ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/2722/19 Головуючий суддя І інстанції Труханович В. В.
Провадження № 22-ц/818/2730/21 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Заява про відстрочку або розстрочку виконання судового рішення
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Семикрас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 лютого 2021 року, постановлену у складі судді Труханович В.В., по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду у цивільній справі за позовною заявою Виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Комфорт-Новобуд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,

В С Т А Н О В И В :

27 січня 2021 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулася ОСОБА_1 із заявою про розстрочку виконання рішення суду у цивільній справі № 639/2722/19 за позовною заявою Виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Комфорт-Новобуд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 лютого 2021 року у відмовлено задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду у цивільній справі № 639/2722/19.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою розстрочити виконання рішення у справі №639/2722/19 від 23.03.2010 рівними частинами, щомісячно, періодом з дня постановлені відповідної ухвали судом до повного виконання.

В обґрунтування скарги зазначено, що ухвала районного суду постановлена за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Вказала, що має намір добровільно здійснювати погашення суми боргу, проте, на даний час у неї склалися обставини, що ускладнюють виконання рішення суду, а саме несприятлива фінансова ситуація, що пов`язана з тим, що вона є Фізичною особою підприємцем, яка не отримує дохід, з 2017 року, оскільки знаходилася в декреті по догляду до 3 років, має дитину-інваліда та здійснює догляд за ним.

Послалась на те, що одночасно з заявою про розстрочення подавалася копія декларації про майновий стан та доходи за весь 2020 рік з електронного кабінету платника податків, а квитанція № 2 вказує на реєстраційний номер прийняття ГУДПС в Харківській області № 2745262 від 19.01.2021, з якої вбачається те, що доходів під підприємницької діяльності за 2020 рік вона не отримувала.

Зауважила, що станом на день подання даної апеляційної скарги підприємницька діяльність ОСОБА_1 припинена.

Зазначила, що Управлінням праці та соціального захисту населення 20.01.2021 був зроблений перерахунок соціальної допомоги, із прийняттям відповідного рішення на заміну попереднього від 16.06.2020, та допомога була призначена, з урахуванням того, що середньомісячний дохід все ж таки є меншим та не дорівнює прожиткового мінімуму для сім`ї.

Учасники справи не скористались правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції відповідно до норми ч. 3 ст. 360 ЦПК України.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , за відсутності інших учасників справи, належним чином повідомлених про судове засідання, що відповідно до ст.ст. 131, 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа № 639/2722/19 за позовною заявою ВК «ЖЕК «Комфорт-Новобуд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 грудня 2019 року у задоволенні позовної заяви ВК «ЖЕК «Комфорт-Новобуд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - відмовлено. (т. 1, а. с. 137, 138-143)

Постановою Харківського апеляційного суду від 17 березня 2020 року апеляційну скаргу ВК «ЖЕК «Комфорт-Новобуд» задоволено. Рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 02 грудня 2019 року скасовано. Ухвалено нове рішення. Позовні вимоги ВК «ЖЕК «Комфорт-Новобуд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВК «ЖЕК «Комфорт-Новобуд» заборгованість за житлово комунальні-послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території у сумі 14947 грн 40 коп. (чотирнадцять тисяч дев`ятсот сорок сім гривень сорок копійок ), з яких 13818 грн 37 коп. - квартирна плата та 1129 грн 03 коп. - сервісне обслуговування, 3% річних - 2698,54 грн (дві тисячі шістсот дев`яносто вісім гривень п`ятдесят чотири копійки), 384,22 грн (триста вісімдесят чотири гривні двадцять дві копійки) інфляційних втрат. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВК «ЖЕК «Комфорт-Новобуд» судовий збір у сумі 3730 грн 63 коп. (три тисячі сімсот тридцять гривень шістдесят три копійки) (т. 1, а. с. 204-212).

На виконання вказаного рішення Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському району у м. Харкові Східного регіонального управління Міністерства юстиції ( м.Харків) було відкрито виконавче провадження

- № 61971289 з примусового виконання виконавчого листа № 639/2722/19 на суму 3730,63 грн (судовий збір) (т. 2, а. с. 3)

- №61971289 з примусового виконання виконавчого листа № 639/2722/19 на суму 14947, 40 грн (заборгованість з квартирної пати та 3 % річних та інфляційні витрати) (т. 2, а. с. 4).

05 травня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень № 61984406 та розпочате примусове виконання рішень, винесено постанови про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника (т. 2, а. с. 5, 6-7, 8).

Заявник ОСОБА_1 у своїй заяві вказує на те, що на теперішній час її матеріальний стан не дозволяє сплачувати борг, оскільки вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, як фізична особа підприємець будь-якого доходу не отримує, забезпечення родини відбувається лише за рахунок соціальних виплат.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 має відкритий рахунок у ПАТ КБ «Приватбанк» на який отримує соціальні виплати близько 3500, 00 грн на місяць (т. 2, а. с. 11, 12, 24).

Відповідно до Податкових декларацій про майновий стан та доходи за 1, 2 квартал 2020 року ОСОБА_1 , як фізична особа-підприємець доходу не отримувала (т. 2, а. с. 13, 14-15, 16).

Згідно з Довідкою Центрального управління ГУ ДПС у Харківській області від 24.01.2020 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Центральному управління ГУ ДПС у Харківській області, як приватний підприємець з 13.03.2006. У період з 01.01.2019 по 31.12.2019 підприємницьку діяльність здійснювала на загальній системі оподаткування. Згідно з наданою податкової декларації про майновий стан і доходи доходів не отримувала (т. 2, а. с. 17).

Відповідно до Довідки Центрального управління ГУ ДПС у Харківській області від 22.04.2020 ОСОБА_1 , згідно з наданою податкової декларації про майновий стан і доходи ФОП ОСОБА_1 отримала дохід від підприємницької діяльності 2019 рік - 0,00 грн, 1 кв. 2020 - 0, 00 грн (т. 2, а. с. 18).

Як вбачається з Повідомлень Управління праці та соціального захисту населення від 13.02.2020, 16.06.2020, 02.11.2020 ОСОБА_1 не отримує державну соціальну допомогу оскільки її середньомісячний сукупний дохід перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму для сім`ї (т. 2, а. с. 19, 20, 21).

Відмовляючи у розстроченні виконання рішення, суд першої інстанції свої висновки обґрунтував тим, що заявником по справі не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що станом на теперішній час (08 лютого 2021 року) її дохід не дозволяє сплачувати заборгованість за рішенням суду. Усі документи, які містяться в матеріалах справи, підтверджують відсутність доходу у заявника за 2019 рік та перший квартал 2020 року. Натомість, як вбачається з матеріалів справи у другому півріччі 2020 року ОСОБА_1 не призначалася соціальна допомога оскільки її середньомісячний сукупний дохід перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму для сім`ї. Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження розміру доходу у другому півріччі 2020 року матеріали справи не містять.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, тлумачення положень ст. 435 ЦПК України, дає підстави дійти висновку, що розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Надані заявником до суду першої інстанції документи не свідчать про її незадовільний майновий стан, який би створив істотну загрозу основам її життєдіяльності, що не дозволяє виконати рішення суду у розумні строки.

При цьому апелянт не довела, що додані до скарги докази щодо її майнового стану вона з поважних, об`єктивно не залежних від неї причин, не змогла вчасно надати до суду першої інстанції, тому колегія суддів не приймає їх до уваги, що не позбавляє її права повторно звернутися до суду із аналогічної заявою, доклавши на її підтвердження належні, допустимі та достатні докази.

Таким чином, районний суд дійшов вірного висновку щодо відсутності підстав для розстрочення виконання рішення суду.

З огляду на те, що при ухваленні рішення районним судом було додержано норм матеріального і процесуального права, доводи скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів на підставі ст. 375 ЦПК України залишає скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 лютого 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 23 квітня 2021 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В. Бурлака.

О.М. Хорошевський.