П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2021 року м. Київ

справа № 760/11780/20

провадження № 22-ц/824/65/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Іванової І.В. (суддя-доповідач), Сліпченка О.І., Сушко Л.П.

сторони :

позивач -Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 15 вересня 2020 року у складі судді Калініченко О.Б., повний текст складений 21.09.2020 року,

в с т а н о в и в:

У травні 2020 року позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 . та просив стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором б/н від 11 вересня 2017 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 11 вересня 2017 року.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. В наслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором утворилась заборгованість в розмірі 13 806 грн. 32 коп., яку банк просив стягнути на свою користь.

Заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 15 вересня 2020 року у задоволенні позовних вимогАТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції через порушення норм матеріального іпроцесуального права, та ухвалити новерішення, яким позовбанку задовольнити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги позивач посилається на те, що відповідач ОСОБА_1 на підставі заяву № б/н від 11 вересня 2017 року отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на кредитну картку.

При цьому, банком надані належні та допустимі докази по справі. Крім іншого, наданий також розрахунок заборгованості, у якому вказані суми відсотків, пені та інші суми відповідно до кредитного договору і відповідачем ці докази не спростовані.

Крім цього, на підтвердження своїх позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» надав до суду копія анкети-заяви з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто.

Більш того, 11 вересня 2017 року відповідачем було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг і таким чином він приєднався до запропонованої банком пропозиції. Відповідно до підписаної анкети-заяви, відповідач ознайомлений та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, їх зміст розуміє, та їх положень зобов`язується неухильно дотримуватись. Відповідач підтвердив, що в подальшому зобов`язується самостійно знайомитися зі всіма змінами Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів на сайті банку.

Отже, позивач зазначає, що ОСОБА_1 підписуючи анкету-заяву користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості висловив свою згоду з формою договору та його умовами.

Доказів, що відповідача не було ознайомлено з Умовами та правилами, Тарифами банку або ж було ознайомлено з іншими Умовами та правилами, він не

надав.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідачаОСОБА_1 до суду не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З огляду на викладені обставини, наявні підстави для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).

Обставин, передбачених ч. 3 ст. 369 ЦПК України, для розгляду апеляційної скарги в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи колегією суддів не встановлено.

За наведених обставин, клопотання позивача про проведення розгляду справи за участі представника АТ КБ «Приватбанк» задоволенню не підлягає.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 11 вересня 2017 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву б/н. (а. с.16).

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, 11 вересня 2017 року відповідачу було встановлено кредитний ліміт у розмірі 500 грн., який в подальшому було змінено: 02 листопада 2017 року - 2 500 грн. (а.с. 14).

Згідно розрахунку, наданого АТ КБ «Приватбанк», заборгованість відповідача перед банком на 28 квітня 2020 року складає 13 806 грн. 32 коп., з яких 8 426 грн. 94 коп. заборгованість за кредитом; 618 грн. 45 коп. заборгованість за простроченими відсотками; 3 627 грн. 30 коп. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, а також 1 133 грн. 63 коп. заборгованість по судовим штрафам (а.с. 7-9).

Відмовляючи в задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем заявлених вимог.

Однак, апеляційний суд не може в повній мірі погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з даним позовом, АТ КБ «Приватбанк» посилається на те, що 11 вересня 2017 року банк та ОСОБА_1 уклали кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на кредитну картку.

На підтвердження умов договору банк надав суду копію анкети-заяви ОСОБА_1 від 11 вересня 2017 року, витяг з Тарифів банку, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, розрахунок заборгованості виписку по рахункам, довідку прозміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти,виписку по рахункам, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, копію паспорта відповідача.

Однак, вказані документи не підтверджують погодження сторонами умов кредитування.

Як вбачається з матеріалів справи, ні витяг з Тарифів, ні витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку не містять підпису ОСОБА_1 .

Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію. Заява не містить даних про умови кредитування.

03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом ПАТ «КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа №342/180/17).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Відповідно, у суду першої інстанції були відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» процентів та неустойки за договором кредиту.

В цій же постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що АТ КБ «Приватбанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Отже, з урахуванням зазначеної позиції Великої Палати Верховного Суду позивач має право лише на повернення сум фактично отриманих коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість за кредитним договором від 11 вересня 2017 року по тілу кредиту складає 8 426 грн. 94 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с. 7-9). Відсутність заборгованості чи її наявність у іншому розмірі відповідач суду не довів.

З огляду на наведене, у суду першої інстанції були відсутні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог АТ «КБ «Приватбанк» в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8 426 грн. 94 коп.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга АТ КБ «Приватбанк» підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням по справі нового рішення про часткове задоволення позову.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 15 вересня 2020 рокускасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути зОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» () кредитні кошти в розмірі 8 426 грн. 94 коп.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» () судовий збір у розмірі 3 205 грн. 55 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків передбачених ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: