Дата документу 29.07.2021
Справа № 501/613/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2022 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Петрюченко М.І.

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», місце знаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-б

до

відповідачів:

1 ОСОБА_1 , місце реєстрації:

АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2

предмет та підстави позову: про стягнення заборгованості,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне та

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» 09.02.2022 звернулось до Іллічівського міського суду Одеської області із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості у розмірі 105 421,01 грн.

Позов мотивований тим, що відповідач ОСОБА_1 за договором споживчого кредиту №0 від 20.03.2007 отримала від АКІБ «УкрСиббанк» 30 000 доларів США зі сплатою 11,5% річних, які зобов`язалась повернути шляхом сплати щомісячних ануїтетних платежів та кінцевим строком повернення не пізніше 20.09.2017.

В забезпечення кредитного договору між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №143437 від 20.09.2007.

Також, між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» 08.12.2011 укладено договір купівлі - продажу права вимоги за кредитами, в тому числі за вищевказаними договорами кредиту та поруки;

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 14.04.2014 у справі №501/3761/13-ц в рахунок виконання основного зобов`язання ОСОБА_1 щодо сплати заборгованості у розмірі 376 392,93 грн. за договором про надання споживчого кредиту звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі ПАТ «Дельта Банк» права власності на майно.

Між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» 30.07.2020 укладено договір №2298/к про відступлення прав вимоги, в тому числі за вищевказаним договором кредиту та поруки.

Позивач вказує в позові, що відповідачем прострочено грошове зобов`язання по поверненню грошових коштів за рішенням суду, тому підлягають стягненню солідарно з відповідачів 3% річних від суми заборгованості 376 392,93 грн. за період із 25.01.2019 по 25.01.2022, що складає 33 906,30 грн. та інфляційні збитки за той же період, що складає 71 514,74 грн., а в загальній сумі 105 421,01 грн.

Також, позивач просить стягнути з відповідачів судові витрати в розмірі 2481 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 20 000 грн.

Відповідач ОСОБА_2 09.06.2022 надав до суду відзив на позов, просить суд у задоволенні позову відмовити (а.с.150-156), посилаючись на те, що зі зверненням стягнення на іпотечну квартиру в рахунок погашення боргу в сумі 376 392,93 грн. шляхом передачі ПАТ «Дельта Банк» права власності на предмет іпотеки, зобов`язання за кредитним договором виконано, а відтак припинилось і зобов`язання за договором поруки, який укладено в забезпечення основного зобов`язання.

Також, відповідач у відзиві на позов посилається на те, що за умовами договору споживчого кредиту сторони погодили альтернативне відшкодування заборгованості: або шляхом стягнення з поручителя, або шляхом звернення стягнення на заставлене майно, а відтак звернення стягнення на предмет іпотеки, яке відбулося за рішенням суду, виключає стягнення з поручителя незалежно від подальшої реєстрації переходу прав власності на квартиру до кредитора.

Крім того, відповідач у відзиві вказує, що оскільки договір поруки укладений без зазначення строку його дії, то вимоги до поручителя мали б бути заявлені кредитором протягом шести місяців від дня настання строку основного зобов`язання, яким відповідач вважає дату звернення ПАТ «Дельта Банк» до суду 20.08.2013 з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача 04.07.2022 надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с.169-170).

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 11.07.2022 надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, та стягнути з позивача на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 14 000,00 грн.

Відповідач ОСОБА_1 була належним чином сповіщена про день і час судового розгляду справи, однак до суду не з`явилася, пояснення на позов не надала, про причини неявки суд не повідомила.

Ш. Інші процесуальні дії у справі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 09.02.2022 справа розподілена для розгляду судді Петрюченко М.І. (а.с.129).

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 28.02.2022 справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні (а.с.134-135).

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 20.09.2007 між ОСОБА_1 та АКБ «УкрСиббанк» укладено договір споживчого кредиту №0, за умовами якого позичальник отримав від банку 30 000 доларів США (п.1.1) для придбання нерухомості (п.1.4) зі сплатою 11,5% річних (п.1.3.1) та поверненням ануїтентими платежами в розмірі 425 доларів США щомісяця згідно графіку (додаток 2 до договору), з поверненням кредиту в повному обсязі в термін, не пізніше 20.09.2017 (п.1.2.2) (а.с.9-27).

За умовами п.5.5 договору банк мав право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів у порядку, передбаченому розділом 12 цього договору, в тому числі і у випадку несплати позичальницею чергового ануїтетного платежу від передбаченого договором дня більше ніж на один місяць.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що в забезпечення виконання зобов`язань позичальниці банком приймається застава нерухомості - чотирьохкімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_3 , та порука ОСОБА_2 (а.с.5-20).

В забезпечення кредитного договору між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №143437 від 20.09.2007 (а.с.28-29).

Згідно п.1.1 договору поруки №143437 від 20.09.2007 ОСОБА_2 , як поручитель, зобов`язався відповідати перед кредитором за невиконання ОСОБА_1 усіх її зобов`язань перед банком за договором споживчого кредиту.

У відповідності до п.1.4 договору поруки його дія визначена строком до повного припинення всіх зобов`язань позичальниці за договором споживчого кредиту.

Згідно виписки ПАТ «УкрСиббанк» по кредитному договору ОСОБА_1 за період з 20.09.2007 по 16.03.2012 слідує, що позичальник не в повному обсязі виконував покладені на нього зобов`язання з повернення кредиту та відсотків за користування ним (а.с.37-45).

Між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» 08.12.2011 укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, в тому числі за укладеним з ОСОБА_1 договором споживчого кредиту (а.с.55-93).

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 14.04.2014 у справі №501/3761/13-ц у рахунок виконання основного зобов`язання ОСОБА_1 щодо сплати заборгованості у розмірі 376 392,93 грн. за договором про надання споживчого кредиту звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі ПАТ «Дельта Банк» права власності на майно (а.с.46-49, 176-177).

Між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» 30.07.2020 укладено договір №2298/к про відступлення прав вимоги, в тому числі за вищевказаним договором кредиту та поруки (а.с.94-104).

V. Оцінка Суду.

Згідно ст.ст.7, 12, 33, 39 Закону України « Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі, в тому числі, рішення суду. У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності).

Згідно ст.ст.598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 14.04.2014 у справі №501/3761/13-ц в рахунок виконання основного зобов`язання ОСОБА_1 щодо сплати заборгованості у розмірі 376 392,93 грн. за договором про надання споживчого кредиту звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі ПАТ «Дельта Банк» права власності на майно (а.с.46-49). В рахунок виконання основного зобов`язання щодо оплати заборгованості у розмірі 376 392,93 грн. за договором про надання споживчого кредитку №0 від 20.09.2007 звернуто стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, видане виконавчим комітетом Іллічівської міської ради 04.09.2007, а саме на квартиру АДРЕСА_4 , шляхом передачі Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» (01001, м.Київ, вул.Щорса, 36-б, ) права власності на вказане майно на підставі іпотечного договору від 20.09.2007, укладеного між Акціонерним інноваційним комерційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 . Визнано за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» право власності на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_4 . Припинено право власності іпотекодавця ОСОБА_4 , в тому числі право володіння, користування та розпорядження квартирою АДРЕСА_4 . Витребувано від ОСОБА_4 з передачею ПАТ «Дельта Банк» правовстановлюючі документи, а саме: свідоцтво про право власності на квартиру, видане виконавчим комітетом Іллічівської міської ради 04.09.2007, а саме на квартиру АДРЕСА_4 .

Вказаним рішенням встановлено, що банк свої зобов`язання за договором №0 від 20.09.2007 по наданню ОСОБА_1 кредиту в розмірі 30 000 доларів США виконав, однак остання належним чином свої обов`язки з повернення кредиту та сплати процентів не виконує, в зв`язку з чим станом на 19.03.2013 виникла заборгованість по поверненню кредиту за кредитним договором №0 від 20.09.2007, яка складає 47 090,32 доларів США, що по курсу НБУ складає 376 392,93 грн., з яких: заборгованість за кредитом складає 28 713,98 доларів США, заборгованість по відсоткам за користування кредитом складає 18 376,34 доларів США.

Рішення набуло законної сили 31.05.2014.

Визначивши станом на 19.03.2013 заборгованість по поверненню кредиту за кредитним договором № 0 від 20.09.2007 в розмірі 47 090,32 доларів США, що по курсу НБУ складало 376 392,93 грн., з яких: заборгованість за кредитом складала 28 713,98 доларів США, заборгованість по відсоткам за користування кредитом складала 18 376,34 доларів США, Іллічівський міський суд рішенням від 14.04.2014 у справі №501/3761/13-ц звернув стягнення на квартиру АДРЕСА_5 , передавши її у власність банку та припинивши на неї право власності ОСОБА_1 .

Отже, з набуттям чинності рішенням суду (31.05.2014) зобов`язання ОСОБА_1 перед кредитором за договором споживчого кредиту №0 від 20.03.2007 є виконаними.

У відповідності до ч.4 ст.82 ЦПК обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.1 ст.559 порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання.

Отже з припиненням зобов`язання ОСОБА_1 за договором споживчого кредиту №0 від 20.03.2007 порука ОСОБА_2 за вказаним договором є припиненою.

Посилання позивача на те, що позичальницею прострочено грошове зобов`язання по поверненню грошових коштів за рішенням суду в сумі 376 392,93 грн. суперечить встановленим рішенням суду від 14.04.2014 обставинам.

Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідачів солідарно 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих ним від суми грошової заборгованості в розмірі 376 392,93 грн. за період із 25.01.2019 по 25.01.2022, в загальній сумі 105 421,01 грн., є безпідставними та не підлягаю задоволенню.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява №26864/03) від 26.06.2008 зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно зі ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови у позові.

Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, то не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення судових витрат у справі у виді судового збору в розмірі 2481 грн. та витрат за надання правової допомоги адвокатом в розмірі 20 000 грн.

Відповідачем по справі ОСОБА_2 заявлено у відзиві на позов вимогу про стягнення з позивача на його користь понесених ним витрат на надання професійної правничої допомоги адвокатом в розмірі 14 000 грн.

На підтвердження понесених витрат відповідачем надано:

- копію договору від 03.03.2022 про надання професійної правничої допомоги адвокатом Котиком Ф.І. (а.с.157);

- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю на ім`я Котика Ф.І. (а.с.158);

- ордер адвоката (а.с.159);

- банківську квитанцію №ПН2743107 від 03.06.2022 про сплату ОСОБА_2 14 000 грн. за послуги згідно договору про надання професійної правничої допомоги від 03.06.2022 (а.с.160).

За умовами укладеного договору про надання професійної правничої допомоги від 03.03.2022 сторони передбачили сплату гонорару у фіксованому розмірі, що не залежить від обсягу послуг та витраченого часу, від тривалості та кількості судових засідань, від кількості стадій розгляду справи в судах, від результатів розгляду справи та форми завершення справи (вирішення справи по сутті, залишення позову без розгляду, закриття провадження у зв`язку з відмовою від позову тощо).

Виконанні адвокатом роботи підтверджуються фактом надання ним значного за об`ємом та змістовного відзиву на позов, поданням ним заяв по справі.

Позивач, отримавши відзив на позов, в тому числі заяву про стягнення на користь відповідача судових витрат, не звертався до суду з клопотанням про зменшення розміру витрат на правову допомогу.

Отже, суд доходить до висновку, що понесені відповідачем витрати на правову допомогу є дійсними, розумними за розміром, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи, що кореспондується з п.39 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020.

При оцінці пропорційності та фінансового стану сторін, суд враховує вимоги позивача про стягнення з відповідачів понесених позивачем витрат на правову допомогу в розмірі 20 000 грн.

Розмір гонорару адвоката встановлений сторонами в договорі у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником відповідача, а отже є визначеним, що виключає потребу в наданні детального опису робіт (наданих послуг).

Такий правовий висновок щодо застосування норми права про витрати на професійну правничу допомогу викладено в постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі №640/18402/19.

Таким чином, підлягають стягненню з позивача на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати в розмірі 14 000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 133, 134, 137, 141, 258-259, 263 Цивільного - процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

В задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (код в , місце знаходження: 04053, м.Київ, вул.Кудрявський Узвіз, буд.5-Б) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення солідарно заборгованості у розмірі 105 421,01 грн. - відмовити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (код в , місце знаходження: 04053, м.Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд.5-Б) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП- НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) 14 000,00 грн. витрат на надання професійної правничої допомоги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Іллічівського міського

суду Одеської області М.І.Петрюченко