Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-з/641/132/2021 Справа № 641/3896/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2021 року Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Зелінська І.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення частково недійсним договору дарування квартири та звернення стягнення на майно в межах суми боргу за рахунок успадкованого в натурі майна,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова перебуває дана цивільна справа.

03.09.2021 року до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження ј частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 та заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії з відчуження ј частини цієї квартири.

Позивач посилається на те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , залишилося спадкове майно у вигляді частини квартири АДРЕСА_1 . При цьому позивачу стало відомо про смерть ОСОБА_5 та про оформлення спадщини на Ѕ частину квартири відповідачем ОСОБА_3 лише 12.05.2021 року, на ім`я якої було видано 19.08.2020 року державним нотаріусом П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори свідоцтво про право на спадщину. 20.08.2020 року відповідач ОСОБА_3 оформила договір дарування цієї квартири на ім`я ОСОБА_4 .

Зазначає також, що на розгляді у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходилось виконавче провадження №59849948 по виконанню виконавчого листа №2-2859 від 22.05.2012 року Комінтернівського районного суду м. Харкова про стягнення з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 боргів на користь позивача у розмірі 290 954, 45 грн. Постановою державного виконавця виконавче провадження закінчено на підставі п.3 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», копія якої позивачем не отримана.

Що дало можливість ОСОБА_3 отримати спадщину та подарувати спадкове майно і позбавило можливості позивача своєчасно звернутися до нотаріуса та заявити про борги спадкодавця ОСОБА_5 .

Вважає, що відповідач вчинила неправомірні дії щодо приховання факту смерті спадкодавця, відразу оформила договір дарування на спірну квартиру, в якій втім продовжує мешкати та зареєстрована. Вказане не виключає її недобросовісної поведінки в подальшому та переоформлення права власності на спірну квартиру ще декілька разів.

З метою забезпечення позову, а також виконання заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідачів, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні рішення просить забезпечити позов.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За правилами ч. 1ст. 153 ЦПК України, суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши заяву про забезпечення позову суд прийшов до висновку, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. п. 1,2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно; забороною вчиняти певні дії.

У відповідності до ч. 2 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Як вбачається з матеріалів заяви про забезпечення позову спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 виник з приводу спадкового майна після смерті ОСОБА_5 , на яке може бути звернено стягнення в межах суми боргу спадкодавця. Заявник вважає, що оскільки відповідач оформила договір дарування вказаної вище квартири на ім`я ОСОБА_4 , то в подальшому можлива її недобросовісна поведінка та переоформлення права власності на спірну квартиру ще декілька разів. Однак вказані доводи є безпідставними, оскільки остання вже не є власником квартири, а відтак не може здійснювати щодо неї будь-яких дій.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Разом з тим, заявником не надано суду доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Саме лише посилання в заяві на те, що виконання рішення може бути утрудненим не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачами, з урахуванням встановлених вище обставин, вчиняються дії, спрямовані на відчуження спірного нерухомого майна, тому не доведено, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладені обставини, оскільки позивачем не наведено достатніх підстав для застосування вказаних заходів забезпечення позову, а також не надано належних і достатніх доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої позивачем заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.149-153, 258-261, 353-355 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання частково недійсним договору дарування квартири та звернення стягнення на майно в межах суми боргу за рахунок успадкованого в натурі майна -відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до або через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя -І. В. Зелінська