печерський районний суд міста києва
18 листопада 2021 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Новака Р.В.,
при секретарі судових засідань - Талдоновій М.Є.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , законного представника малолітнього ОСОБА_5 , третя особа Служба у справах дітей Печерської районної державної адміністрації в м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, -
У грудні 2019 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , законного представника малолітнього ОСОБА_5 , третя особа Служба у справах дітей Печерської районної державної адміністрації в м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . Згідно витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб №46189069 від 26.12.2019 року, в квартирі зареєстровані громадяни: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказує на те, що відповідачі чинять перешкоди позивачу, в зв`язку з чим позивач змушена була з своїми доньками поїхати до м. Ужгород, де проживають у своїх родичів. Відповідачі не допускають позивачів до квартири, не сплачують комунальні послуги, чим порушують право власності позивача. Тому позивач звернулась до суду з вимогою про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 та зняття їх з реєстраційного обліку.
15.02.2021 року суд відкрив провадження у цій справі та, з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України, вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом сторін).
Позивач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановлений законом строк.
Відповідачі у встановлений судом строк не подали відзиву на позов, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.
Від Печерської районної у м. Києві державної адміністрації Служби у справах дітей та сім`ї надійшли до суду пояснення, з яких вбачається, що 28.08.2021 року відділом з питань реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб Печерської районної в м. Києві державної адміністрації надано інформацію про зняття з реєстраційного обліку малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за письмової заяви його матері та батька. Тому, на підставі вказаного та, враховуючи те, що позовні вимоги містять зняття з реєстрації місця проживання малолітньої особи, Службою у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації дане питання знято з розгляду комісії з питань захисту прав дитини при Печерській районній в м. Києві державній адміністрації - за відсутності підстав для такого розгляду.
Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 09.12.2019 року.
Згідно витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб №46189069 від 26.12.2019 року, в квартирі зареєстровані громадяни: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Як встановлено в ч. 4 ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. ст. 150, 155 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ними (нею) для особистих потреб проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Квартири, що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено право користуватися квартирою.
Частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України, передбачені спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням власника. Так, згідно цієї норми закону член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 319 ч. 1 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 321 ч. 1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов`язані з позбавленням його володінням майном.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК).
Позивачка зазначила у позовній заяві, що у відповідача ОСОБА_4 є інше майно, а саме житлова квартира за адресою: АДРЕСА_2 , яке йому належить на праві приватної власності з 1998 року, яка не є предметом іпотеки, немає ніяких обмежень чи заборон, куди він міг та може зареєструвати свою дитину та себе, та проживає, та має можливість проживання в ній з своєю сім`єю.
Згідно листа Печерської районної у м. Києві державної адміністрації Служби у справах дітей та сім`ї від 02.09.2021 року № 105/78-1625, вбачається, що 28.08.2021 року відділом з питань реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб Печерської районної в м. Києві державної адміністрації надано інформацію про зняття з реєстраційного обліку малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за письмової заяви його матері та батька.
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги знайшли своє підтвердження, відповідачі не проживають в квартирі, не несуть витрат по утриманню житлового приміщення, власником якого є позивач, а тому вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням підлягають задоволенню.
Відповідно до статей 3 та 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця поживання в Україні», такі повноваження, а саме зняття з реєстрації місця проживання/перебування надані органам реєстрації, якими є виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.
Крім того, відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця поживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
Водночас, суд відмовляє у задоволенні позову у частині зняття відповідачів з реєстраційного обліку з огляду на те, що судове рішення про таке визнання, є підставою для зняття відповідача з реєстрації місця проживання, оскільки судове рішення, постановлене про визнання особи такою, що втратила право користування, вже і є підставою для його виконання шляхом здійснення компетентним органом своїх функцій - зняття з реєстраційного обліку, що не потребує додаткової вказівки у судовому рішенні, оскільки передбачене спеціальним законом, а на відмову у знятті з реєстрації за наявності відповідного рішення позивач не посилалася.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 768,40 грн., сплачений позивачем, підлягає стягненню з відповідачів.
Керуючись ст. 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст.150, 155 ЖК УРСР,.ст. 12, 19, 81, 141, 206, 258-259, 263-265, 273, 353 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , законного представника малолітнього ОСОБА_5 , третя особа Служба у справах дітей Печерської районної державної адміністрації в м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання - задовольнити частково
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартиною АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартиною АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_4 , який є законним представником ОСОБА_5 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , судовий збір в розмірі 768,40 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
Відповідач-1: ОСОБА_4 , який є законним представником ОСОБА_5 , АДРЕСА_3 .
Відповідач-2: ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер невідомий,
Суддя Р.В. Новак