ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 464/1284/18
провадження № 2/753/1400/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О.,

секретар судового засідання Кримчук Я.Р.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

представник відповідача - ОСОБА_4 ,

третя особа - Орган опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації,

розглянув в порядку загального позовного провадження в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення умов участі батька у вихованні дитини,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 р. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Сихівського районного суду м. Львова з позовом до ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 , відповідач) про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною - дочкою ОСОБА_5 , 2009 р.н., та визначення умов участі батька у вихованні дитини.

Ухвалою судді Сихівського районного суду м. Львова від 10.04.2018 відкрито провадження за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 10.12.2018 справу передано для розгляду за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва.

Після апеляційного оскарження вищевказаної ухвали та залишення її без змін у липні 2019 р. дана справа надійшла Дарницького районного суду м. Києва.

Ухвалою судді Трусової Т.О. від 23.07.2019 справу прийнято до провадження та у ній призначене підготовче засідання на 23.10.2019.

Ухвалою від 23.10.2019 суд відмовив у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення його участі в судовому засіданні (підготовчому засіданні) в режимі відеоконференції, визнав явку сторін в судове засідання (підготовче засідання) обов`язковою, залучив до участі у справі орган опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації для надання передбаченого статтею 19 Сімейного кодексу України письмового висновку щодо розв`язання спору та відклав підготовче засідання на 11.02.2020.

11.02.2020 суд оголосив перерву в підготовчому засіданні до 15.04.2020.

15.04.2020 суд за клопотаннями відповідача та її представника продовжив перерву в підготовчому засіданні до 10.08.2020.

10.08.2020 впідготовче засідання з`явився представник відповідача, від представника позивача надійшла заява, у якій він повідомив про неможливість явки в дане засідання та просив усі подальші засідання, за можливості, проводити в режимі відеоконференції за допомогою сервісу EasyCon або в приміщенні Миколаївського районного суду Львівської області.

Ухвалою від 10.08.2020 суд за відсутності сторони позивача закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 18.11.2020, при цьому повторно відмовив у задоволенні заяви представника позивача про його участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, визнавши явку сторін (їх представників) обов`язковою.

18.11.2020 позивач та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, від представника позивача електронною поштою надійшла заява про забезпечення його участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Миколаївського районного суду Львівської області.

Протокольною ухвалою від 18.11.2020 суд відмовив у задоволенні заяви представника позивача про його участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, в черговевизнав явку сторін (їх представників) обов`язковою та у зв`язку з неявкою сторони позивача та поданням відповідачем апеляційної скарги на ухвалу про відмову у прийнятті зустрічного позову відклав розгляд справи.

Після повернення справи з суду апеляційної інстанції розгляд справи було призначено на 26.04.2021.

Про розгляд справи 26.04.2021 позивач та його представник були повідомлені належним чином, проте в судове засідання не з`явилися, від представника позивача електронною поштою надійшла заява про відкладення розгляду справи з можливістю його участі в наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Натомість від представника відповідача ОСОБА_6 надійшло клопотання про залишення позову без розгляду з підстав повторної неявки сторони позивача в судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обгрунтованість даного клопотання з таких підстав.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до положень статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частині 1 статті 5 цього Кодексу здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За положеннями статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК України).

За правилами цивільного судочинства учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (статті 43, 44 ЦПК України).

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

За прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

Вказане узгоджується з позицією ЄСПЛ, що викладена у рішеннях по справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001, у яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналогічна норма міститься і у частині 5 статті 223 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином повідомлявся про усі судові засідання з розгляду справи по суті, про що свідчать повідомлення про вручення йому судових повісток та подані його представником заяви і клопотання, а з огляду на категорію і складність справи, обсягу і характеру доказів у ній суд визнав явку сторін в судове засідання обов`язковою, що було достовірно відомо позивачу та його представнику.

Отже ураховуючи встановлені обставини, вищенаведені положення цивільного процесуального закону та практику Європейського суду з прав людини, суд вбачає підстави для залишення позову ОСОБА_1 без розгляду з підстав його повторної неявки в судове засідання.

Керуючись частиною 5 статті 223, пунктом 3 частини 1 статті 257, статтями 158, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення умов участі батька у вихованні дитини залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя:

Ухвала складена 26.04.2021.