Справа № 344/5634/21
Провадження № 22-ц/4808/1200/21
Головуючий у 1 інстанції Шамотайло О. В.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Девляшевського В.А.,

суддів: Бойчука І.В., Фединяка В.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на рішення Івано-Франківського міського суду, ухвалене головуючим суддею Шамотайлом О.В. 18 червня 2021 року, повний текст якого складено та підписано 24 червня 2021 року,

в с т а н о в и в:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_3 з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги були мотивовані тим, що після ухвалення Івано-Франківським міським судом рішення від 17.12.2015 року за яким із нього стягуються на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,у платника аліментів змінився сімейний стан. Зокрема, він уклав шлюб з ОСОБА_6 , в якому 06 лютого 2021 року народилось двоє синів. Відтак на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей від іншого шлюбу та дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дітьми, що в свою чергу, вплинуло на погіршення його матеріального стану. Враховуючи вищенаведене, просив зменшити розмір аліментів та стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_5 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення нею повноліття.

Рішенням Івано-Франківського міського суду 18 червня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задоволено частково. Зменшено розмір аліментів, що утримуються відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 17 грудня 2015 року по цивільній справі №344/17019/2015 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття до 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення нею повноліття. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність та недоведеність висновків суду обставинам справи та доказам, а також на неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема, апелянт вважає, що підставою для позову є зміна його сімейного стану, що зумовило зміну його матеріального становища. Апелянт звертає увагу суду на те, що відповідачка перебуває в шлюбі з іншим чоловіком. Має джерело доходу, працевлаштована неофіційно. Судом першої інстанції в порушення вимог закону взято до уваги аргументи відповідачки про те, що її дохід складає лише допомога по інвалідності та не взято до уваги долучені позивачем докази її працевлаштування в салоні краси. В свою чергу, у відзиві на позовну заяву відповідачка зазначила, що за період з лютого 2021 року по квітень 2021 року на лікування та обстеження витратила 8881 гривень, проте не пояснила джерела доходу для цих витрат. Разом з тим при визначенні розміру аліментів суд зобов`язаний врахувати лише стан здоров`я та матеріальне становище саме платника аліментів, а не стягувача. В разі задоволення позову розмір аліментів буде становити більше 4000 гривень, що перевищує більш ніж у два рази розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Посилаючись на вищенаведене, просить оскаржене рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідачкою ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, у якій вона посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. На її думку, у позивача покращився майновий стан. При ухваленні рішення судом першої інстанції не враховано, що останньому на праві власності належить дві квартири, а також те, що в 2019 році він придбав автомобіль марки Toyota Venza 2012 року випуску, ринкова вартість якого складає 16-20 тисяч доларів США. Окрім цього, встановивши обставину погіршення стану здоров`я отримувача аліментів в зв`язку з призначенням групи інвалідності ОСОБА_3 , суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що витрати на лікування є періодичними. На думку апелянти, стан її здоров`я виключає можливість бути працевлаштованою та отримувати регулярний дохід, а також є самостійною правовою підставою для збільшення розміру аліментів.

Сторонами подано відзиви на апеляційні скарги, викладені доводи яких є аналогічними з поданими апеляційними скаргами, тому відсутня необхідність їх повторно зазначати.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення. Апеляційну скаргу ж ОСОБА_3 обґрунтовано належними правовими підставами. Отже рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції врахував те, що позивач має постійне місце праці, стабільний дохід, створив нову сім`ю, наразі в нього на утриманні перебуває двоє дітей та дружина. Крім того, відповідачка несе періодично витрати на своє обстеження та лікування, є інвалідом другої групи. Відтак, зважаючи на рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, суддійшов до висновку про необхідність зменшення розміру аліментів, з ј частки всіх доходів позивача до 1/5 частки.

З цим висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено і з матеріалів справи вбачається, що сторони у справі є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 10 липня 2014 року по справі №344/6491/14-ц шлюб між сторонами розірвано, неповнолітню доньку залишено на проживання із матір`ю. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 17.12.2015 року ухвалено стягувати на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття.

23.09.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб, актовий запис № 1969. У шлюбі 06.02.2021 року народилися двоє дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .

З копії довідки №5 від 22 лютого 2021 року вбачається, що позивач працює в НДПІ ПАТ «Укрнафта» та його нарахована заробітна плата з серпня 2020 по січень 2021 року становить 176 005,30 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що його доходи є такими, що він не спроможний виплачувати аліменти у присудженому судом розмірі, оскільки на його утриманні перебувають двоє малолітніх дітей від іншого шлюбу та дружина, тобто посилався на зміну не тільки матеріального, а й сімейного стану.

Апеляційний суд зауважує, що зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Крім того, слід зазначити, що при розгляді позовів про зміну розміру аліментів застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

За змістом ст.182 ЦПК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.81 СК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.80 цього Кодексу достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що сума аліментів в частці 1/5 від його доходу перевищує вдвічі мінімальний гарантований розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В разі стягнення аліментів в визначеному судом першої інстанції розмірі на утримання синів ОСОБА_5 та ОСОБА_8 залишається менше коштів, ніж потрібно сплачувати на утримання доньки, що ставить дітей в нерівне становище.

Колегія суддів критично оцінює розрахунки, надані апелянтом, оскільки відомості щодо його доходу після народження синів в матеріалах справи відсутні.

Відтак, на думку колегії суддів, позивачем не доведено належними засобами доказування виключні обставини щодо неможливості здійснення виплати аліментів на дочку у раніше визначеному судом розмірі.

Встановивши обов`язок позивача надавати матеріальну допомогу новонародженим дітям та утримувати дружину, яка перебуває в декретній відпустці, місцевий суд належним чином не мотивував свій висновок про визначення розміру аліментів саме у розмірі 1/5 частки від заробітку (доходу), не провівши належну оцінку стану здоров`я та матеріального стану позивача та відповідачки, а також інтересів дитини.

Так, судом не надано належну оцінку набуття ОСОБА_1 у 2019 році права власності на квартиру та транспортний засіб, що також не може свідчити про погіршення його матеріального становища після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів.

Також суд не звернув увагу, що згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 02.06.2021 року ОСОБА_3 є інвалідом ІІ групи «загальне захворювання», що однозначно свідчить про погіршення стану здоров`я стягувача аліментів. За змістом закону дана обставина є підставою для звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Натомість відповідачка з таким позовом до суду не зверталась.

Згідно з частиною третьою ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

В цьому контексті колегія судів критично оцінює надані позивачем та його представником роздруківки скріншотів з соціальної мережі Instagram та сайту салону краси в якості письмових доказів в обгрунтування обставини працевлаштування та отримання доходу відповідачкою. Адже, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На переконання апеляційного суду, надані документи не відповідають стандарту доказування "поза розумним сумнівом", не підтверджують обставину отримання доходу та його розміру, а тому не беруться судом до уваги.

Крім того, згідно висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі №565/2071/19, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншими.

В цьому контексті колегія суддів констатує, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження дітей в іншому шлюбі, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21).

Колегія суддів вважає, що виходячи з закріплених частиною 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, визначений раніше судовим рішенням розмір аліментів в розмірі ј частки від доходу сприятиме гармонійному фізичному та духовному розвитку дитини, а платник аліментів, враховуючи встановлені судом обставини, має можливість нести відповідні витрати. Аліменти у вказаному розмірі є помірною сумою, не завищеною в сьогоднішніх умовах з урахуванням віку та потреб дитини, також не будуть створювати відповідачу додаткові труднощі матеріального характеру та не позбавить синів та дружину позивача матеріального забезпечення.

Таким чином, місцевий суд у порушення зазначених вище вимог закону не врахував те, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку зі зміною сімейного стану та народженням дітей від іншого шлюбу. Натомість матеріали справи містять відомості про наявність у ОСОБА_1 майна, придбаного після ухвалення рішення про стягнення аліментів, що свідчить про покращення його матеріального стану.

Приймаючи до уваги, що останній не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Івано-Франківського міського суду від 17.12.2015 року, то у задоволенні його позову належить відмовити.

Разом з тим суд звертає увагу, що платник аліментів не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про зміну визначеного судом розміру аліментів з підстав, передбачених СК України, та наданням відповідних доказів на підтвердження підстав зміни розміру аліментів.

Апеляційний суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Враховуючи вищезазначене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить висновку, що рішення ухвалено судом з порушенням норм матеріального і процесуального права. А отже воно не може вважатися законним та обгрунтованим.

Таким чином апеляційну скаргу ОСОБА_3 належить задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, ухваливши нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 268, 374, 376, 381- 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 18 червня 2021 року - скасувати. Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, і у випадках, передбачених п.2 частини 3 статті 389 ЦПК України може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного її тексту.

Суддя-доповідач: В.А. Девляшевський

Судді: І.В. Бойчук

В.Д. Фединяк

Повний текст постанови складено 06 вересня 2021 року.