У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Крегул М.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради , про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради , про визнання права власності на автобусну зупинку в комплексі з торговим павільйоном загальною площею 31,2 кв.м. за адресою : АДРЕСА_1 та на автобусну зупинку в комплексі з торговим павільйоном, загальною площею 15.6 м. АДРЕСА_2 .

У позовній заяві позивач вказує на те , що в 2007 році за спільні кошти ним та його дружиною ОСОБА_2 було проведено будівництво приміщення торгівельних павільйонів на автобусній зупинці за адресою : АДРЕСА_1 та на автобусній зупинці в комплексі з торговим павільйоном, загальною площею 15.6 м.2 , в АДРЕСА_2 . Після чого , в червні 2007 року та жовтні 2007 року Управлінням майном міста Ужгород з його дружиною ОСОБА_2 було укладено договір на безкоштовне корстування автозупинкою , комплексом з торговим павільйоном АДРЕСА_1 та на автобусній зупинці в комплексі з торговим павільйоном, загальною площею 15.6 м.2 в АДРЕСА_2 ) терміном на 10років.

Позивач зазначає, що враховуючи те, що оскільки процес реєстрації права власності на спірне майно на даний час в позасудовому порядку є неможливим, а зазначене майно побудоване за спільні кошти подружжя ОСОБА_3 , то є всі підстави вважати, що він є власником даного об`єкту. Зазначає, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла та на випадок своєї смерті заповіту не залишила, відтак, спадкування належного їй майна здійснюється за законом. Позивач вказує, що оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні у нього, то нотаріусом Першої Ужгородської державної нотаріальної контори йому відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину.

Згідно з позовними вимогами позивач просить у зв`язку з наведеним у позові - визнати за ним ОСОБА_1 право власності на автобусну зупинку в комплексі з торговим павільйоном загальною площею 31,2 кв.м. за адресою : АДРЕСА_1 та на автобусну зупинку в комплексі з торговим павільйоном, загальною площею 15.6 м. АДРЕСА_2 ) .

Суддя ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами приходить до наступних висновків.

Положеннями ч. 1 ст. 185 ЦПК України, зазначено, що суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням вказаного, зазначений позов підлягає залишенню без руху, оскільки, поданий з порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а саме:

Так, згідно п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Так, у позовній заяві вказана ціна позову 200 000 (дві тисячі) гривень.У відповідності до ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має майновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового і немайнового характеру. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив позовні вимоги, майнового характеру. Однак, позивачем при подачі даного позову було сплачено судовий збір за одну позовну вимогу майнового характеру в розмірі 2000 грн 00 коп..

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Частиною 4 ст. 177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Всупереч зазначеним вимогам, до позовної заяви не додано жодного документу (доказу) на підставі якого, позивачем було встановлено саме таку вартість спірного майна. 200 000 ,00 грн (двісті тисяч гривень) .

Порядок визначення ціни позову регламентовано ст.176 ЦПК України.

Зокрема, згідно п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається - вартістю майна. За змістом даної норми, під вартістю нерухомого майна розуміється грошова сума, за яку зазначене майно може бути продано в цьому населеному пункті чи місцевості на час розгляду справи.

Всупереч зазначеному положенню, позовна заява не відповідає вимогам закону щодо визначення ціни позову та надання доказів на підтвердження вартості спірного спадкового майна. Ціну позовної вимоги майнового характеру, а саме, про визнання права власності на автобусну зупинку в комплексі з торговим павільйоном загальною площею 31,2 кв.м. за адресою : АДРЕСА_1 та на автобусну зупинку в комплексі з торговим павільйоном, загальною площею 15.6 м.2 в АДРЕСА_2 ) , позивачем визначено у розмірі 200 000 ,00грн., відповідно, судовий збір сплачено в розмірі 2000,00 гривень.

Така вартість спірного майна позивачем визначена на підставі даних, які він вважає є оцінкою майна, а саме з оголошення про проведення аукціону про первісну вартість об`єкту оренди . Однак, інформація що міститься в оголошенні про проведення аукціону в мережі Інтернет на спеціалізованих сайтах щодо вартості нерухомого майна не є належним доказом ціни позову в конкретній судовій справі та при звернені особи до суду за захистом своїх прав.

За змістом даної норми, під вартістю нерухомого майна розуміється грошова сума, за яку зазначене майно може бути продано в цьому населеному пункті чи місцевості на час розгляду справи.

Натомість, вартість майна, зазначена в оголошенні про проведення аукціону в інтернет мережі будь яким користувачем щодо продажу такого майна - не може слугувати доказом на підтвердження оцінки нерухомості. Отже, вартість майна на сайтах, розміщена користувачами при продажі майна не може застосовуватись при визначенні вартості майна в розумінні положень ст.176 ЦПК України.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання визначено Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно з положеннями вказаного Закону, документом, що містить висновки про вартість майна, є звіт про оцінку майна. Визначення оціночної вартості здійснюється суб`єктами оціночної діяльності, які мають сертифікат суб`єкта оціночної діяльності за напрямом та спеціалізацією, що відповідають об`єкту оцінки.

Виходячи з наведеного, позивачу необхідно надати суду доказ щодо дійсної вартості спірного майна, яким в даному випадку є звіт про оцінку майна. Якщо вартість майна є більшою, аніж вона визначена у позовній заяві, вказати відповідну ціну позову та при необхідності доплатити судовий збір у відповідності до п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», якщо його розмір перевищує сплачений, з поданням суду оригіналу такої квитанції.

Окрім цього, позивач у позовній заяві вказує, що звертався до Першої Ужгородської державної нотаріальної контори про оформлення спадщини на спірне майно та йому відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину, однак, доказів такого звернення до суду позивачем не подано.

Одночасно позивач вказує, на те , що в червні 2007року та жовтні 2007року Управлінням майном міста Ужгород з його дружиною ОСОБА_2 було укладено договір на безкоштовне корстування автозупинкою комплексом з торговим павільйоном АДРЕСА_1 ) та на автобусній зупинці в комплексі з торговим павільйоном, загальною площею 15.6 м.2 в АДРЕСА_2 ) терміном дії яких був встановлений на 10 років до 2017року, та на день подання позову такий закінчився

Всупереч вимог ч.3 п.п.5, 9 ст. 175 ЦПК України позовна заява містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; з зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини однак, такі не додано позивачем до позовної заяви та така не містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що дану позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк, протягом якого він повинен усунути вказані недоліки.

Керуючись ст. ст. 175-177, 185 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради , про визнання права власності , залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення вказаних у даній ухвалі недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити при цьому, що в разі не усунення у визначений строк недоліків, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: М.М. Крегул