Справа № 352/1021/20
Провадження № 22-ц/4808/559/21
Головуючий у 1 інстанції Хоминець М. М.
Суддя-доповідач Девляшевський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Девляшевського В.А.,

суддів: Бойчука І.В., Фединяка В.Д.,

секретаря Капущак С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ Фінансова компанія Довіра та Гарантія, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Антипова І.В. про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тисменицького районного суду, ухвалене головуючою суддею Хоминець М.М. 11 січня 2021 року,

в с т а н о в и в:

У червні 2020 року представник ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ТОВ Фінансова компанія Довіра та Гарантія, у якому просив визнати незаконним і скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Антипової І.В. від 17.07.2018. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за заявою відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень рішенням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Антипової І.В. від 17.07.2018 змінено умови обтяження об`єкту нерухомого майна (земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0324 площею 0,1411 га по АДРЕСА_1 ), що належить позивачу на праві приватної власності, шляхом заміни іпотекодержателя за договором іпотеки від 06.02.2008 з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». Вважає рішення державного реєстратора незаконним. Позивач вказав, що рішенням Тисменицького районного суду від 01.10.2019 у справі № 352/1021/19, визнано незаконним і скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С.П. щодо іпотеки та записи щодо іпотеки об`єктів нерухомого майна - присадибної земельної ділянки та домоволодіння по АДРЕСА_1 , внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 07.04.2014 р. за № 5291130 та № 5291037; визнано незаконним і скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С.П. за індексним № 12210573 від 07.04.2014 щодо обтяження (заборони на нерухоме майно) та записи про зміну умов обтяження об`єктів нерухомого майна - присадибної земельної ділянки та домоволодіння за вказаною вище адресою, внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 07.04.2014 р. за № 5291254 та № 5291204. З незаконності рішень державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С.П., на думку представника, випливає і незаконність рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Антипової І.В. від 17.07.2018 як похідної вимоги, а тому просив позов задовольнити.

Ухвалою Тисменицького районного суду від 19.11.2020 до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача залучено приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Антипову І.В.

Рішенням Тисменицького районного суду від 11 січня 2021 року у позові ОСОБА_1 до ТОВ Фінансова компанія Довіра та Гарантія, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Антипова І.В. про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає оскаржене рішення ухваленим з неправильним застосуванням норм ч.1 ст. 188 ЦПК України, ст. ст. 3,24 ЗУ Про іпотеку, ч. 1 ст. 210, ч. 1 ст. 510 ЦК України. Апелянт зазначив, що рішенням Тисменицького районного суду у справі №352/1021/19, яке набрало законної сили, визнано незаконним і скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С.П. щодо іпотеки та записи щодо іпотеки об`єктів нерухомого майна - присадибної земельної ділянки та домоволодіння по АДРЕСА_1 , внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 07.04.2014 р. за № 5291130 та № 5291037; визнано незаконним і скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С.П. за індексним № 12210573 від 07.04.2014 щодо обтяження (заборони на нерухоме майно) та записи про зміну умов обтяження об`єктів нерухомого майна - присадибної земельної ділянки та домоволодіння за вказаною вище адресою. А тому, на думку позивача, ПАТ Дельта Банк не набуло право вимоги за вищезазначеними іпотечними договорами. Апелянт вважає, що правочин, укладений між ПАТ Кредитпромбанк та ПАТ Дельта Банк щодо відступлення прав вимоги за вказаними іпотечними договорами було вчинено з порушенням вимог ст. 24 ЗУ Про іпотеку, ч.1 ст. 210 ЦК України, відтак ПАТ Дельта Банк не стало кредитором у згаданих іпотечних договорах. Таким чином, на думку позивача, ПАТ Дельта Банк не ставши кредитором у зобов`язанні, не зміг передати право вимоги ТОВ ФК Довіра та Гарантія. Враховуючи вказане, просить оскаржене рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Антипова І.В. правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направляла.

У надісланому на адресу апеляційного суду відзиві ТОВ ФК Довіра та Гарантія вказало, що 11.07.2018 між відповідачем та ПАТ Дельта Банк було укладено Договір №667/К купівлі-продажу майнових прав, відповідно до якого до ТОВ ФК Довіра та Гарантія перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №06/02/08-СС від 06.02.2008, який укладено між ВАТ Кредитпромбанк та ОСОБА_1 та права іпотекодержателя за договором іпотеки №13/02/І01/08-СС. Вказана обставина встановлена також постановою Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 352/1021/19. Відповідач зазначає, що державна реєстрація прав та їх обтяжень була здійснена державним реєстратором Антиповою І.В. на підставі вимог чинного законодавства, а також зазначеного вище договору купівлі-продажу майнових прав. ТОВ ФК Довіра та Гарантія вказує, що позивачем не зазначено які саме його права та інтереси було порушено в даному спорі. А тому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, оскаржене рішення залишити без змін.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Антипова І.В. в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі.

В засідання апеляційного суду представник відповідача ТОВ ФК Довіра та Гарантія, позивач ОСОБА_1 та його представник не з`явилися з невідомих причин, хоча про час і місце судового розгляду були повідомлені завчасно у встановленому законом порядку. Отже є правові підстави для розгляду справи у їх відсутності.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зазначеним вимогам судове рішення в даній справі відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що згідно п.1 ч.2 розділу П «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 834-VШ від 26.11.2015 р., який набрав чинності 13.12.2015 р., з дня набрання чинності цим Законом нотаріуси наділяються повноваженнями державних реєстраторів прав на нерухоме майно та можуть здійснювати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень без вчинення нотаріальної дії щодо такого майна. А тому дійшов до висновку про необґрунтованість твердження позивача про те, що із незаконності рішень державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С.П. за індексним № 12210564 від 07.04.2014 р. та за індексним № 12210573 від 07.04.2014 р., підтвердженої рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 01.10.2019 р. у справі № 352/1021/19, випливає і незаконність рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Антипової І.В. від 17.07.2018 р.

З тцим висновком погоджується і колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 06.02.2008 між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 06/02/08-СС про надання останньому кредиту в розмірі 802 083 грн з кінцевим терміном погашення 05.02.2021(а.с.109-110).

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 06.02.2008 між сторонами укладено два іпотечних договори, посвідчених приватним нотаріусом Тисменицького районного нотаріального округу Угорчак Н.М., а саме: іпотечний договір № 13/02/І01/08-СС, зареєстрований у реєстрі за № 526, за умовами якого ОСОБА_1 передав у іпотеку банку земельну ділянку площею 0,1411 га з кадастровим номером :02:001:0324 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с.111-113), та іпотечний договір № 13/02/І02/08-СС, зареєстрований у реєстрі за № 524, предметом іпотеки за яким є домоволодіння по АДРЕСА_1 загальною площею 380,1 кв.м. (а.с.114-116).

26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., підписано акт приймання-передачі прав вимоги до договору купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013 р., який також посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., де під порядковим номером 6 зазначено кредитний договір № 06/02/08-СС від 06.02.2008 р., боржником за яким є позивач.

11 липня 2018 між правонаступником ВАТ «Кредитпромбанк» - ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір № 667/К купівлі-продажу майнових прав, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. за реєстровим № 678 (а.с.117). Відповідно до додатку № 1 до зазначеного договору право грошової вимоги за укладеними із позивачем кредитним та іпотечними договорами перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (а.с.118-128).

17 липня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень та прийнято два рішення про проведення державної реєстрації іншого речового права, іпотеки за ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», а саме: рішення за індексним № 42100038 щодо домоволодіння по АДРЕСА_1 (а.с.51) та рішення за індексним №42099860 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0324 (а.с.53), якими внесено записи про зміну іпотекодержателя з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (а.с. 98, 100).

Законом України «Про внесення змін до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 26 листопада 2015 №834-VIII ( далі- Закон України №834-VIII), який набрав чинності 13 грудня 2015 року, Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено в новій редакції.

У частині другій розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України №834-VIII від 26 листопада 2015 року встановлено, що з дня набрання чинності цим Законом нотаріуси наділяються повноваженнями державних реєстраторів прав на нерухоме майно та можуть здійснювати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень без вчинення нотаріальної дії щодо такого майна.

Отже, з набранням чинності 13 грудня 2015 року Закону України №834-VIII від 26 листопада 2015 року нотаріуси наділені повноваженнями державних реєстраторів прав на нерухоме майно та вправі здійснювати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень без вчинення ними нотаріальної дії щодо такого майна.

Посилання апелянта на те, що визнання незаконним і скасування рішення від 07.04.2014 державного реєстратора прав на нерухоме майно щодо іпотеки згаданого вище нерухомого майна на підставі рішення Тисменицького районного суду від 01.10.2019, яке перебуває у законній силі, тягне за собою недійсність рішення іншого реєстратора приватного нотаріуса Антипової І.В. від 17.07.2018, колегія суддів відхиляє. Адже, з матеріалів справи вбачається, що зобов`язання за кредитним договором, який забезпечено іпотекою згідно угоди, укладеної з ОСОБА_1 , не виконано. Іпотечні договори №13/02/08-СС і №13/02/І01/08-СС від 06.02.2008 недійсними не визнавались.

Договір №667/К про купівлю-продаж майнових прав від 11.07.2018 між правонаступником ВАТ КредитпромбБанк - ПАТ Дельта Банк і ТОФ ФК Довіра та Гарантія укладено з дотриманням встановленого законом порядку.

Отже, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Антіпова І.В. 17.07.2018 на законних підставах здійснила державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог, у задоволені яких судом першої інстанції обгрунтовано відмовлено.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновком суду першої інстанції стосовно установлених обставин справи, містять посилання на факти, які були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи вказане, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням вимог норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тисменицького районного суду від 11 січня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного її тексту.

Суддя-доповідач: В.А. Девляшевський

Судді: І.В. Бойчук

В.Д. Фединяк

Повний текст постанови складено 30 квітня 2021 року.