Справа № 369/8889/19
Провадження № 2/369/227/21
27.04.2021 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Дубас Т.В
при секретарі Мазурик Д.С.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
позивача ОСОБА_2 ,
представника позивача ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3
представника позивачів ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які діють в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 , до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,
У липні 2019 року позивачі звернулись до суду з даним позовом та просили суд: стягнути з відповідача ОСОБА_5 на їх користь матеріальну шкоду в розмірі 16 546,86 грн., на користь ОСОБА_1 , як батька малолітнього ОСОБА_3 , моральну шкоду в розмірі 100 000 грн., на користь ОСОБА_2 , як матері малолітнього ОСОБА_3 , моральну шкоду в розмірі 100 000 грн., на користь малолітнього ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 500 000 грн., судові витати покласти на відповідача.
В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що 31.08.2016 приблизно о 17-18 годині по вулиці Шевченка в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області на їх сина ОСОБА_3 здійснено напад двома собаками породи ротвейлер, які гуляли по вулиці, були без намордників, без поводків, без супроводу власника.
Внаслідок нападу собак ОСОБА_3 , 2008 року народження, був госпіталізований до реанімаційного хірургічного відділення, де перебував з 31.08.2016 по 06.09.2016. 22.09.2016 ОСОБА_3 було виписано з лікарні.
В результаті нападу собак ОСОБА_3 , 2008 року народження, отримав легкі тілесні ушкодження та ушкодження середньої тяжкості, психологічну травму, дитині призначено інвалідність, що підтверджується висновком ЛКК № 66.
В ході неодноразових операцій, лікування та реабілітації позивачі, як батьки ОСОБА_3 , 2008 року народження, понесли матеріальні витрати на загальну суму 16 546,86 грн.
Також позивачі вважали, що їм та їх сину було нападом собак відповідача ОСОБА_5 моральну шкоду, яку вони оцінили для себе в 100 000 грн. на кожного та для сина в 500 000 грн.
З огляду на викладене позивачі звернулись до суду з даним позовом.
Ухвалою судді від 12.07.2019 було відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 15.11.2019 за клопотанням представника позивачів до участі у справі у якості співвідповідача судом було залучено ОСОБА_6 .
Ухвалою судді від 07.07.2020 було закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті.
Позивачі та їх представник в судове засідання 17.02.2021 з`явились. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд задовольнити.
Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання 17.02.2021 не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.
Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання 17.02.2021 також не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини своєї неявки та позицію щодо позову суду не повідомила.
В судовому засіданні 17.02.2021 була оголошена перерва до 17.02.2021 до 17 год. 10 хв.. В подальшому учасники справи в судове засідання не з`явилися.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_5 є власником двох собак породи ротвейлер, які знаходились за місцем фактичного проживання останнього: АДРЕСА_1 , а догляд за ними здійснювала ОСОБА_7 , що підтверджується поясненнями самого ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , висновком від 09.09.2016, затвердженим начальником Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області, звітом про результати дослідження патологічного (біологічного) матеріалу від 16.09.2016, що містяться в матеріалах справи.
31.08.2016 приблизно о 17-18 годині по вулиці Шевченка в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області на малолітнього ОСОБА_3 , 2008 року народження, було здійснено напад вище згаданими собаками. Внаслідок нападу собак ОСОБА_3 було доставлено до Київської обласної дитячої лікарні з діагнозом: багаточисельні рвані рани голови, тіла, верхніх та нижніх кінцівок (укуси собак). Травматичний шок. Перелом тіла лопатки, багатоосколковий та нижнього краю лопатки, посттравматичний частковий парез правої верхньої кінцівки, що підтверджується Витягом з медичної карти стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 22.09.2016 № 0189.
З 31.08.2016 по 03.09.2016 ОСОБА_3 , 2008 року народження, перебував у відділені реанімації. Лікування полягало в наступному: первинна хірургічна обробка ран та їх дренування, пластика шкірного лоскута по ОСОБА_8 , отримував медикаментозне лікування.
В лікарні ОСОБА_3 перебував з 31.08.2016 по 22.09.2016.
Крім цього, згідно з висновком експерта від 12.04.2017 № 60/Д у дитини ОСОБА_3 мались поширена скальпована рана волосистої частини голови з дефектом шкіри, множинні укушені рани грудної клітки, правого та лівого стегна, бокових поверхонь грудей та живота, садна нижніх кінцівок, попереку, уламковий перелом тіла правої лопатки зі зміщенням відломків, травматичний шок; виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, якими могли бути зуби собак, за давністю можуть відповідати вказаному в постанові терміну; уламковий перелом тіла правої лопатки зі зміщенням відломків відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для його зрощення необхідно більше 21 дня, рани відносяться до легких ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідно термін більше 6-им, але менше 21 дня. Садна відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Згідно висновку ЛКК від 17.01.2017 № 66 ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства відповідно до наказів МОЗ, Міністерства праці та соціальної політики та Міністерства фінансів України від 08.11.2001 № 454/471/516 розділ XIV пункт1, підпункт1.8, код хвороби "S 01.7".
Відповідно до протоколу психологічного тестування ОСОБА_3 від 25.06.2019 б/н він потребує продовження психокорекції.
Крім цього, як встановлено з протоколу психологічного тестування ОСОБА_3 від 27.09.2016 б/н, дитина знаходиться в тривалому стресовому стані, необхідна негайна психологічна корекція.
Згідно з висновком експертного психологічного дослідження від 25.06.2019 за результатами проведення дослідження, експертом встановлено, що пережитий життєвий стрес і травми, отримані 2016 року під час нападу собак завдали значних моральних (психологічних) страждань ОСОБА_3 (постраждалий дитина 8-ми років). Беручи до уваги той факт, що трагедія відбулась з дитиною імовірність відстрочених наслідків за таких обставин значно зростає, тож постраждалий ОСОБА_3 потребує компенсації завданих моральних страждань.
Позивачами було заявлено, що за період стаціонарного лікування їх сина на ліки та допоміжні засоби ними було витрачено 16 546,86 грн.
Проте, судом було досліджено надані позивачами чеки на придбання ліків за призначеннями, однак більшість з них знаходяться в неналежному (нерозбірливому для прочитання) стані.
З усіх 38 чеків, копії яких були надані позивачами, виявилось придатними для прочитання лише 12 чеків на загальну суму 3 190,15 грн., необхідність купівлі вказаних у даних чеках медикаментів та допоміжних засобів вбачається з наданої суду медичної документації та звичайної практики надання медичної допомоги. З інших копій чеків через їх непридатність для прочитання не можливо встановити інформацію щодо предмета доказування.
Крім того, з відповідача підлягають стягненню витрати на купівлю експандера шкіри в сумі 8 858 гривень (дублікат квитанції від 29.06.2017 № 0.0.795965790.1), який згідно з випискою в історії хвороби було призначено ОСОБА_3 .
Також суд приходить до висновку, що не підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів витрати на благодійність в розмірі 300,00 грн, оскільки цей внесок був зроблений позивачами з власної ініціативи та був не обов`язковий до сплати, квитанція до прибуткового касового ордеру № 5742 від 29.06.2017 на суму 300 (триста) гривень. Підстава благодійний внесок.
Доказів відшкодування позивачам та їх сину відповідачем ОСОБА_5 майнової та моральної шкоди суду надано не було.
Вимог до залученої у якості співвідповідача ОСОБА_6 позивачами заявлено не було.
Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає за необхідне проаналізувати наступні правові норми.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Частиною 1 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до пункту 1 частини 2 цієї статті моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
У відповідності до ст. 180 ЦК України тварини є особливим об`єктом цивільних прав, на який поширюється правовий режим речі, тобто собака є майном, об`єктом права власності.
З огляду на ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відсутність своєї вини відповідно до вимог ч. 2 ст. 1166 ЦК України має доводити заподіювач шкоди, а не позивач має доводити наявність вини відповідача, хоча він не позбавлений цього права.
Пунктом 1 частини другої статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» при супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду, без повідків і намордників, а вільний вигул дозволяється лише на ізольованій та добре огородженій території.
Відповідно до норми ст. 12 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» шкода, заподіяна особі твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.07.2002 № 944 «Про затвердження Порядку і правил проведення обов`язкового страхування відповідальності власників собак за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам» собаки породи ротвейлер внесено в перелік порід собак, визнаних як потенційно небезпечні. Власники таких собак повинні в установленому порядку укласти договір обов`язкового страхування відповідальності власників собак за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам.
Відповідно до Постанови № 4 від 31.03.1995 Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди», моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв?язку з ушкодженням здоров?я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Володілець тварини, яка нанесла шкоду повинний відшкодувати таку шкоду у будь-якому випадку (ВС/КЦС у справі № 285/4411/18 від 01.04.2020).
Як передбачено ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Крім того, як зазначено у ст.ст.76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, що містять інформацію щодо предмета доказування.
За змістом ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З урахуванням встановлених судом обставин у справі та проаналізованих правових норм суд приходить до наступних висновків.
Оскільки саме відповідач ОСОБА_5 є власником собак бійцівської породи, що напали на сина позивачів і є джерелами підвищеної небезпеки, він повинен слідкувати за цими тваринами та відповідати за їх дії, нести відповідальність за шкоду, завдану ними.
У ході розгляду справи з наданих позивачами доказів було встановлено причинно-наслідковий зв`язок настання негативних наслідків для здоров`я сина позивачів від неналежного утримання відповідачем ОСОБА_5 його собак.
Так як вимоги позивачів в частині відшкодування матеріальної шкоди знайшли своє підтвердження за матеріалами справи частково, лише в сумі 12 048,15 грн., саме ця сума підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_5 на користь позивачів в рахунок такого відшкодування.
З наданих суду доказів вбачається, що малолітній позивач та його батьки внаслідок події з нападом собак відповідача ОСОБА_5 з огляду на характер завданих дитині тілесних ушкоджень зазнали серйозних моральних страждань.
Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що відповідачем ОСОБА_5 не було вчинено ніяких дій по відшкодуванню позивачам заподіяної шкоди, така поведінка та байдуже відношення відповідача також сприяло посиленню глибини душевних страждань позивачів.
З огляду на вказане, керуючись принципами розумності та справедливості, суд вважає достатнім розміром компенсації моральної шкоди для батьків постраждалої дитини 70 000 грн. кожному, а самому потерпілому 400 000 грн. і стягує цю суму з власника собак ОСОБА_5 .
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір, що відповідає розміру задоволених вимог, а саме: 5 520,48 грн.
При цьому, з огляду на низку тверджень сторін, що не стали предметом аналізу в даному рішенні, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст. 9, 12 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2002 № 944 «Про затвердження Порядку і правил проведення обов`язкового страхування відповідальності власників собак за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам», ст.ст. 4, 12, 76-81, 89, 141, 259, 263-268, 351, 352, 354 ЦПК України
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які діють в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 , до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 12 048 (дванадцять тисяч сорок вісім ) грн. 15 коп..
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 70 000 (сімдесят тисяч ) грн. 00 коп..
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 70 000 (сімдесят тисяч ) грн. 00 коп..
Стягнути з ОСОБА_5 на користь малолітнього ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 400 000 (чотириста тисяч) грн.. 00 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір в розмірі 5 520 (п`ять тисяч п`ятсот двадцять) грн. 00 коп..
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.
Інформація про учасників справи:
Позивач 1: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .
Позивач 2: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .
Позивач 3: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .
Суддя: Т.В. Дубас