Справа № 369/8101/19
Провадження № 2/369/689/21
РІШЕННЯ

Іменем України

27.04.2021 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

при секретарі Мазурик Д.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом Головного територіального управління юстиції у Київській області до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , треті особи: Державна казначейська служба України, Головне управління Державної казначейської служби України в Київській області, про відшкодування збитків завданих державному бюджету,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просило суд: стягнути солідарно з відповідачів на користь Державного бюджету України грошові кошти у розмірі 13 585,22 грн. в порядку регресу та перерахувати їх за наступними реквізитами: отримувач: ГУК у Київській області; код отримувача (ЄДРПОУ): 37955989; рахунок: 0001; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку (МФО) 899998, а також судовий збір у розмірі 1 921 грн. 00 копійок.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач вважає, що протиправна бездіяльність відповідачів в рамках виконавчого провадження призвело до завдання збитків ДП "Укрспирт", внаслідок чого було завдано збитків Державному бюджету України.

Ухвалою судді від 25.06.2019 було відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

Відповідач ОСОБА_3 05.08.2019 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що позивачем не було надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх позовних вимог, просила суд відмовити в задоволені позову у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 08.08.2019 також подав відзив на позовну заяву, в якому наголосив на тому, що позивачем не надано належних доказів заподіяння ним шкоди, просив відмовити повністю в задоволені позовної заяви.

Відповідача ОСОБА_2 12.09.2019 подала до суду відзив на позовну заяву, в якій наголошувала на тому, що позивач звернувся до суду з позовом з пропуском строку позовної давності, а також надав неправдиву інформацію, просила суд відмовити в позові в повному обсязі.

16.09.2019 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , в якому позивач вказав, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 намагаються затягнути строки розгляду судової справи та їх твердження є безпідставними, просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 06.11.2019 було витребувано з Окружного адміністративного суду м. Києва належним чином завірену копію рішення суду з відміткою про набранням ним чинності по справі № 826/24694/15 та копію виконавчого провадження № 47587978.

Ухвалою судді від 16.09.2020 було закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті.

В судове засідання 22.02.2021 представник позивача з`явився. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання з`явився. Проти задоволення позовних вимог заперечував та просив суд відмовити

Відповідач ОСОБА_3 та представник адвокат Глухенький О.А. в судове засідання 22.02.2021 з`явилися. Заперечували проти позову та просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Інші учасники справи у судове засідання 22.02.2021 не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі.

В судовому засіданні 22.02.2021 була оголошена перерва до 22.02.2021 до 16 год. 10 хв.. В подальшому учасники справи в судове засідання не з`явилися.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з наказом від 29.03.2007 № 233/к ОСОБА_5 було призначено на посаду головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції.

Відповідно до наказу від 26.05.2017 № 750/4 ОСОБА_5 призначено на посаду заступника начальника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Згідно з наказом від 28.04.2016 № 1053/3 ОСОБА_2 призначено на посаду заступника начальника головного територіального управління з питань державної виконавчої служби-начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Відповідно до наказу від 26.07.2017 № 2979/к ОСОБА_2 звільнено з посади заступника начальника головного територіального управління з питань державної виконавчої служби-начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Відповідно до наказу від 26.09.2011 № 770/20 ОСОБА_3 головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області перевести на посаду головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області.

Відповідно до наказу від 11.01.2016 № 15/3 ОСОБА_3 звільнено з посади головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області.

У відділі державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області на виконанні перебувало виконавче провадження № 47587978 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області у справі № 911/5288/14 про стягнення з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Клює Сервіс Менежмент" 63 842 грн. штрафу, 43 355,34 грн. пені, 7 681,53 грн. інфляційних, 5 614,64 грн. 3 % річних та 15 181,97 грн. витрат по сплаті судового збору.

ОСОБА_5 постановою від 19.05.2015 було відкрито виконавче провадження № 47587978 щодо виконання судового наказу, а також прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Докази направлення згаданої постанови про відкриття виконавчого провадження № 47587978 щодо виконання судового наказу відсутні.

Постановою від 02.06.2015 ОСОБА_5 накладено арешт на кошти боржника.

У подальшому головним державним виконавцем Броварського ВДВС Дячок С.В. на виконання постанови начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про передачу виконавчих проваджень до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області виконавчі провадження, відкриті відносно ДП "Укрспирт", 11.06.2015 були передані до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Постановою від 28.07.2015 головним державним виконавцем ВПВР Головного управління Гопцієм Р.О. ВП № 47587978 було прийнято до свого провадження.

Цього ж дня, головним державним ВПРВ Головного управління Охріменко Н.М. було прийнято постанову про приєднання виконавчого провадження № 47587978 до зведеного виконавчого провадження.

27.08.2015 ДП «Укрспирт» отримало постанову про відкриття виконавчого провадження № 47587978 щодо виконання судового наказу.

28.08.2015 ОСОБА_3 було прийнято постанови про стягнення виконавчого збору в розмірі 13 585,55 грн. та витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 116,82 грн.

Також 28.08.2015 на адресу Головного управління 28.08.2015 надійшла заява ДП "Укрспирт" про відкладення на семиденний термін виконавчих дій та передачу ТОВ "Клює Сервіс Менежмент" арештованих коштів в рахунок погашення заборгованості шляхом списання коштів з рахунку, зарахуванням їх на депозитний рахунок Головного територіального управління юстиції у Київській області з подальшим перерахуванням стягувачеві, без утримання виконавчого збору, яка мотивована тим, що постанову про відкриття виконавчого провадження від 19.05.2015 останні отримали лише 27.08.2015. Проте, про результати розгляду заяви ДП "Укрспирт" повідомлено не було, дії з передачі стягувачеві коштів державним виконавцем не були вчинені.

Згідно з виписки станом на 27.08.2015 (отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження) на рахунку ДП "Укрспирт" № НОМЕР_1 в філії Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" перебували кошти в сумі 8 620 090 грн. 46 копійок.

Платіжним дорученням від 14.09.2015 № 45601420/6 з рахунку, визначеного ДП "Укрспирт", було проведено списання коштів у розмірі 4 361 433,87 грн. на рахунок з обліку депозитних сум ВПВР Головного управління.

Відповідно до п.8 ч.1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" 06.10.2015 виконавче провадження № 47587978 було закінчено фактичним виконанням рішення суду згідно з платіжним дорученням від 22.09.2015 № 326.

14.09.2015 ДП "Укрспирт" звернулося до Господарського суду Київської області зі скаргою на бездіяльність Броварського ВДВС та Управління державної виконавчої служби Головного управління, обґрунтовуючи її тим, що державним виконавцем не направлено ДП "Укрспирт" постанову ВП № 47587978 від 19.05.2015 про відкриття виконавчого провадження, незаконно не винесено постанову про відкладення виконавчих дій та незаконно не вчинено дії з передачі арештованих коштів стягувачові в самостійному порядку.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.09.2015 було призначено розгляд скарги на 08.10.2015 з викликом уповноважених представників в судове засідання.

Проте, не зважаючи на викладене, Головним державним виконавцем ВПВР Головного управління Охріменко Н.М. за результатами виконавчих дій було видано розпорядження від 22.09.2015 № 46980218/6, що було затверджено начальником ВПВР Головного управління Білан С.В., про розподіл стягнутих грошових коштів, зокрема, щодо перерахування до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві коштів виконавчого збору у розмірі 13 585,55 гривень.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.11.2015 у справі № 911/5288/14 скаргу ДП «Укрспирт» було задоволено частково: визнано незаконною бездіяльність відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області щодо ненаправлення рекомендованою кореспонденцією постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.05.2015 ВП № 47587978, визнано незаконною бездіяльність відділу Управління державної виконавчої служби ГТУ у Київській області щодо невідкладення провадження виконавчих дій по виконавчому провадженню № 47587978, визнано незаконною бездіяльність Управління державної виконавчої служби ГТУ у Київській області щодо невчинення дій з передачі стягувачеві арештованих коштів ДП «Укрспирт» в рахунок самостійного повного погашення заборгованості за виконавчим документом.

Крім того, ухвалою Господарського суду Київської області від 07.04.2016 у справі № 911/5288/14 за скаргою Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" від 25.01.2016 № 4-2/68 на дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області було скасовано постанову відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області від 28.08.2015 ВП № 47587978 про стягнення з Державного підприємства "Укрспирт" 13 585,55 грн. виконавчого збору, визнано незаконними дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо стягнення з Державного підприємства "Укрспирт" виконавчого збору відповідно до розпорядження від 22.09.2015 № 46980218/6.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.04.2017 у справі № 910/2047/17 за позовом Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" до Головного територіального управління в Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області про стягнення 13 585,55 гривень позов було задоволено повністю, стягнуто з Державного бюджету України грошові кошти у розмірі 13 585,55 грн. на користь ДП «Укрспирт» в рахунок відшкодування шкоди.

Відповідно до платіжного доручення від 13.12.2017 № 2301 Державною казначейською службою України з Державного бюджету України на рахунок Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" було виплачена сума 13 585,55 грн. (призначення платежу: відшкодування шкоди).

Крім цього, згідно з висновком від 24.04.2019 про результати службового розслідування по факту завдання збитків Державному бюджету України в розмірі 13 585,55 грн. заступником начальника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ДячокС.В. Комісією з питань проведення службового розслідування було встановлено порушення ОСОБА_5 вимог Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону, чинного на момент вчинення порушення), Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723 та Інструкції з організації примусового виконання рішень в рамках ВП № 47587978. Порушення вимог законодавства полягало у протиправній бездіяльності, що виявилося в ненаправлені боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження.

Також під час проведення службового розслідування відносно ОСОБА_5 було виявлено обставини, що вказують на порушення ОСОБА_3 вимог статей 35, 52 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, чинного на момент вчинення порушення), Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723, що вбачається у невідкладенні дій по ВП № 47587978 та невчинення дій з передачі стягувачеві арештованих коштів ДП «Укрспирт» в рахунок самостійного повного погашення заборгованості за виконавчим документом.

Разом із цим, під час проведення службового розслідування відносно ОСОБА_5 було встановлено, що ОСОБА_2 , перебуваючи на посаді начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області до 31.07.2017, всупереч ст.ст. 83-86 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, чинного на момент вчинення порушення) належним чином не здійснювала контроль за рішеннями та діями державних виконавців при здійсненні ВП № 47587978.

Проте, Комісія з питань проведення службового розслідування з огляду на те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на час службового розслідування були вже звільнені із займаних посад, не мала можливості провести службового розслідування відносно цих осіб.

Наказом в.о. начальника ГТУЮ у Київській області № 720/4 від 24.05.2019 було затверджено, що:

- заступником начальника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дячком С.В. під час перебування його на посаді головного державного виконавця ВДВС Броварського міськрайонного управління юстиції було порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, чинного на момент вчинення порушення) та Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723 внаслідок чого ОСОБА_5 неналежно виконувались посадові обов`язки;

- внаслідок зазначеного ОСОБА_5 було завдано шкоду Державному бюджету України в розмірі 13 585,22 грн.

Обставини, встановлені у висновку від 24.04.2019 про результати службового розслідування по факту завдання збитків Державному бюджету України в розмірі 13 585,55 грн. заступником начальника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дячком С.В., встановлені також судами і в ухвалі Господарського суду Київської області від 05.11.2015 у справі № 911/5288/14, ухвалі Господарського суду Київської області від 07.04.2016 у справі № 911/5288/14 та в рішенні Господарського суду міста Києва від 27.04.2017 у справі № 910/2047/17.

Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає за необхідне проаналізувати наступні правові норми

Відповідно до статті 1 Закону України "Про державну службу" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) державна служба професійна діяльність державних службовців з підготовки пропозицій щодо формування державної політики, забезпечення її реалізації та надання адміністративних послуг; державний службовець - громадянин України, який займає посаду державної служби в державному органі, органі влади Автономної Республіки Крим або їх апараті, одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету, крім випадків, визначених законом, та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з реалізацією завдань та виконанням функцій державного органу або органу влади Автономної Республіки Крим.

Положеннями статті 3 Закону України "Про державну службу" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) регламентовані принципи державної служби: верховенство права; патріотизм та служіння Українському народу; законність; рівний доступ до державної служби; професіоналізм; доброчесність; політична неупередженість; прозорість діяльності; персональна відповідальність державного службовця.

Статтею 11 Закону України "Про державну службу" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлювалося, що державний службовець зобов`язаний: діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України; додержуватися принципів державної служби; з повагою ставитися до державних символів України; сумлінно виконувати свої посадові обов`язки; виконувати в межах посадових обов`язків рішення державних органів та/або органів влади Автономної Республіки Крим, а також накази, розпорядження та доручення керівників, надані в межах їх повноважень; додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; додержуватися встановлених законодавством правил професійної етики державного службовця; запобігати виникненню конфлікту інтересів під час проходження державної служби; додержуватися правил внутрішнього службового розпорядку відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим або їх апарату; підвищувати рівень своєї професійної компетентності.

Відповідно до статті 60 Закону України "Про державну службу" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) майнова та моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю державного службовця під час здійснення ним своїх повноважень, відшкодовується за рахунок держави. Держава в особі суб`єкта призначення має право зворотної вимоги (регресу) до винного державного службовця у розмірі та порядку, визначених законом. У разі застосування зворотної вимоги (регресу) державний службовець несе майнову відповідальність тільки за шкоду, спричинену його протиправними діями або бездіяльністю.

Основи організації та діяльності Державної виконавчої служби, її завдання, правовий статус працівників органів Державної виконавчої служби визначаються Законом України «Про державну виконавчу службу».

Згідно ст.ст. 1, 2 вказаного Закону Державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб (далі - рішень) відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 статті 31 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ч.1 статті 33 Закону України " Про виконавче провадження" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) у разі, якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання;

Відповідно вимоги статті 35 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Відповідно вимоги статті 83 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова; керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених частинами другою і третьою цієї статті. Постанови, зазначені в частинах другій - четвертій цієї статті, можуть бути оскаржені в десятиденний строк з дня їх винесення у порядку, встановленому цим Законом. Контроль за законністю виконавчого провадження здійснюють Міністерство юстиції України через Департамент державної виконавчої служби, а Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі через відповідні управління державної виконавчої служби.

Відповідно вимоги статті 84 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) здійснювати перевірку законності виконавчого провадження мають право: директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та його заступники щодо виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у будь-якому структурному підрозділі органів державної виконавчої служби; заступники начальника Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі начальники управлінь державної виконавчої служби, їх заступники щодо виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень таких управлінь і районних, міських (міст обласного значення), районних у містах відділах державної виконавчої служби, підпорядкованих зазначеним управлінням юстиції.

Відповідно вимоги статті 85 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) посадові особи, зазначені у статті 84 цього Закону, мають право витребувати виконавче провадження з відповідного органу державної виконавчої служби для його перевірки; про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів відповідною посадовою особою виноситься постанова.

Відповідно вимоги статті 86 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) посадові особи, зазначені у статті 84 цього Закону, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням вищої посадової особи, з власної ініціативи або під час розгляду поданої відповідно до частини сьомої статті 82 цього Закону скарги на постанову начальника підпорядкованого органу державної виконавчої служби, винесену за результатами розгляду скарги на рішення, дії (бездіяльність) державного виконавця, інших посадових осіб державної виконавчої служби; перевірка законності виконавчого провадження має бути проведена протягом десяти робочих днів, а зведеного виконавчого провадження протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня надходження витребуваного виконавчого провадження. Постанова про проведення або результати перевірки законності виконавчого провадження може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її прийняття у порядку, встановленому цим Законом. На час проведення перевірки виконавче провадження може бути зупинено посадовою особою, яка його витребувала, про що зазначається в постанові. Про результати перевірки законності виконавчого провадження посадовою особою, яка його витребувала, виноситься постанова, яка є обов`язковою для виконання державними виконавцями та підлеглими посадовими особами державної виконавчої служби.

Пунктами 12.21, 12.27, 12.28 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) платіжне доручення підписується керівником органу ДВС та особою, яка уповноважена на ведення відповідного рахунку органу ДВС. Дозвіл на перерахування коштів з рахунку надається виключно керівником органу ДВС або уповноваженою ним особою, який є розпорядником рахунку. Контроль за перерахуванням коштів з рахунків покладається на керівника органу ДВС.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до положення ст. 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до пп. 10 п. 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України посадові та службові особи органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), дії яких завдали шкоди, що відшкодована з бюджету, несуть цивільну, адміністративну та кримінальну відповідальність згідно з законом.

У разі встановлення в діях посадової, службової особи органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування) складу злочину за обвинувальним вироком суду щодо неї, який набрав законної сили, органи державної влади (органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування) в установленому законодавством порядку реалізовують право зворотної вимоги (регресу) до цієї особи щодо відшкодування збитків, завданих державному бюджету (місцевим бюджетам), у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інше не встановлено законодавством.

Органи державної влади (органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування) після виконання рішень суду про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного бюджету (місцевих бюджетів), у випадках, визначених цим пунктом, проводять службове розслідування щодо причетних посадових, службових осіб цих органів, якщо рішенням суду не встановлено в діях посадових, службових осіб складу злочину.

За результатами службового розслідування органи державної влади (органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування) та органи прокуратури за поданням відповідних матеріалів органами Державної казначейської служби України у місячний строк можуть звернутися до суду з позовною заявою про відшкодування збитків, завданих державному бюджету (місцевим бюджетам), з пред`явленням зворотної вимоги (регресу) у розмірі виплаченого відшкодування до посадових, службових осіб цих органів, винних у завданні збитків (крім відшкодування виплат, пов`язаних із трудовими відносинами та відшкодуванням моральної шкоди).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» кошти, виплачені за рішенням суду про стягнення коштів згідно з цим Законом, вважаються збитками державного бюджету. Посадова, службова особа державного органу, державного підприємства або юридичної особи, дії якої призвели до збитків державного бюджету, несе відповідальність згідно із законом.

Орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, звертається до суду з позовами про відшкодування збитків, завданих державному бюджету.

Державні органи після виконання рішень суду про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного бюджету, у випадках, визначених цим Законом, проводять службове розслідування щодо причетних посадових, службових осіб таких органів, якщо рішенням суду не встановлено складу кримінального правопорушення в діях зазначених осіб.

За результатами службового розслідування державні органи та органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у місячний строк можуть звернутися до суду з позовною заявою про відшкодування збитків, завданих державному бюджету, з пред`явленням зворотної вимоги (регресу) у розмірі виплаченого відшкодування до посадових, службових осіб таких органів, винних у завданні збитків (крім відшкодування виплат, пов`язаних із трудовими відносинами та відшкодуванням моральної шкоди).

Після виконання рішень суду відповідно до цього Закону за поданням органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, державний орган, до сфери управління якого належить державне підприємство, забезпечує проведення службового розслідування щодо службових осіб державного підприємства, дії яких призвели до збитків державного бюджету, якщо рішенням суду в діях зазначених осіб не встановлено складу кримінального правопорушення.

За результатами службового розслідування органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів за поданням відповідних матеріалів державними органами в місячний строк можуть звернутися до суду з позовом про відшкодування збитків, завданих державному бюджету, з пред`явленням зворотної вимоги (регресу) у розмірі виплаченого відшкодування до службових осіб державних підприємств, винних у завданні збитків.

Як передбачено ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.

За змістом ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч.ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням встановлених судом обставин у справі та проаналізованих правових норм суд приходить до наступних висновків.

Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог статті 1166 ЦК України покладено на відповідача.

З огляду на надані суду докази, посади відповідачів на час виникнення спірних правовідносин, вимоги законодавства та обставини, встановлені в ухвалі Господарського суду Київської області від 05.11.2015 у справі № 911/5288/14, ухвалі Господарського суду Київської області від 07.04.2016 у справі № 911/5288/14 та в рішенні Господарського суду міста Києва від 27.04.2017 у справі № 910/2047/17, а також у висновку за результатами службового розслідування відносно відповідача ОСОБА_5 , вбачається, що внаслідок неналежного виконання відповідачами своїх посадових обов`язків та їх винної, протиправної бездіяльності Державному бюджету України було завдано майнову шкоду у розмірі 13 585,22 грн. У ході розгляду справи відповідачами ці обставини не були спростовані належними та допустимим доказами.

Разом з тим, регрес це право відповідальної особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким відповідальна особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим і виникло нове пов`язане саме з регресною вимогою.

У зв`язку із викладеним суд вважає регресні вимоги позивача про стягнення з відповідачів 13 585,22 грн. доведеними, обґрунтованими та заявленими в межах строку позовної давності (висновок за результатами службового розслідування було затверджено 24.05.2019, позовну було подано до суду 24.06.2019).

Таким чином, враховуючи все вище викладене, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів солідарно на користь державного бюджету судовий збір в розмірі 1921,00 грн.

При цьому, з огляду на низку тверджень сторін, що не стали предметом аналізу в даному рішенні, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

З огляду на вищенаведене, керуючись ст. ст.1166, 1191 ЦК України, ст.ст. 11, 31, 33, 35, 83-86 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), ст. ст. 1, 3, 11, 60 Закону України "Про державну службу" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), пп. 10 п. 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, ст. 6 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», ст.ст. 4, 12, 76-82, 141, 259, 263-268, 351, 352, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позов Головного територіального управління юстиції у Київській області до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , треті особи: Державна казначейська служба України, Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області, про відшкодування збитків завданих державному бюджету задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Державного бюджету України грошові кошти у розмірі 13 585 (тринадцять тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 22 коп. в порядку регресу та перерахувати їх за наступними реквізитами: отримувач: ГУК у Київській області; код отримувача (ЄДРПОУ): 37955989; рахунок: 0001; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку (МФО) 899998, а також судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Головне територіальне управління юстиції у Київській області, , адреса: 02002, м. Київ, вул. Є. Сверстюка, 15.

Відповідач 1: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач 2: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач 3: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа 1: Державна казначейська служба України, , адреса: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6.

Третя особа 2: Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області, , адреса: 01196, Київ, площа Лесі Українки,1.

Суддя: Т.В. Дубас