Справа № 465/2699/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2021 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С., розглянувши у приміщенні суду у м. Львові у спрощеному позовному проваджені без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №4», треті особи: Залізнична ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, Міністерство юстиції України, Пенсійний фонд України, Міністерство охорони здоров`я про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини зарплати в зв`язку з затримкою термінів її виплати, порушення умов колективного договору,

встановив:

позивач 08.05.2018 року звернувся до Франківського районного суду м.Львова з позовом до КНП «Стоматологічна поліклініка №4», головного лікаря КНП «Стоматологічна поліклініка №4» Нестора Р.А., управління охорони здоров`я Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, начальника управління охорони здоров`я Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради Зуба В.І., міського голови м. Львова Садового А.І., треті особи: Залізнична ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, Міністерство юстиції України, Пенсійний фонд України, Міністерство охорони здоров`я, в якій просить стягнути з КНП «Стоматологічна поліклініка №4» нараховану, але невиплачену заробітну плату за серпень 2017р. квітень 2018 р., індексацію заробітної плати та компенсацію працівнику втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати у сумі 221 598 грн. станом на 1 травня 2018 року, стягнути з КНП «Стоматологічна поліклініка №4» судові витрати.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що перебуває у трудових відносинах з КНП «Стоматологічна поліклініка №4», де працює на посаді лікаря стоматолога терапевта. Починаючи з 01.08.2017 р. по 30.04.2018 р. йому не виплачувалася заробітна плата. При цьому за вказаний період він сумлінно виконував свої посадові обов`язки. Також при кожній виплаті заробітної плати його не повідомляли про період, за який провадиться оплата праці, загальну суму заробітної плати з розшифровкою за видами виплат, розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати, сума заробітної плати, що належить до виплати. В зв`язку з наведеним, просить позов задоволити.

11.07.2018 року до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог до 330 308,95 грн. станом на 30.06.2018. (т.1 а.с. 34).

22.01.2020 року представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог до 1 150 403 грн. (т.2 а.с.47).

07.07.2020 року представником позивача подано заяву про залучення до участі у справі в якості співвідповідача суддю Мартьянову С.М., стягнення з неї в користь позивача частину невиплаченої заробітної плати за період з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року у сумі 104 829,66 грн.

09.03.2021 року до суду представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог про стягнення з КНП «Стоматологічна поліклініка №4» на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату за 2018-2021 р.р. з індексацією заробітної плати та компенсацією працівнику втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати у сумі 1 093 366,26 грн. станом на 31.01.2021 року, а також клопотання про заміну відповідачів, у якому зазначено, що з метою скорочення строків розгляду справи позивач у своїй позовній заяві зазначає тільки одного відповідача, а саме: КНП «Стоматологічна поліклініка №4» (т.3 а.с.20).

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Заяви про залишення без розгляду клопотання від 09.03.2021 року про визначення складу відповідачів позивачем до суду не подавалося, а відтак суд вважає, що позов заявлено до КНП «Стоматологічна поліклініка №4».

Суб`єктивні процесуальні права мають здійснюватися в найбільш економічний спосіб. Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню правильного рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Принцип процесуальної економії полягає не лише в швидкому вирішенні спору при максимально спрощеній судовій процедурі як для суду так і для учасників процесу, але і в розумному поєднанні необхідності розгляду декількох справ в рамках одного провадження з істотним ускладненням вивчення матеріалів справи, дослідження наданих доказів, у зв`язку із збільшенням їх кількості та інших складових справи.

Клопотання позивача та його представників від 04.08.2021 року в частині визначення відповідачів у справі, суд вважає таким, що свідчить про зловживання позивачем своїми процесуальними правами та спрямоване на затягування розгляду справи, яка розглядається судами більше трьох років. Відтак, суд, керуючись ст.44 ЦПК України, в цій частині клопотання залишає без розгляду.

Суд відмовляє у залученні третьою особою у справі президента України ОСОБА_2 у зв`язку з необґрунтованістю.

16.07.2018 року ухвалою Франківського районного суду м. Львова у вказаній справі відкрито провадження.

Розпорядженням голови Франківського районного суду м.Львова від 14.07.2021 року справу за позовом ОСОБА_1 з підстав неможливості утворити новий склад суду для розгляду справи після задоволення відводів (самовідводів) передано для розгляду Залізничному районному суду м.Львова.

Ухвалою суду від 20.07.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №4» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини зарплати в зв`язку з затримкою термінів її виплати, порушення умов колективного договору. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/сторін.

Відповідачеві було запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі.

Крім цього, в КНП «Стоматологічна поліклініка №4» було витребувано належним чином завірені копії колективного договору від 2014 року, штатні розписи поліклініки за 2017-2021 р.р., відомості про нарахування заробітної плати лікаря стоматолога ОСОБА_1 за 2017-2021 р.р.

25.08.2021 року до Залізничного районного суду м.Львова надійшов відзив КНП «Стоматологічна поліклініка №4», у якому представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. У відзиві представник позивача не заперечує виникнення заборгованості по заробітній платі з липня 2017 року по грудень 2018 року. Вказує, що заборгованість по заробітній платі працівникам погашалась поетапно, зокрема перед ОСОБА_1 такі сплати: 26.12.2017р. була погашена заборгованість в сумі 2 440 грн. 33 коп. (дві тисячі чотириста сорок грн. 33 коп.) за липень в повному обсязі, серпень 2017р.(1640 грн. 00коп.)-частково.

- 29.12.17р. Комунальна 4-а стоматологічна поліклініка м. Львова була перетворена у Комунальне некомерційне підприємство «Стоматологічна поліклініка №4».

- 05.04.2018р.,06.04.2018р. - погашена заборгованість в повному обсязі за серпень - грудень 2017р. на загальну суму 17 100 грн. 24 коп. (сімнадцять тисяч сто грн. 24 коп.)

- 16.05.2018р. - погашена заборгованість за січень 2018р. в сумі 4 134 грн. 00 коп. (чотири тисячі сто тридцять чотири грн. 00 коп.)

- 24.05.2018р. - погашена заборгованість в повному обсязі за лютий 2018р. - 4 134 грн. 00 коп. (чотири тисячі сто тридцять чотири грн. 00 коп.)

- 07.06.2018р. - погашена заборгованість за березень 2018р. в сумі 4 134 грн. 00 коп. (чотири тисячі сто тридцять чотири грн. 00 коп.)

- 09.07.2018р. - погашена заборгованість в повному обсязі за квітень 2018р. - 4 134 грн. 00 коп. (чотири тисячі сто тридцять чотири грн. 00 коп.)

- 30.07.2018р. - погашена заборгованість за травень 2018р. в сумі 5 528 грн. 06 коп. (п`ять тисяч п`ятсот двадцять вісім грн. 06 коп.)

- 30.08.2018 - погашена заборгованість за червень 2018р. в сумі 1963 грн. 65 коп. (одна тисяча дев`ятсот шістдесят три грн. 65 коп.)

- 09.10.2018 - погашена заборгованість за липень 2018р. в сумі 842 грн. 09 коп. (вісімсот сорок дві грн. 09 коп.)

- 23.10.2018 - погашена заборгованість за серпень 2018р. в сумі 4134 грн. 00 коп. (чотири тисячі сто тридцять чотири грн. 00 коп.)

- 29.10.2018 - погашена заборгованість за вересень 2018р. в сумі 2170 грн. 35 коп. (дві тисячі сто сімдесят грн. 35 коп.)

- 31.10.2018 - погашена заборгованість за жовтень 2018р. в сумі 2067 грн. 00 коп. (дві тисячі шістдесят сім грн. 00 коп.) частково.

- 15.11.2018 - погашену заборгованість за жовтень 2018р. в сумі 2067 грн. 00 коп. (дві тисячі шістдесят сім грн. 00 коп.)

-15.11.2018 - аванс за листопад 2018р. в сумі 1640 грн. 00 коп. (одна тисячі шістсот сорок грн. 00 коп.)

- 30.11.2018 - частково заробітна плата за листопад 2018р. в сумі 765 грн. 04 коп. (сімсот шістдесят п`ять грн. 04 коп.)

- 07.12.2018 - доплата заробітної плати за листопад 2018р. в сумі 1420 грн. 80 коп. (одна тисяча чотириста двадцять грн. 80 коп.)

- 14.12.2018 - аванс за грудень 2018р. в сумі 2000 грн. 00 коп. (дві тисячі грн. 00 коп.)

- 28.12.2018 - зарплата за грудень 2018р. в сумі 2195 грн. 09 коп. (дві тисячі сто дев`яносто п`ять грн. 09 коп.).

Зазначає, що надалі всі виплати здійснювались регулярно, в повному обсязі, не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Індексація заробітної плати проводилась, згідно інфляції споживчих цін, з липня по грудень 2017 року. В січні 2018, 2019, 2020, 2021 р-р. та у вересні 2020 р. відбувалось підвищення посадового окладу. Вважає, що позивач у своєму розрахунку невірно здійснив обчислення сум, які можуть бути виплачені йому як компенсація. Крім того, немає жодних роз`яснень яким методом такий розрахунок був здійснений і на підставі яких правових норм. Заперечує доданий позивачем розрахунок заборгованості. Додатково зазначили, що позивач не має права на компенсацію середнього заробітку, оскільки він не звільнений з посади.

До відзиву додано чек Укрпошта, відповідно до якого копія відзиву була 21.08.2021 року надіслана позивачу ОСОБА_1 (т.3 а.с.221).

Відповідь на відзив до суду не надходила.

У матеріалах справи містяться пояснення третіх осіб: Міністерства юстиції України, у яких представник третьої особи зазначає, що серед основних повноважень Міністерства юстиції України відсутні повноваження щодо викладених у позовній заяві обставин, а також, що позивачем не обґрунтовано, яким чином рішення у справі може вплинути на права або обов`язки третьої особи, просить прийняти законне та обґрунтоване рішення (т.1 а.с.57-60); Пенсійного фонду України, у яких представник третьої особи роз`яснила порядок сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; клопотання Залізничної ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області про розгляд справи без участі представника третьої особи (т.1 а.с.74).

Ухвалою від 27.08.2021 року представнику позивача відмовлено у задоволенні його клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні.

При цьому, суд врахував категорію справи, що розглядається, для якої пріоритетним є швидке вирішення справи.

Враховуючи наведене, відповідно до частини 8 статті 178 та частини 5 статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Частинами 1, 7 статті 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем існують трудові відносини. Позивач працює на посаді лікаря стоматолога - терапевта в КНП «Стоматологічна поліклініка №4» (т.3 а.с.31). Дана обставина сторонами не заперечується.

Відповідно до абз.2 п.7.1 Розділу 7 Колективного Договору, укладеного між Комунальною 4-а стоматологічна поліклініка м.Львова та Первинною профспілковою організацією працівників Комунальної 4-ї стоматологічної поліклініки м.Львова Профспілки працівників охорони здоров`я України, основна заробітна плата працівників «Поліклініки» встановлюється у вигляді посадових окладів, що визначені у штатному розписі (а.с.193).

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що йому у період з 01 серпня 2017 року до 30 квітня 2018 року не виплачувалась заробітна плата. Виходячи із Довідки про стан розрахунків із ОСОБА_1 , довідок про доходи, індивідуальних відомостей про застраховану особу із Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України, у цей період ОСОБА_1 заробітна плата нараховувалась (т.3 а.с.33, 86, 87, 92, 93). Ці обставини сторонами не заперечуються.

Представник відповідача у Довідці про стан розрахунків з працівником (т.1 а.с.120), у своїх відзивах визнав, що у період з липня 2017 року по грудень 2018 року у зв`язку із відсутністю кошторисних призначень на заробітну плату виникла заборгованість перед працівниками по сплаті такої.

Суд не бере до уваги доводи представника відповідача про те, що заборгованість по заробітній платі перед позивачем погашалася частинами починаючи з 26.12.2017 року та до 28.12.2018 року, оскільки відповідач не подає належних та допустимих доказів на підтвердження саме такої черговості та сум виплат.

Водночас, суд враховує наступне.

У розрахунках, поданих до суду відповідачем 22.11.2019 року (т.2 а.с.12), відзиві, поданому до суду 02.04.2021 року, а також відзиві, який надійшов до суду 25.08.2021 року, представник відповідача зазначає, що, починаючи з грудня 2018 року всі виплати працівникам здійснювалися регулярно, в повному обсязі, не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. При цьому, позивач не спростовує таких доводів та не зазначає, що у період з 01.12.2018 року заробітна плата йому не виплачувалася.

Суд не бере до уваги доводи, викладені у заяві про збільшення позовних вимог, поданій до суду 22.01.2020 року, оскільки розрахунок заборгованості по заробітній платі лікаря стоматолога-терапевта ОСОБА_1 у такій здійснено, виходячи із розміру заробітної плати, робочого часу головного лікаря Нестора Р., та позивачем не доведено підставності здійснення саме такого обчислення заборгованості.

ОСОБА_3 не є учасником справи, правомірність чи неправомірність нарахування та виплати заробітної плати ОСОБА_3 не є предметом заявлених позовних вимог, відтак дана обставина не підлягає дослідженню.

Суд критично ставиться до доводів позивача про його право на надбавку до посадового окладу з урахуванням медичного лікарського стажу, оскільки належних доказів, які підтверджують право позивача на надбавку чи її розміру ОСОБА_1 суду не подано.

Таким чином, суд вважає встановленою ту, обставину, що у період з 01.08. 2017 року до 30.11.2018 року відповідач допустив заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_1 , яка станом на 30.11.2018 року була погашена та заробітна плата виплачена позивачу у повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 95 КЗпП України та ст. 33 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Статтею 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 5 жовтня 2000 року №2017-III, індексацію доходів населення, яка встановлюється задля підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст. 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Індексація заробітної плати працівників провадиться відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03 липня 1991 № 1282-XII з наступними змінами та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 № 1078.

Статтею 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно ч.1 ст. 2 зазначеного Закону та п.2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2003 року № 1078, об`єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру.

Відповідно до статей 3-4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається із наведених положень законодавства, поріг індексації, який надає право на індексацію грошових доходів населення, встановлено в розмірі 103 відсотка. Зазначений поріг у такому розмірі встановлено Законом України від 24.12.2015 року № 911-VIII, до цього часу поріг індексації був встановлений в розмірі 101 відсоток.

Зважаючи на вищевикладене, а також те, що відповідачем не підтверджено виплату позивачеві індексації заробітної плати за період з серпня 2017 року по листопад 2018 року, таку слід стягнути з відповідача у розмірі 664, 27 грн.

Щодо позовної вимоги про стягнення компенсаційних втрат частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати, то суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно із статтями 2, 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Основною умовою для виплати громадянам компенсації є порушення власником встановлених строків виплати нарахованих доходів, зокрема, заробітної плати. При цьому, компенсація за порушення строків виплати нарахованого доходу проводиться незалежно від вини органу, що здійснює відповідні виплати та незалежно від порядку і підстав нарахування цього доходу чи його частини: самим підприємством добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 07 листопада 2012 року справа №6-131цс12.

При нарахуванні компенсації за затримку виплати заробітної плати суд керується Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21 лютого 2001 року (надалі Порядок № 159 від 21 лютого 2001 року).

Пунктом 4 Порядку № 159 від 21 лютого 2001 року встановлено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Згідно із даними Держкомстату базовий індекс інфляції за період з серпня по грудень 2017 року помісячно складав за серпень 99,9%, вересень 102,0%, жовтень 101,2%, листопад - 100,9%, грудень 101,0%, а за період з січня 2018 року по листопад 2018 року вказаний показник складав помісячно: січень 101,5%, лютий 1009,%, березень - 101,1%, квітень - 100,8%, травень - 100,0%, червень 100,0%, липень 99,3%, серпень 100,0%, вересень 101,9%, жовтень 101,7%, листопада 101,4%

Таким чином, за період невиплати заробітної плати, тобто з серпня 2017 року по листопад 2018 року, сума компенсації становить 2974,20 грн. (429,72+415,37+365,37+326,91+288,34+239,77+202,57+152,96+119,89+160,31+56,95+30,32+148,82+36,90).

Беручи до уваги, що індекс споживчих цін за жовтень, листопад 2018 року не перевищував 100%, величина приросту індексу споживчих цін становить 0,0%, сума компенсації за вказані періоди не нараховується.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з КНП «Стоматологічна поліклініка №4» слід стягнути на користь позивача 2974,20 грн. компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати.

Суд критично оцінює доводи позивача про те, що відповідач не повідомляв його про нарахування заробітної плати з розшифруванням по видах виплат, оскільки такі не впливають на вирішення сформульованих позивачем позовних вимог у цій справі.

Суд не вирішує питання стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки в прохальній частині позовної заяви такі вимоги відсутні.

За таких обставин, суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, і тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 664,27 грн. індексації заробітної плати та 2974,20 грн. компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати, у решті вимог позов задоволенню не підлягає.

Керуючись положеннями статті 141 ЦПК України, суд вважає, що на відповідача слід покласти сплату судового збору на користь держави.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача інших судових витрат, така задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не подано доказів на підтвердження розміру та складу таких витрат, які сторона понесла у зв`язку з розглядом справи.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.12, 89, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №4», треті особи: Залізнична ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, Міністерство юстиції України, Пенсійний фонд України, Міністерство охорони здоров`я про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини зарплати в зв`язку з затримкою термінів її виплати, порушення умов колективного договору задовольнити частково.

Стягнути з комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №4» на користь ОСОБА_1 компенсацію за час невиплати заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати за період з серпня 2017 року по 30 листопада 2018 року в сумі 2 974 гривні (дві тисячі дев`ятсот сімдесят чотири) гривні 20 копійок та індексацію за період з серпня 2017 року по листопад 2018 року в сумі 664 (шістсот шістдесят чотири) гривні 27 копійок, провівши з цієї суми стягнення податків та обов`язкових зборів, які підлягають стягненню при виплаті заробітної плати.

У решті позову відмовити.

Стягнути з комунального некомерційного підприємства «Стоматологічна поліклініка №4» на користь держави 704 гривень 80 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Комунальне некомерційне підприємство «Стоматологічна поліклініка №4» (місце знаходження: м. Львів, вул. В.Симоненка, буд.6А; ).

Дата складання тексту рішення суду 03 вересня 2021 року.

Суддя: І.С. Мруць