ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

02 вересня 2021 року

м. Харків

справа № 623/911/21

провадження № 22-ц/818/3406/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря Гришиної А.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Альфа-Банк»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний нотаріус Івано - Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитро Анатолійович,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 березня 2021 року в складі судді Бєссонової Т.Д.,

у с т а н о в и в :

У 2021 році ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі АТ «Альфа-Банк»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору,- Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитро Анатолійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позов мотивовано тим, що 22 липня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі АКБ СР «Укрсоцбанк»), правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № 838/3-27/37/8-170 на купівлю транспортного засобу марки Mitsubishi, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру користування грошові кошти в сумі 23980,00 доларів США зі сплатою 13,50 % річних, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 10 липня 2015 року.

Пунктом 1.1.1 договору був встановлений графік погашення заборгованості, а саме 285,00 доларів США кожного місяця.

17 червня 2009 року між сторонами укладена додаткова угода № 1 до договору кредиту № 838/3-27/37/8-170 на купівлю транспортного засобу, відповідно до умов якої встановлено кінцевий термін погашення суми коштів заборгованості до 10 липня 2017 року та новий графік погашення кредиту, а саме по 246,75 доларів США щомісячно.

В пункті 3 додаткової угоди сторони узгодили, що у разі порушення позичальником строків сплати процентів, визначених пунктом 1.1.1. договору, та/або кредиту як в повному обсязі, так і частково, більш ніж на 30 календарних днів , позичальник зобов`язується достроково погасити кредит враховуючи проценти та можливі штрафні санкції в повному обсязі на 31 календарний день прострочення виконання зобов`язань за договором.

10 жовтня 2020 року він отримав повідомлення про порушення основного зобов`язання, згідно з яким банк вимагав до 05 листопада 2020 року добровільно сплатити заборгованість за кредитним договором від 22 липня 2008 року № 838/3-27/37/8-170 в сумі 57866,18 доларів США.

Зазначає, що заборгованість не є безспірною, оскільки згідно з доданим банком розрахунком ОСОБА_1 здійснив останній платіж на погашення заборгованості 05 січня 2009 року. Крім того, позов пред`явлено в січні 2021 року, тобто з пропуском трьохрічного строку після закінчення кредитного договору, встановленого додатковою угодою.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просив забезпечити позов шляхом:

- зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 21 січня 2021 року за реєстровим № 160 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа Банк», заборгованості, що виникла за кредитним договором № 838/3-27/37/8-170 від 22 липня 2008 року в розмірі 57 866,19 доларів США (на день вчинення оскаржуваного виконавчого напису, згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют 28,20 становить: 1 631 826, 55 грн) та 1 500, 00 грн плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису до набрання законної сили судовим рішенням за результатами розгляду цивільної справи.

- заборони приватному виконавцю, на виконанні якого перебуває спірний виконавчий напис, вчиняти будь-які дії примусового характеру на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. за реєстровим № 160 від 21 січня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк», в тому числі в межах виконавчого провадження № 64521290, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що 21 січня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. на підставі заяви АТ «Альфа-Банк» було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 160 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості, що виникла за кредитним договором № 838/3- 27/37/8-170 від 22 липня 2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», з усіма додатками та додатковими угодами. Оскільки предметом спору є виконавчий напис нотаріуса, на підставі якого з нього стягується заборгованість, ненакладення заходів забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення його порушених прав, за захистом яких він звернувся до суду.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 березня 2021 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису по суті є вирішення питання про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки вимоги забезпечення позову та позовні вимоги є тотожними. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що заявником не надано доказів на підтвердження того, що із доходів позивача стягується борг на підставі виконавчого напису, вчиненого 21 січня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. за реєстровим № 160.

29 березня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що заява про забезпечення позову відповідає вимогам пункту 6 частини першої статті 150 ЦПК України. Зазначив, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. від 19 лютого 2021 року в виконавчому провадженні № 64521290 на підставі вказаного виконавчого напису на його майно накладено арешт, що підтверджує стягнення боргу. Стосовно висновків суду першої інстанції про тотожність засобу забезпечення позову та позовних вимог, вказав, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті.

Інші учасники справи ухвалу суду першої інстанції не оскаржили, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України- в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

На підставі частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

У справі, що переглядається, позивач заявив вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У заяві позивач просив зупинити примусове стягнення, яке вже відбувається на підставі виконавчого напису нотаріуса.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18 зазначено, що «застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 20 грудня 2017 № 7861, вчиненого Приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову».

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи, що 15 лютого 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання напису № 160, виданого приватним нотаріусом Івано - Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личук Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 57 866,19 доларів США, а позивач оскаржує такий виконавчий напис в судовому поряду шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню через те, що вважає, що такий виконавчий напис здійснено з порушенням норм чинного законодавства та існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи викладене, висновки суду першої інстанції про відсутність правових підстав, передбачених законом для застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується в судовому порядку, є помилковим.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

З огляду на викладене, ухвала Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 березня 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується в судовому порядку.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. ст. 175, 185, 367, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 березня 2021 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 21 січня 2021 року за реєстровим № 160 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (), заборгованості, що виникла за Кредитним договором №838/3-27/37/8-170 від 22 липня 2008 року у сумі 57 866,19 доларів США (п`ятдесят сім тисяч вісімсот шістдесят шість доларів США 19 центів) (на день вчинення оскаржуваного виконавчого напису, згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют 28,20 становить: 1 631 826,55 грн (один мільйон шістсот тридцять одна тисяча

вісімсот двадцять шість грн. 55 коп.) та 1 500 ,00 грн (одна тисяча п`ятсот грн) плати, яка здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису до набрання законної сили судовим рішенням.

Заборонити приватному виконавцю, на виконанні якого перебуває спірний виконавчий напис, вчиняти будь які дії примусового характеру на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тараса Володимировича за реєстровим № 160 від 21 січня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк», в тому числі в межах виконавчого провадження № 64521290, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитром Анатолійовичем.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 07 вересня 2021 року.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді І.В.Бурлака

О.М.Хорошевський