Справа №173/690/21
Провадження №2-о/173/57/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2021 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді - Петрюк Т.М.

При секретареві - Рудовій Л.В.

За участю: заявниці - ОСОБА_1

Заінтересованої особи -

ОСОБА_2 у відкритому судовому засіданні, за правилами окремого провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

28.04.2021 року до суду звернулась заявниця ОСОБА_1 , із заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_2 .

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28.04.2021 року відкрите провадження по справі. Справу призначено до розгляду за правилами окремого провадження з викликом учасників розгляду справи на 30.04.2021 року.

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

В судовому засіданні 30.04.2021 року оголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Згідно заявлених вимог заявниця просить видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , строком на шість місяців і встановити наступні обмеження:

1. заборонити ОСОБА_2 , наближатись на відстань ближче ніж 50 метрів до місця фактичного проживання ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1

2. заборонити ОСОБА_2 , , наближатись на відстань ближче ніж 100 метрів до місця реєстрації ОСОБА_1 , за адресою:

АДРЕСА_2 . заборонити ОСОБА_2 , наближатись на відстань ближче ніж 100 метрів до місць частого відвідування ОСОБА_1 , за адресами:

- АДРЕСА_3 ( приміщення КЗ «Дніпровська СЗБШ І-ІІ ст.» Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області;

- вул. Первомайська, 36 сел. Дніпровське (адреса проживання батьків чоловіка, ОСОБА_3 );

- АДРЕСА_4 ( адреса проживання сестри ОСОБА_1 );

- АДРЕСА_5 ( адреса проживання батьків ОСОБА_1 ).

4. заборонити ОСОБА_2 , розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому ОСОБА_4 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею.

5. заборонити ОСОБА_2 , вести листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати текстові повідомлення), з ОСОБА_1 , або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В обґрунтування заявлених вимог заявниця посилається на наступне: 01.10.2005 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 ,. який був зареєстрований у Заводському відділ державної реєстрації актів цивільного тану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 395 .

В період шлюбу в них народилося двоє дітей: син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак сімейне життя між ними не склалось. Починаючи з 2018 року її життя стало нестерпним: ОСОБА_2 , почав систематично проявляти стосовно неї в присутності їхніх дітей безпричинну агресію, цькував, погрожував, психологічно тиснув, виражаючись на її адресу нецензурною лайкою, вживав алкогольні напої, внаслідок чого між ними почали виникати численні сварки, що породжували як психологічне так і фізичне насилля стосовно неї.

14.01.2019 року щоб захистити себе від агресивно налаштованої заінтересованої особи, що знаходилась в стан алкогольного сп`яніння, їй довелось викликати поліцію.

14.09.2019 року вона разом зі своїми дітьми не витримавши психологічного та фізичного насилля, зібрала свої речі та переїхала до іншого місця проживання.

Проте ОСОБА_2 , продовжував вчиняти відносно неї психологічне насилля шляхом надсилання текстових повідомлень та телефонних розмов: цькував, погрожував, ображав та виражався нецензурною лайкою.

28.02.2020 року вона зверталась до Верхньодніпровського ВП щодо надсилання текстових повідомлень та телефонних розмов, а також публічних образ заінтересованою особою через свій аккаунт та аккаунт старшого сина в соціальній мережі Facebook проте, це не дало жодного результату.

За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15.01.2020 року шлюб між ними розірваний.

Після задоволення її позовних вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя, заінтересована особа почав особисто їх перестрічати (обираючи моменти, коли вона була сама, та поблизу не було свідків) ображати та виражатись на її адресу нецензурною лайкою.

20.11.2020 року вона в друге вийшла заміж, а 26.11.2020 року заінтересованою особою на її рахунок було перераховано одну копійку з призначенням платежу «На счастье».

09.04.2021 року приблизно о 12 годині заінтересована особа на автомобілі ОСОБА_7 наздогнав її біля будинку № 6 другого Садового провулку та вчинив фізичне насилля: вибіг з машини, схватив її за праве передпліччя, розвернув до себе обличчям та вдарив в живіт. Побачивши жінку, яка вийшла на її крик, заінтересована особа сів в машину та швидко поїхав. Стосовно даного випадку відкрите виконавче провадження № 01000039 від 13.04.2021 року.

Таким чином вона потерпає від насильства ОСОБА_2 протягом кількох років. Заінтересована особа не зважає на заходи вжиті поліцією. Його агресія щоразу посилюється, що негативно впливає на її здоров`я та психологічний стан. Так 06.01.2021 року в неї стався самовільний аборт на 19 тижні вагітності. Заінтересована особа своїми діями завдає їй моральних страждань, що полягає в душевному болі, постійному переживанні та страху за своє здоров`я, приниження її честі і гідності. А також фізичних страждань, що викликає в неї побоювання за свою безпеку, що й стало підставою звернення до суду

В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Давши пояснення фактично установлені матеріалами справи та просила видати обмежувальний припис строком на 6-ть місяців.

Заінтересована особа, ОСОБА_2 , в судовому засіданні проти задоволення вимог заперечував посилаючись на те, що він не чинив насилля відносно заявниці. Дійсно між ними були сварки, але їх провокувала сама заявниця. І всі ці скандали виникала з приводу їх сумісного майна, нажитого в період шлюбу. Крім того обмежити між ними спілкування неможливо, оскільки вони мають спільних дітей і повинні спільно вирішувати питання їх виховання, особливо враховуючи те, що остам часом поведінка його старшого сина погіршилась і в цьому він вбачає вину заявниці. Крім того їхнє селище невелике за розмірами, тому обмеження у 100 метрів є великими, так як вони можуть зустрічатись на вулиці, в магазині. Він торгує на ринку куди також приходить заявниця, тому в задоволенні вимог просить відмовити. Крім того заявниця також пише йому образливі СМС-повідомлення, але їх суду не показує.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову (заяви) є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту

Суд, заслухавши учасників розгляду справи, з`ясувавши зміст заявленої вимоги вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017№2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

Згідно з п.4 ч.2ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб , зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя).

Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема,на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Положеннями ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено,що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обовязків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування),навчання,роботи,інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК Україн и заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Судом встановлено, що з 01.10.2005 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15.01.2020 року шлюб між сторонами розірваний, що підтверджується копією рішення суду

В період шлюбу в сторін народилося двоє дітей: син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, в яких сторони записані батьками дітей.

Заявниця в поданій заяві зазначає, що вона з бувшим чоловіком спільно не проживають вересня 2019 року. Та 20.11.2020 року заявниця одружилась вдруге.

За доводами заявниці встановлено, що протягом сімейного життя стосунки між подружжям поступово погіршувались. Вони припинили спільне проживання в зв`язку з тим, що чоловік почав агресивно поводитись до заявниці в тому числі і в присутності їх дітей, а саме: застосовував до неї фізичне насильство, безпричинну агресію, цькував, погрожував, психологічно тиснув, виражаючись на її адресу нецензурною лайкою, вживав алкогольні напої, внаслідок чого між ними почали виникати численні сварки, що породжували як психологічне так і фізичне насилля, стосовно неї.

Такі дії не припинились і після розірвання шлюбу між заявницею та заінтересованою особою.

Застосування до заявниці фізичного насилля підтверджується повідомленнями поліції. Витягом є ЄРДР № 0000039 від 13.04.2021 року, правова кваліфікація ч. 1 ст. 125 КК України, висновком спеціаліста судово -медичного експерта від 12.04.2021 року.

Застосування до заявниці психологічного насилля підтверджується роздруківками СМС- повідомлень та з Інтернет сайту, які містять текстові повідомлення образливого характеру з використанням нецензурних, образливих слів та висловлювань

Заінтересована особа ОСОБА_2 будь яких доказів на спростування даних фактів не надав

Таким чином наданими доказами в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 , вчиняє дії відносно заявниці, що полягають в застосуванні до заявниці психологічного та фізичного насилля.

Відповідні обставини, встановлені з пояснень заявниці та підтверджені наданими суду доказами, та потребують забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника, тобто необхідності застосувати обмежувальний припис.

Доводи заінтересованої особи, що ці дії ним вчинялись до заявниці так як остання провокувала його ніякими доказами не підтверджені.

Доводи, що встановлення відносно нього обмежень призведе до обмеження спілкування з дітьми суд вважає безпідставними, так як заявниця просить видати обмежувальний припис з встановленням обмежень лише стовно себе, а не стосовно дітей.

Доводи, що заявниця та заінтересована особа проживають в невеликому населеному пункт і тому в будь-якому випадку будуть зустрічатись також є безпідставними, так як заявниця просить встановити обмежувальний припис лише конкретно визначених місць куди не входять місця загального користування: магазини, територія ринку, офіційні установи тощо.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону № 2229-VIII про видачу обмежувального припису кривднику суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи.

Ст. 350-6 ЦПК України передбачено,що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису,суд ухвалює рішення про задоволення заяви або в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців.

Згідно ч. 4ст. 350-6 ЦПК України - рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 , з покладенням на нього заборон, визначених заявницею у поданій заяві.

Також суд вважає за можливе видати обмежувальний припис на максимальний строк, оскільки діями ОСОБА_2 , застосовується як психологічне так і фізичне насилля відносно заявниці.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 293-294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Вимоги за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_6 заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 , про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_7 яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки, а саме:

1. заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_7 , наближатись на відстань ближче ніж 50 метрів до місця фактичного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_6 за адресою: АДРЕСА_8

2. заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_7 , наближатись на відстань ближче ніж 100 метрів до місця реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_6 за адресою:

АДРЕСА_2 . заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_7 наближатись на відстань ближче ніж 100 метрів до місць частого відвідування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_6 за адресами:

- АДРЕСА_3 ( приміщення КЗ «Дніпровська СЗБШ І-ІІ ст.» Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області;

- вул. Первомайська, 36 сел. Дніпровське (адреса проживання батьків чоловіка, ОСОБА_3 );

- АДРЕСА_4 ( адреса проживання сестри ОСОБА_1 );

- АДРЕСА_5 ( адреса проживання батьків ОСОБА_1 ).

4. заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_7 розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_6 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому ОСОБА_4 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею.

5. заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_7 вести листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати текстові повідомлення), з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_6 , або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видати строком на 6 (шість) місяців.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Копію рішення направити до відділення поліції № 3 Кам`янського РУП ВП ГУНП в Дніпропетровській області для взяття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_7 на профілактичний облік та до Верхньодніпровської об`єднаної територіальної громади (старостинський округ сел.. Дніпровське) .

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений 06.05.2021 року

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 11.05.2021 року

Дата набрання законної сили: 08.06.2021 року