УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про перетворення спадкового майна з однієї форми (частки у квартирі) в іншу - грошову, відшкодування майнової та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

27.09.2021 р. до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про перетворення спадкового майна з однієї форми (частки у квартирі) в іншу - грошову, відшкодування майнової та моральної шкоди, у якій позивач просив:

та просить:

- визнати за ОСОБА_2 , в порядку спадкування за законом, після смерті її єдиної рідної сестри ОСОБА_3 (при відсутності заповіту та інших спадкоємців), право власності на 63/100 часток 3-х кімнатної загальною площею 71,5 кв.м., житловою площею 49,2 кв.м. комунальної квартири по АДРЕСА_1 , яка прийняла спадщину, заяви про відмову не писала, реєстрації не проводила. В рішенні окремо зазначити, що належне право розпорядження (отримання коштів компенсації) нерухомим спадковим майном виникає з моменту оформлення та державної реєстрації цього майна.;

- встановити розмір компенсації, яку позивач має виплатити спадкоємиці та зобов`язати його, виплатити компенсацію для спадкоємиці на депозитний рахунок суду з відрахуванням комунальної заборгованості, судових витрат та витрат за експертизу, оцінку та БТІ. Визнати за ОСОБА_1 , право власності на квартиру в цілому загальною площею 71,50 кв.м., житловою площею 49,20 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 в порядку виконання судового рішення після смерті ОСОБА_3 . Після перерахування компенсаційних коштів для спадкоємиці, на дебіторський рахунок судової адміністрації м. Києва припинити її право власності на частки спадкового житла;

- зняти протиправно накладений судом арешт на квартиру ;

- стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду, втрачену вигоду, оплату за проведені експертизи, оцінку майна, за технічний паспорт БТІ, витрати на проведення ремонтів, монтаж лічильників, шкоду, збитки, судовий збір та витрати пов`язані з розглядом справи;

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 29.09.2021 р. зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Вивчивши матеріали цивільної справи, прихожу до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Тобто в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред`явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України, оскільки позивач не зазначив обставини, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких він звертається до суду та обґрунтовує заявлені вимоги, відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, із посиланням на докази в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

Так, матеріально-правова вимога позивача до відповідача повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під цивільну юрисдикцію.

У разі порушення цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного засобу захисту, який залежить від виду порушення та від наявності чи відсутності між сторонами зобов`язальних правовідносин. Тобто, потерпіла особа обирає саме той засіб захисту, який відповідає характеру порушення його права чи інтересу та ґрунтується на законі.

Відповідно до правової позиції, зазначеної в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Ознайомившись із змістом та формою позовної заяви, судом встановлено, що в порушення вимог ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить:

- зазначення доказів, що підтверджують викладені у позові обставини, щодо правових підстав визнання за позивачем права власності на майно в порядку спадкування, з урахуванням повідомлених обставин про перебування квартири у комунальній власності (спільного заселення);

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача з обґрунтуванням чим саме вона порушує/ оспорює/ не визнає права позивача, з посиланням на норми права.

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, зокрема, її розміру, причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідача та її вино останнього у заподіянні такої шкоди.

Крім того, відповідно до вимоги п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, оскільки однією з вимог позивача є відшкодування моральної шкоди, втрачену вигоду, оплату за проведені експертизи згідно квитанцій, витрати на проведення ремонтів, монтажів лічильників, комунальний борг, шкоду, збитки та втрачену вигоду, судовий збір та витрати (адвокатські, канцелярські, т.п.), пов`язані з розглядом справи, позивачу необхідно зазначити ціну позову, тобто провести обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Також, суд звертає увагу, що за правилами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Інші способи переходу прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) цивільним законодавством не передбачено, а примушування до спадкування, у тому числі шляхом визнання в судовому порядку певних осіб спадкоємцями, не допускається.

Оскільки обраний позивачем спосіб захисту має бути передбачений законом або договором, позивачу слід викласти зміст позовних вимог; спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; викласти обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначити та надати докази, що підтверджують вказані обставини; викласти належним чином вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування; навести норми права, якими керується позивач, при зверненні до суду з позовом; правильно визначити коло осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на викладене позивач має чітко визначитися зі змістом та предметом позовних вимог, підставами звернення до суду та способом захисту свого права, який відповідатиме закону, відповідно цьому, повно викласти обставини справи та їх обґрунтувати з посиланням на докази, що їх підтверджують.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачами не визначені ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості з`ясувати предмет спору та межі доказування.

Таким чином, позивачу необхідно викласти зміст позовних вимог; спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; викласти обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначити та надати докази, що підтверджують вказані обставини; викласти належним чином вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування; навести норми права, якими керується позивач, при зверненні до суду з позовом; правильно визначити коло осіб, які беруть участь у справі.

У разі виправлення недоліків зазначених в ухвалі суду, нову позовну заяву з додатками необхідно подати разом із копіями відповідно до кількості учасників процесу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, суддя приходить до висновку, що позовна заява повинна бути залишена без руху із наданням строку на усунення недоліків терміном десять днів з дня отримання копії ухвали судді.

Керуючись ст.ст. 175-177, 185 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про перетворення спадкового майна з однієї форми (частки у квартирі) в іншу - грошову, відшкодування майнової та моральної шкоди залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.І. Кушнір