РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі головуючого судді - Лєдньова Д.М.

при секретарі - Вольській К.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради, виконавчого комітету Житомирської міської ради, Приватного підприємства «Житлове експлуатаційне підприємство № 1 м.Житомира», за участю третіх осіб: Департаменту реєстрації Житомирської міської ради, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чуднівська 100», про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції Житомирської області,-

встановив:

Позивач звернувся в суд із позовом, в якому зазначив, що співвласники будинку АДРЕСА_1 мають право на використання спільних приміщень та іншого допоміжного оснащення відповідного багатоквартирного будинку, в тому числі підвальних приміщень як його невід`ємних конструктивних елементів.

Надаючи аналіз положенням законодавства, що виявляють ознаки нежитлових та допоміжних приміщень будинку, позивач зауважує на порушенні прав співвласників багатоквартирного будинку в частині вільного використання приміщення, позначеного за № 69 на поверхневому плані цокольного поверху згідно технічного паспорта на житловий будинок, яке, за твердженням сторони, є допоміжним, оснащене сантехнічним обладнанням, призначене для забезпечення експлуатації будинку. Так, зокрема, у спірному приміщенні відповідно до рішення виконкому Житомирської міської ради від 13.07.2016 року «Про передачу приміщень та обладнання теплових вводів, елеваторних вузлів, вузлів вводу системи опалення житлових будинків на баланс КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради для обслуговування та експлуатації» розміщено прилад обліку теплової енергії.

Комунальним підприємством «ВЖРЕП № 1» Житомирської міської ради за отриманим дорученням замовлено технічний паспорт на будинок, а в подальшому, оформлене свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 30.09.2013 року, індексний номер 10172056, із зазначенням власником спірного приміщення - Житомирської міської ради.

Існування свідоцтва про право власності від 30.09.2013 року, на думку позивача, порушує його право власності.

Позивач вказує на належний спосіб захисту, існуючу судову практику та просить визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , площею 79,8 кв.м., серія та номер НОМЕР_1 , видане 30.09.2013 року Територіальній громаді м. Житомира в особі Житомирської міської ради, ; рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції Житомирської області Шевченко О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 6349937 від 30.09.2013 року, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.09.2013 року.

Відповідачем Житомирською міською радою, надано відзив на позовну заяву, де висловлене заперечення з приводу можливої характеристики спірного приміщення як допоміжного.

За твердженням сторони приміщення загальною площею 79,8 кв.м. будинку АДРЕСА_1 є нежитловим з моменту введення багатоквартирного будинку в експлуатацію, як допоміжне приміщення не використовувалось.

Відповідач вказує на відсутність порушення права позивача та заявляє про пропуск строку позовної давності, оскільки позивач є власником квартири у будинку з 2006 року, до 2018 року не заявляв будь-яких вимог щодо використання приміщення, доступу до такого приміщення не мав.

З огляду на викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач, представник залученої під час розгляду справи третьої особи - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чуднівська 100», позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.

Представник відповідачів - Житомирської міської ради, виконавчого комітету Житомирської міської ради, просила відмовити у задоволенні позову.

Судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Територіальна громада міста Житомира в особі Житомирської міської ради відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30 вересня 2013 року є власником нежитлового приміщення, площею 79,8 кв. м. у будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської Ради народних депутатів трудящих № 144 від 19 лютого 1970 року вирішено виділити Управлінню капітального будівництва облвиконкому земельну ділянку для будівництва житлових будинків. Вирішено у цих жилих будинках вбудувати на перших поверхах: магазин продовольчих товарів, аптеку, перукарню, відділення зв`язку та ощадну касу.

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської Ради народних депутатів трудящих від 24 січня 1974 року № 84 додатково виділено Управлінню капітального будівництва облвиконкому земельну для будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської Ради народних депутатів трудящих від 20 грудня 1973 року № 1084 вулиця Чуднівська перейменована на вулицю ім. генерал-лейтенанта І. Д. Черняховського.

На час розгляду справи найменування вулиці є «Чуднівська».

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської Ради народних депутатів трудящих від 03 квітня 1975 року № 167, затверджено акт державного прийому житлового будинку на 65 квартир за адресою: АДРЕСА_1 .з вбудованим приміщеннями (аптека, поштове відділення, ощадкаса).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради народних депутатів від 22 жовтня 1992 року № 621 про формування комунальної власності міської ради народних депутатів та передачу в управління виконавчому комітету майна міської ради було прийнято у міську комунальну власність та затверджено перелік майна комунальної власності міської ради народних депутатів.

Згідно з технічним паспортом від 26 липня 2013 року приміщення ощадного банку вбудованого в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , складається з приміщень: 1-вхідний тамбур площею 1,7 кв. м., 2-приміщення площею 11,4 кв. м., 3-приміщення площею 10,4 кв. м., 4-приміщення площею 4,1 кв. м., 5-коридор площею 3 кв. м., 6-санвузол площею 1,9 кв. м., 7-приміщення площею 13,3 кв. м., 8-приміщення площею 11,7 кв. м., 9-каса площею 22,3 кв. м., всього 79,8 кв. м.

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 13 липня 2016 року № 621 КП «ВЖРЕП №1» Житомирської міської ради вирішено передати на баланс КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради приміщення та обладнання теплових вводів, елеваторних вузлів, вузлів вводу системи опалення в житлових будинках згідно з переліком для обслуговування та експлуатації. Зокрема, на баланс КП «Житомиртеплокомуненерго» безоплатно передається з балансу КП «ВЖРЕП №1» Житомирської міської ради елеваторний вузол в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у 3 під`їзді, у 10 під`їзді, у 16 під`їзді.

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 09 квітня 2019 року № 2 передано з балансу КП «ВЖРЕП № 1» Житомирської міської ради на баланс КП «ВЖРЕП № 5» Житомирської міської ради безкоштовно частину нежитлових приміщень в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: нежитлове приміщення загальною площею - 79,8 кв. м. літ. «А-5».

Згідно з частиною другою статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

У рішенні Конституційного Суду України у справі про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків від 02 березня 2004 року № 4-рп/2004 вказано, що в аспекті конституційного звернення і конституційного подання положення частини першої статті 1, положення пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» треба розуміти так: допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т. ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир. Питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09 листопада 2011 року № 14-рп/2011 у справі № 1-22/2011 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» в аспекті конституційного звернення положення пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року № 2482-XII (2482-12) зі змінами необхідно розуміти так, що власники квартир дво- або багатоквартирних житлових будинків та житлових приміщень у гуртожитку, незалежно від підстав набуття права власності на такі квартири, житлові приміщення, є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою.

Верховний Суд у правових позиціях (постанова від 18.07.2018 у справі №916/2069/17, від 22.11.2018 у справі № 904/1040/18, від 15.05.2019 у справі № 906/1169/17, від 06.08.2019 у справі № 914/843/17) неодноразово зазначав, що «при вирішенні спору ключовим є визначення правового статусу спірних приміщень, а саме встановлення того, чи відносяться вказані приміщення до допоміжних чи є нежитловими приміщеннями в структурі житлового будинку.

При цьому допоміжними приміщеннями є всі без винятку приміщення багатоквартирного житлового будинку, незалежно від наявності або відсутності в них того чи іншого обладнання, комунікацій, адже їх призначенням є обслуговування не лише будинку, а й власників квартир, підвищення життєвого комфорту і наявність різних способів задоволення їх побутових потреб, пов`язаних із життєзабезпеченням. І лише приміщення, що з самого початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення (магазини, перукарні, офіси, поштові відділення тощо), залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень.

Для розмежування допоміжних приміщень багатоквартирного жилого будинку, які призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку і входять до житлового фонду, та нежилих приміщень, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять, слід виходити як з місця їхнього розташування, так і із загальної характеристики сукупності властивостей таких приміщень, зокрема способу і порядку їх використання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року по справі N 598/175/15-ц).

Згідно висновку комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 172/09-2020 від 12.09.2020 року через приміщення № 7 (площею 13.3 кв.м.) групи приміщень № 69, загальною площею 79,8 кв.м., яке знаходиться в цокольному поверсі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , проходять трубопроводи системи центрального теплопостачання із влаштованою основною запірною арматурою, призначеною для забезпечення експлуатації будинку; частина групи приміщень № 69 є допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , зокрема: вхідний тамбур № 1 (площею 1.7 кв.м.), приміщення № 2 (площею 11.4 кв.м.) та приміщення № 7 (площею 13.3 кв.м.), оскільки дані приміщення необхідні для доступу та можливості технічного обслуговування системи теплопостачання будинку.

У своєму висновку експерти звернули увагу, що в приміщеннях наявна система центрального водопостачання (з влаштованим лічильником), центрального водовідведення, електропостачання та центрального опалення. В приміщенні під № 7 в підлозі наявний приямок, через який проходить система трубопроводу центрального теплопостачання, що має відгалуження (місце врізання) із влаштованою запірною арматурою.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність визначення приміщень № 1 (площею 1.7 кв.м.), приміщення № 2 (площею 11.4 кв.м.) та приміщення № 7 (площею 13.3 кв.м.) загального приміщення площею 79.8 кв.м. саме як допоміжних, пристосованих для передачі, регулювання, обслуговування загальної системи теплопостачання, а також доступу до неї.

Відомості про заплановане на час будівництва та прийняття до експлуатації призначення розташованих у будинку приміщень, на чому звертають увагу відповідачі, не можуть бути належною і достатньою підставою для неврахування ознак приміщень як таких, що забезпечують загальні побутові потреби співвласників будинку в сфері комунального обслуговування.

Надані експертами висновки про можливість перенесення відповідних інженерних систем за вищевикладених обставин не мають правового значення.

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що інтереси позивача як співвласника багатоквартирного будинку є порушеними внаслідок відсутності доступу до приміщень допоміжного призначення, використання яких передбачено для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку.

Відповідно до ч.3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Приймаючи до уваги, що приміщення, визначені як допоміжні, є невід`ємною частиною спірного приміщення загальною площею 79.8 кв.м., право власності на яке зареєстровано за Житомирською міською радою, суд, з метою поновлення порушених прав позивача як співвласника, вважає необхідним визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , площею 79,8 кв.м., серія та номер НОМЕР_1 , видане 30.09.2013 року Територіальній громаді м. Житомира в особі Житомирської міської ради, а також скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, що призведе до поновлення порушених прав у встановлений законодавством спосіб.

Оскільки власність на допоміжні приміщення не підлягає окремій реєстрації за кожним співвласником, державний реєстратор не позбавлений можливості згідно приписів ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» здійснити скасування зареєстрованих прав без одночасного визнання за іншою особою.

З приводу поданої відповідачем заяви про застосування строків позовної давності суд зазначає.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном (стаття 391 ЦК України). Вказані способи захисту можуть бути реалізовані шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.

Вказані приписи про застосування строку позовної давності поширюються, зокрема, на позови про витребування майна з чужого незаконного володіння. Натомість, до позовів про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном позовна давність не застосовується, оскільки негаторний позов може бути пред`явлений позивачем доти, поки існує відповідне правопорушення.

Суд звертає увагу, що пред`явленим позовом позивач намагається усунути перешкоди у користуванні спільним майном співвласників, забезпечити доступ до приміщень, де на постійній основі улаштовано системи теплопостачання із запірною арматурою.

Обмеження порушеного права протягом усього часу існування правопорушення не відповідає принципам судового захисту, а тому суд відхиляє заяву відповідачів про застосування строків позовної давності.

Керуючись ст.ст. 258-279 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , площею 79,8 кв.м., серія та номер САК № 328627, видане 30.09.2013 року Територіальній громаді м. Житомира в особі Житомирської міської ради, .

Скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції Житомирської області Шевченко О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 6349937 від 30.09.2013 року, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.09.2013 року.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повне рішення суду буде виготовлене 14.12.2021 року.

Суддя: Д.М.Лєдньов