Справа № 464/666/21
пр.№ 2/464/728/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16.04.2021 року Сихівський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Теслюка Д.Ю.,

за участі секретаря судових засідань Чуби Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 27.01.2021 р. звернулась в суд із позовом, в якому просить визнати відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_3 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона є співвласником вищевказаної квартири, а саме їй належить 2/3 частки квартири АДРЕСА_3 , а ОСОБА_2 належить 1/3 частки квартири. У вказаній квартирі, окрім неї та іншого співвласника зареєстровані відповідачі: ОСОБА_2 (її син), ОСОБА_3 (невістка), ОСОБА_4 (внук) та ОСОБА_5 (внучка). Відповідачам не належить жодна частка у квартирі, у такій вони не проживають з 30 липня 2019 року, оскільки імігрували на підставі «зеленої карти» в США на постійне місце проживання. Окрім цього, відповідачі фактично проживали з 1999 р. по 2019 р. за адресою: АДРЕСА_2 . У зв`язку з тим, що відповідачі зареєстровані в квартирі, але в такій не проживають понад один рік, не сплачують житлово-комунальні послуги, у відповідності до ст. 405 ЦК України, просить визнати їх такими, що втратили право користування квартирою.

Ухвалою від 04.03.2021 р. позов прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач у судове засідання не з`явилась, 16.04.2021 р. до суду надійшла заява представника позивача - адвоката Телішевського І.Д. про розгляд справи у відсутності сторони позивача, просив позов задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з`явились повторно, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

Враховуючи повторну неявку відповідачів в судове засідання та відсутність заперечень позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_6 є співвласниками квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру, виданим 07.04.1997 р. Виконавчим комітетом Львівської міської ради народних депутатів №Г-15226 та договором дарування частини квартири від 17.02.2003 р., посвідченим державним нотаріусом Шостої Львівської державної нотаріальної контори Горонною І.С., зареєстровано в реєстрі за №1-18 (а.с. 6,7).

Відповідно до листа Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 24.12.2020 р. у квартирі АДРЕСА_3 зареєстровано п`ятеро осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.14).

Статтями 316, 317, 319, 391 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст. 156 ЖК Української РСР члени сім`ї власника будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Їх право користування жилим приміщенням урегульовано житловим законодавством, згідно яким ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ст. 9 ЖК Української РСР).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Питання втрати членом сім`ї власника права користування житлом вирішується на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України. Так, даною нормою закону передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.

Як вбачається з актів ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» від 05.09.2019 р., від 10.07.2020 р. та від 19.10.2020 р., відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані, однак не проживають у квартирі АДРЕСА_3 (а.с.27,28,29).

Окрім цього, з акту ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» від 17.12.2020 р. вбачається, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за період з 1999 р. по 2019 р. фактично проживали за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.30).

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не проживають у спірній квартирі понад встановлений законом строк збереження права користування житлом, відомостей щодо поважних причин непроживання чи чинення перешкод їм у користуванні таким, суду не надано, а відтак, суд приходить до висновку про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_3 .

Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 76, 81, 258, 259, 263-265, 280-289 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_3 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_3 .

Суддя Д.Ю. Теслюк