Справа № 661/54/21
Провадження № 4-с/661/6/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року

Новокаховський міський суд Херсонської області

у складі: головуючого судді Чирського Г.М.

за участю : секретаря судових засідань Шевченко Ю.М.,

скаржника ОСОБА_1 , представника скаржника адвоката Бех Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Каховка скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Бериславського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління МУЮ (м. Одеса) Маринка В.С., заінтересовані особи: Бериславський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління МУЮ (м. Одеса), боржник ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звернулась до суду з відповідною скаргою про визнання бездіяльності державного виконавця Бериславського районного відділу державної виконавчої служби (ВДВС) Південного міжрегіонального управління МУЮ (м. Одеса) Маринка В.С. неправомірною, яка полягає у не розгляді клопотання стягувача ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №7463512, заявленого 16.12.2020 р. щодо звернення державного виконавця до суду з поданням про визначення частки майна боржника, яким він володіє спільно з іншою особою, не повідомлення про результати розгляду даного клопотання і прийняте рішення по ньому. Також, просить суд зобов`язати державного виконавця Бериславського районного ВДВС Маринка В.С. розглянути її клопотання від 16.12.2020 р., довести до відома стягувача, надіславши у письмовій формі поштовим відправленням інформацію про результати розгляду вказаного клопотання, а також виготовити і надати до Бериславського районного суду Херсонської області подання про визначення частки майна боржника ОСОБА_2 , яким він володіє спільно з іншою особою дружиною ОСОБА_3 .

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 зазначила про те, що у провадженні державного виконавця Бериславського районного ВДВС Маринка В.С. знаходиться виконавче провадження №7463512 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 31.03.2008 р. на підставі рішення Новокаховського міського суду Херсонської області у справі №2-872/2008 від 18.03.2008 р., по якому боржник ОСОБА_2 ігнорує обов`язки зі сплати аліментів, не виконує судові рішення, у зв`язку з чим, станом на 10.10.2020 р. має заборгованість у розмірі 106998,24 грн. 16.12.2020 р. нею подане вказане вище клопотання до Бериславського районного ВДВС, однак державним виконавцем вказане клопотання не розглянуто та про прийняте рішення стягувача не повідомлено, що призволень до порушення її прав на те, щоб рішення суду про стягнення аліментів на утримання її доньки виконувалось і як наслідок, порушив права дитини.

09.03.2021 р. від державного виконавця Бериславського районного ВДВС надійшов відзив на скаргу, у якому викладені заперечення проти скарги. Державним виконавцем зазначено, що на виконанні Бериславського районного ВДВС дійсно перебуває виконавче провадження №7463512 по примусового виконання виконавчого листа, виданого 31.03.2008 р. на підставі рішення Новокаховського міського суду Херсонської області у справі №2-872/2008 від 18.03.2008 р., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.02.2008 р. і до повноліття дитини. 10.04.2018 р. через систематичну несплату аліментів було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника. Станом на грудень 2018 р. заборгованість по аліментам склала 35629,15 грн. 19.12.2018 р. до Бериславського районного суду Херсонської області направлено подання про визначення частки у спільній сумісній власності майна, що належить боржнику, а саме: житлового будинку, реєстраційний номер 206,( АДРЕСА_1 . Ухвалою суду від 19.12.2018 р. у задоволенні вказаного подання відмовлено з тих підстав, що Новокаїрська сільська рада безкоштовно передала у власність вчителю Новокаїрського закладу повної загальної середньої освіти Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області І-ІІІ ступенів ОСОБА_3 , яка є теперішньою дружиною боржника ОСОБА_2 , для володіння та проживання житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , який не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Вказана ухвала була направлена, у тому числі, сторонам виконавчого провадження, жодна з яких її не оскаржила. Відповідь на клопотання від 16.12.2020 р. стосовно дій державного виконавця по виконавчому провадженню було направлено стугвачеві ОСОБА_1 23.12.2020 р. за вих.№19034.

У судовому засідання скаржник ОСОБА_1 та представник скаржника адвокат Бех Н.В. вимоги скарги підтримали із наведених підстав, наполягали на їх задоволенні.

Державний виконавець у судове засідання, призначене на 22.04.2021 року не з`явився, будучи повідомленим належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Боржник ОСОБА_2 , будучи повідомленим належним чином, у судове засідання не з`явився з невідомих причин.

При цьому, представник боржника адвокат Ковальчук І.М. у письмових поясненнях заперечувала проти задоволення скарги. Але, зазначені пояснення судом до уваги не беруться, оскільки у порушення ч.2 ст. 183 ЦПК України подані без додавання доказів їх надіслання іншим учасникам справи, та, враховуючи доводи скаржника та її представника щодо неотримання ними вказаних пояснень, залишає їх без розгляду на виконання вимог ч.4 ст. 183 ЦПК України.

При цьому, додані представником боржника до пояснень докази, зокрема: Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстраційні права власності стосовно об`єкту нерухомості, розташованого по АДРЕСА_2 , Рішення від 13.06.2018 р. за № 202 «Про безоплатну передачу у власність житлового будинку за адресою : АДРЕСА_2 гр-ці ОСОБА_3 », ухвалу Бериславського районного суду Херсонської області від 28.01.2019 р. у справі №647/3382/18 суд бере до уваги в якості належних доказів у відповідності до ч.9 ст. 83 ЦПК України, оскільки, вони були відомі представнику скаржниці - адвокату Бех Н.В. у зв`язкі із її участю у судовому розгляді по цивільній справі №647/3382/18, про що вона повідомила під час судового розгляду, і відповідно до ухвали Бериславського районного суду Херсонської області від 28.01.2019 р. вказані докази досліджувіалися : на них йдеться посилання у тесті судового рішенні.

Заслухавши скаржницю та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

За змістом ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Судом встановлено, що на виконанні Бериславського районного ВДВС Південного міжрегіонального управління МУЮ (м. Одеса) з 14.05.2008 р. перебуває виконавче провадження №7463512 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 31.03.2008 р. на підставі рішення Новокаховського міського суду Херсонської області у справі №2-872/2008 від 18.03.2008 р., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.02.2008 р. і до повноліття дитини.

Згідно ч.1 ст. 18 та п. 3 ч.2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

16.12.2020 р. стягувачем ОСОБА_1 поштою направлено до Бериславського районного ВДВС Південного міжрегіонального управління МУЮ (м. Одеса) клопотання щодо надання державним виконавцем до суду подання про визначення частки майна боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким він володіє спільно з іншою особою дружиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206 згідно відомостей, зазначених в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, зареєстрованого за ОСОБА_3 . Про результати розгляду клопотання та прийняте по ньому рішення повідомити стягувача у встановлений законом строк та спосіб.

Відповідно до листа, наданого Бериславським районним ВДВС від 23.12.2020 р. за №19034 на адресу ОСОБА_1 , останній повідомлено про здійсненні заходи з примусового виконання вказаного виконавчого листа згідно її клопотання від 16.12.2020 р.

Серед іншого, державним виконавцем повідомлено про те, що ухвалою у цивільній справі № 647/3382/18 Бериславського районного суду Херсонської області від 28.01.2019 р. у задоволенні подання про визначення частки у спільній сумісній власності майна, що належить боржнику, а саме: житлового будинку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206), розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , було відмовлено. У зв`язку з викладеним повторно завернутися з тими самими вимогами до Бериславського районного суду Херсонської області немає можливості.

З копії подання Бериславського районного ВДВС від 19.12.2018 р. №1345 та копії ухвали Бериславського районного суду від 28.01.2019 р. у цивільній справі №647/3382/18 вбачається, що державний виконавець вже звертався до суду з відповідним поданням, про яке наполягає стягувач і судом прийняте відповідне рішення про відмову у задоволенні подання.

Слід зазначити, що підставами відмови у задоволенні клопотання державного виконавця судом стали обставини та правовідносини, встановлені під час судового розгляду у цивільній справі №647/3382/18, згідно яких, майно у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206), що набуте дружиною боржника ОСОБА_2 гр-кою ОСОБА_3 не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю дружини, набуте внаслідок його приватизації у відповідності до ст. 3 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» та п. 4 ч.1 ст. 57 СК України.

Під час судового розгляду представник скаржника ОСОБА_5 не заперечувала, що їй відоме зазначене судове рішення у справі №647/3382/18, за яким з апеляційною скаргою ані вона, ані скаржниця не зверталися.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 10 ЗУ «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішення є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Таким чином, оскільки вимоги ОСОБА_1 , зазначені нею у клопотанні від 16.12.2020 р. вже були предметом судового розгляду, ухвалою суду від 28.01.2019 р. у справі №647/3382/18 у задоволенні клопотання державного виконавця відмовлено. Вказана ухвала ніким в апеляційному поряду не оскаржувалась, набула чинності. Натомість, стягувач, не дивлячись про наявність вказаного рішення, 16.12.2020 р. подала відповідне клопотання до Відділу ДВС, яке фактично зводиться до повторного звернення державного виконавця до суду з тим самим клопотанням, із зазначених раніше підстав, для визначення частки у спільній сумісній власності майна, що належить боржнику ОСОБА_2 , а саме: житлового будинку, реєстраційний номер 206,( АДРЕСА_1 .

За встановлених фактичних обставин справ, суд не вбачає неправомірності дій державного виконавця Маринка В.С., яким здійснені відповідні заходи, направлені на примусове виконання рішення суду, в тому числі і використано право на звернення до суду з відповідним поданням про визначення частки у майні боржника, на яке наполягав стягувач, про що надано обґрунтовану відповідь стягувачеві листом від 23.12.2020 р. за №19034, з якою ОСОБА_1 ознайомилися, в тому числі, і під час судового розгляду згідно розписки від 15.03.2021 р.

Відповідно до ч.3 ст.451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі наданих суду та досліджених доказів, суд прийшов до висновку, що скарга є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 13, 18 Закону України «Про виконавче провадження», статтями 259 ч.6, 263-264, 447-451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Бериславського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління МУЮ (м. Одеса) Маринка В.С., заінтересовані особи: Бериславський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління МУЮ (м. Одеса), боржник ОСОБА_2 , відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 26.04.2021 року.

Суддя Г. М. Чирський