печерський районний суд міста києва
Справа № 2-589/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Новака Р.В.,

при секретарі судових засідань Талдоновій М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу ДВС у м. Києві Пацуріної О.В.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною скаргою, в якій просить: визнати протиправними дії (бездіяльність) старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Пацуріної Оксани Василівни допущених у виконавчому провадженні НОМЕР_1; визнати бездіяльність начальника Києво-Святошинського РВ ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Кравчука М.В. щодо розгляду скарги на дії (бездіяльність) старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Пацуріної О.В. незаконною; зобов`язати посадових осіб Києво-Святошинського РВ ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) усунути порушення: внести відомості про боржника - ОСОБА_2 до Єдиного реєстру боржників; провести у відповідності до вимог законодавства України розрахунок наявної заборгованості по сплаті боржником - ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , й надати копію розрахунку стягувачу - ОСОБА_1 ; надавати ОСОБА_1 наявну інформацію про заробіток та інші доходи боржника - ОСОБА_2 , з яких повинні стягуватися аліменти на утримання дитини; встановити тимчасові обмеження боржнику - ОСОБА_2 до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі у праві виїзду за межі України, у праві керування транспортними засобами, у праві користування вогневальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, у праві полювання; зобов`язати Києво-Святошинського РВ ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) перерахувати на картковий рахунок ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини за січень, лютий та березень 2020 року й рішення у цій частині звернути до негайного виконання. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що на виконанні у Києво-Святошинському районному відділі ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) перебуває виконавчий лист Печерського районного суду міста Києва від 24.12.2018 № 2-589/11, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на дитину, а саме на їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.12.2010 та до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

21.01.2019 старшим державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Пацуріною О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа Печерського районного суду міста Києва від 24.12.2018 №2-589/11.

ОСОБА_1 вказує на те, що примусове виконання рішення суду було розпочате тому, що громадянин ОСОБА_2 сплачував аліменти не регулярно і в значно меншій сумі, ніж визначено рішенням суду.

27.12.2019 заявниці стало відомо про те, що виконавець фактично не вживає обов`язкових дієвих заходів, передбачених законодавством України, направлених на забезпечення виконання рішення суду, і із-за її неправомірних дій та бездіяльності ситуація так і не змінилася, аліменти з боржника стягуються не регулярно і в значно меншому обсязі, ніж визначено за рішенням суду, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявниця зазначає, що вкінці грудня 2019 року на її адресу поштовим зв`язком надійшов розрахунок заборгованості, за підписом державного виконавця, однак, зазначений розрахунок заборгованості ОСОБА_1 вважає невірним, необґрунтованим, помилковим, а тому таким, який підлягає скасуванню та перерахунку.

В судове засідання заявниця не з`явилася. До суду надійшла заява про підтримання скарги в повному обсязі та розгляд скарги у її відсутність.

Державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу ДВС у м. Києві Пацуріна О.В. про розгляд скарги повідомлялась належним чином, в судове засідання не з`явилась.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, вивчивши подану скаргу та заперечення, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 10.01.2011 Печерським районним судом м. Києва ухвалено рішення про стягнення ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на дитину, а саме на їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.12.2010 та до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

10.12.2018 було видано виконавчий лист для пред`явлення до виконання до Києво-Святошинського районного відділу ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ).

21.01.2019 старший державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Пацуріна О.В. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження та 03.12.2019 року склала розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за період з 01.01. по 01.11.2019, згідно з яким заборгованість по аліментам становить 85800,52 грн.

З даної довідки, складеної державним виконавцем вбачається, що в січні 2019 року з боржника було стягнуто кошти в сумі 77408,26 грн., в квітні 2019 року - 5521,32 грн., в травні 2019 року - 3526,51 грн., в червні 2019 року - 10168,56 грн.

Проте, ОСОБА_1 вказує на те, що коштів, які вказані у даному розрахунку, вона не отримувала, натомість, в січні 2019 року отримано кошти в розмірі 1500,00 грн., в лютому, березні, квітні, травні та червні 2019 року аліменти з боржника не стягувалися взагалі. Станом на 01.11.2019 року сума заборгованості по аліментам зменшилася і становить лише 85800,52 грн., замість нарахованих виконавцем раніше 184128,60 грн.

У ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону, підлягають примусовому виконанню.

За приписами пунктів 1, 3, 5, 8 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

За змістом частин першої-другої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків.

За правилами частин першої, третьої та четвертої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику.

Згідно з частинами першою-другою статті 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Особливості виконання рішень про стягнення аліментів визначені у розділі XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція № 512/5).

У пункті 2 розділу XVI Інструкції № 512/5 встановлено, що виконавець протягом десяти днів з дня відкриття виконавчого провадження здійснює заходи для отримання інформації про доходи боржника та виносить постанову про звернення стягнення на доходи боржника, оформлену відповідно до пункту 3 розділу Х цієї Інструкції. Стягнення аліментів здійснюється відповідно до вимог статті 70 Закону та пунктів 3-10 розділу Х цієї Інструкції.

Відповідно до пункту 4 розділу XVI Інструкції № 512/5 виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Рішенням суду від 10.01.2011 присуджено ОСОБА_1 аліменти як частку від заробітку (доходу) у розмірі третини частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 , а відтак сума визначається, виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, а за період, у який платник не працював виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

ОСОБА_1 зазначила, що згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, викладена інформація про заробіток та доходи боржника у 2018 році у відповідності до якої він отримує крім зарплати також і пенсію.

Так, за 2018 рік боржнику була нарахована заробітна плата у розмірі 310302 грн., й після утримання податків він отримав на руки 249793,35 грн. і його середньомісячна зарплата у 2018 році складала 20816,11 грн.

Також, у 2018 році боржник отримав дохід - пенсію у розмірі 26337 грн., по 2194,75 грн. кожного місяця.

Додавши до середньомісячної зарплати суму щомісячного доходу від пенсії, виходить 23010,86 грн. (20816,11 грн. + 2194,75 грн.).

У відповідності до рішення суду, боржник повинен був сплачувати щомісячно 1/3 частину аліментів на дитину в розмірі 7670,28 грн. (23010,86 грн. : 3)

Заробітна плата та військові пенсії у 2019 році зросли і з боржника у 2019 році необхідно було стягувати аліменти в розмірі, не менше 7670,28 грн. на місяць.

З даного розрахунку за 12 місяців 2019 року, з боржника необхідно було стягнути сукупну суму аліментів, не меншу, ніж 92043,36 грн. (7670,28х12 місяців)

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із ч.1ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 2 ст.19, ст.22 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, при цьому права громадян не можуть бути скасовані.

Згідно з ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику.

Згідно ч.1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не проводилось їх стягнення.

Відповідно ч. 4 ст. 195 СК України розмір заборгованості по аліментам обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Оскільки предметом розгляду скарги, поданої заявником у порядку, визначеному розділом VII ЦПК України, є саме неправомірна дія державного виконавця щодо визначення розміру заборгованості, з урахуванням доказів, наданим боржником, то суд виходить із того, що проведення перерахунку заборгованості по аліментах є обов`язком державного виконавця, оскільки саме в останнього знаходиться виконавчий лист на виконані.

Виходячи зі змісту статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

В судовому засіданні встановлено, що заявниця вважає, що розрахунок заборгованості по аліментам є невірним, оскільки обрахована сума виходить із середніх показників на місцевості, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 195 СК України.

Проте, суд враховує, що ОСОБА_1 в обґрунтування вимог скарги не було надано суду письмові докази (чеки), з яких вбачається, що сума заборгованості не збігається з сумою боргу, визначеною державним виконавцем Пацуріною О.В.

Також, заявником не було жодним чином спростовано наявність у боржника заборгованості по сплаті аліментів.

Щодо вимог встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, у праві виїзду за межі України, у праві керування транспортними засобами, у праві користування зброєю, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених вимог, оскільки вимоги скарги не містять жодного обґрунтування необхідності встановлення вказаних вимог, із зазначенням відповідних обставин з посиланням на порушення норм ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень ст. ст. 76, 77, 78, 80, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведені вимоги чинного законодавства України та обставини, встановлені при розгляді даної справи, суд дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 195 СК України, ст.ст. 71, 74 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 76, 77, 78, 80, 81, 260, 447, 451 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу ДВС у м. Києві Пацуріної О.В. - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Р.В. Новак