж встановлено законодавством для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а також враховуючи те, що позивачка ОСОБА_1 не може розпорядитися своїм майном на власний розсуд із-за реєстрації особи, яка тривалий час не проживає у її будинку, у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивачки.

Керуючись ст. ст. 23, 141, 247, 258-259, 264-265, 280-285, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Одночасно роз"яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скаргаподається Львівському апеляційному суду через Жовківський районний суд Львівськоїобласті.

Текст повного рішення суду виготовлено 02.04.2021.

Суддя Ясиновський Р. Б.