Справа № 444/2634/21
Провадження № 2/444/991/2021
УХВАЛА

про забезпечення позову

03 вересня 2021 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Мікула В. Є.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

01.09.2021р. ОСОБА_1 звернувся до Жовківського районного суду Львівської області з позовом до відповідачів Куликівської селищної ради Львівського району, Львівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, Львівська райдержадміністрація Львівської області, Жовківська міська рада про визнання незаконними та скасування рішень, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки, скасування державної реєстрації земельних ділянок.

Одночасно з позовною заявою позивач звернувся до суду про забезпечення даного позову шляхом накладення арешту на спірні земельні ділянки.

Заява мотивована тим, що оскаржуваними рішеннями Куликівської селищної ради у власність відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було передано земельні ділянки, відповідно, площею 0,10 га. в АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:016:0093) та площею 0,2061 га. в АДРЕСА_1 , яку в подальшому було поділено на дві земельні ділянки із кадастровими номерами :02:016:0068 та :02:016:0067.

Долученими до позовної заяви доказами, зокрема листом №264 від 19.08.2021р. сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_4 та доданим до нього планом земельної ділянки, доводиться та обставина, що земельні ділянки відповідачів -2 та -3 з кадастровими № :02:016:0093 та № :02:016:0068 накладаються на земельну ділянку площею 0,5515 га в АДРЕСА_1 , котру згідно Державного акту на право власності серії ЯА №725363 від 26.08.2005р., зареєстрованого за № 01:05:455:000553 було передано у власність батькові позивача ОСОБА_5 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і спадщину котрого прийняв позивач.

Враховуючи те, що ділянки відповідачів було сформовано із земельної ділянки, яку прийняв у спадщину позивач, його право власності істотно порушується. А тому він просить захистити це право в судовому порядку.

Дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне заяву про забезпечення позову задоволити, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що знаходяться або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що невжиття судом заходів забезпечення позову може унеможливити ефективний захист та поновлення прав позивача в спорі котрий розглядатиметься судом, враховуючи те, що відповідачі (оскарження права власності котрих на земельні ділянки є предметом спору) можуть відчужити ці ділянки в будь-який момент третім особам, або обтяжити їх правами третіх осіб.Відчуження відповідачами земельних ділянок матиме наслідком те, що позивач не зможе в даному процесі захистити своє право.

Аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 260, 353, 354 ЦПК України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,-

у х в а л и в:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку ОСОБА_2 (кадастровий номер :02:016:0093), площею 0,10 та., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 227.

Накласти арешт на земельну ділянку ОСОБА_3 (кадастровий номер :02:016:0068), площею 0,1732 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 227.

Визначити стягувачем за ухвалою фізичну особу: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Визначити боржником за ухвалою фізичну особу: ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Визначити боржником за ухвалою фізичну особу: ОСОБА_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали направити учасникам справи для відома, а також у Жовківський відділ державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) для негайного виконання.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до ч. 4ст. 157 ЦПК України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Строк пред`явлення до виконання відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» три роки.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи, відповідно до ст.158 ЦПК України.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Мікула В. Є.