Справа №519/239/14-ц
У Х В А Л А

20.04.2021 року м. Южне

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Барановської З.І., секретаря - Гнатюк Л.М.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Южненського відділу державної виконавчої служби Одеського обласного управління юстиції, Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, ОСОБА_2 про визначення розміру заборгованості по аліментах та визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Южного міського суду Одеської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Южненського відділу державної виконавчої служби Одеського обласного управління юстиції, Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, ОСОБА_2 про визначення розміру заборгованості по аліментах та визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

19.10.2016 ухвалою Южного міського суду Одеської області справу прийнято до свого провадження суддею Барановською З.І.

Представник позивача, позивач в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином, поважні причини неявки до суду відсутні, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходили.

Судом встановлено, що належним чином повідомлені позивач, представник позивача з часу прийняття суддею Барановською З.І. справи до свого провадження в абсолютну більшість судових засідань не з`явлись, хоча про день та час слухання справи повідомлялись належним чином, заяви про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходили.

Згідно матеріалів цивільної справи остання заява позивача ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи датована 03.02.2017 з причини неможливості прийняття участі в судовому засіданні його представником ОСОБА_3 (т.2 а.с.17).

Представником позивача ОСОБА_3 з часу прийняття суддею Барановською З.І. справи до свого провадження за період 03.02.2017 по 20.04.2021 подано до суду одинадцять заяв про відкладення розгляду справи, з яких причинами відкладення справи по п`яти заявам була участь представника позивача інших судових та досудових справах, за двома заявами причинами було намагання вирішити спір в позасудовому порядку, за двома заявами причинами були встановлені карантинні обмеження, одна заява стосувалася уточнення позовних вимог, одна заява на відкладення розгляду справи була подана без поважної причини.

При цьому суд звертає увагу, що представником позивача подано до суду п`ять заяв про відкладення розгляду справи, з яких причинами відкладення справи була участь представника позивача інших судових та досудових справах, на що представником позивача були приєднані до заяв відповідні завчасні судові виклики чи виклик слідчого. Але в наступному представником позивача за жодної з зазначених заяв протягом всього часу розгляду справи не було надано суду жодних доказів безпосередньої участі представника у цих справах, на які він посилався в поданих заявах (відмітка на судовій повістці про дату та час участі представника позивача ОСОБА_3 в судових засіданнях, відмітки на викликах слідчих про дату та час участі представника позивача Шевчука В.М. в слідчих діях, тощо) в зв`язку з чим у суду не має передбачених законодавством підстав вважати вказані причини неявки до судових засідань поважними.

Також, суд звертає увагу, що представником позивача подано до суду заяви про відкладення розгляду справи, з яких причинами відкладення справи зазначено намагання вирішити спір в позасудовому порядку при цьому в наступному представником позивача за жодної з зазначених заяв протягом всього часу розгляду справи не було надано суду жодних доказів проведення досудового врегулювання спору, в зв`язку з чим у суду не має передбачених законодавством підстав вважати вказані причини неявки до судових засідань поважними.

Також, суд звертає увагу, що представником позивача подано до суду заяви про відкладення розгляду справи, з яких причинами відкладення справи зазначено запровадження посилених карантинних заходів.

При цьому судом встановлено, що частинами 1, 2 статті 210 ЦПК України передбачено, що суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID19)» (далі Закон № 540-ІХ), яким розділ ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

На усій території України карантин установлено з 12 березня 2020 року по 31 жовтня 2020 року (постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211, від 02 квітня 2020 року № 255, від 20 травня 2020 року № 392, від 22 липня 2020 року № 641 зі змінами в редакції від 26 серпня 2020 року).

Згідно з ч.ч.2,3,4 ст.83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Таким чином, у позивача був обов`язок подати всі наявні в нього докази до суду протягом визначеного часу та протягом розгляду справи, який триває з 25.02.2014, письмово позивач, представник позивача не повідомляли суд про неможливість подати докази у встановлений строк. Явка позивача не визнавалась судом обов`язковою, позивач мав можливість надати до суду докази, які він вважав за необхідне надати.

Згідно з ч.ч.2-4 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. За введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.ч.1,3,4 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

На підставі аналізу наведених вище норм права, враховуючи, що явка позивача, представника позивача не визнавалась судом обов`язковою, представник позивача не надав жодних письмових пояснень з приводу неможливості участі у справі через карантинні обмеження, особливо з урахуванням того, що представник позивача як вбачається з поданих заяв мешкає в м .Одеса, сполучення між м. Одеса та м. Южне не припинялося, будь яких заяв про проведення судового засідання поза межами суду з використанням телекомунікаційних пристроїв представником позивача жодного разу позивача до суду не надходило, а також враховуючи строки розгляду справи, суд вважає за необхідне відмовити представнику позивача у задоволенні клопотання про перенесення судового засідання у зв`язку з зловживанням відповідачем таким правом.

Відповідно до ч.5 ст.223 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз зазначених норм вказує на те, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.05.2019 у справі № 310/12817/13, який суд враховує під час розгляду цієї справи з огляду на положення ч.4 ст.263 ЦПК України.

Судом встановлено, що позивач, представник позивача, які повторно не з`явилися у судове засідання, належним чином були повідомлення про дату, час і місце його проведення. У той же час, в матеріалах справи відсутня заява позивача та представника позивача про розгляд справи за їх відсутності.

Згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Також відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, у рішенні ЄСПЛ від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, враховуючи те, що позивач згідно з ч.3 ст.13 ЦПК України розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, оскільки належним чином повідомлений позивач, представник позивача без поважних причин повторно не з`явилися в судове засідання, що, крім іншого, може свідчити про втрату інтересу позивачем до зазначеної цивільної справи, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без розгляду. Разом із тим, суд вважає за доцільне роз`яснити позивачу, що залишення його позову без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду з аналогічним позовом.

Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до Южненського відділу державної виконавчої служби Одеського обласного управління юстиції, Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, ОСОБА_2 про визначення розміру заборгованості по аліментах та визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі необхідно залишити без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача та представника позивача до судового засідання без поважних причин.

Керуючись ст. 257 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Южненського відділу державної виконавчої служби Одеського обласного управління юстиції, Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, ОСОБА_2 про визначення розміру заборгованості по аліментах та визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя Южного міського суду

Одеської області З.І.Барановська