Справа № 182/3419/21
Провадження № 2/0182/2153/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14.12.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Багрової А.Г.

за участю секретаря судового засідання - Снєгульської В.М.

розглянув за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Нікопольської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів

Заяви по суті справи.

Нікопольська міська рада звернулась до суду з позовними вимогами до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та просить суд стягнути з ОСОБА_1 безпідставно збережені кошти в розмірі 80660,14 грн., стягнути з ОСОБА_2 безпідставно збережені кошти в розмірі 80660,14 грн, а також понесені судові витрати на сплату судовго збору в розмірі 2419,80 грн.(а.с. 1-8).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що на земельній ділянці з кадастровим номером 121160000:03:043:0012 розміщена будівля авто мийки на 2 пости з автостоянкою для легкових автомобілів. Зазначене нерухоме майно належить на праві івласності в рівних частках відповідачам на підставі договору купівлі-продажу від 05.04.2013 року. Зазначене нерухоме майно має адресу: АДРЕСА_1 (відбулась заміна адреси з АДРЕСА_2 ) Пропорційно до своїх часток відповідачі є користувачами земельної ділянки площею 0,1775 га (1775 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :03:043:0012, на якій розміщено нерухоме майно. Документів, які б підтверджували право користування земельною ділянкою (договір оренди) по АДРЕСА_1 та відомості про сплату відсутні. Оскільки земельна ділянка має кадастровий номер, то в розумінні ст. 79 ЗК України вона є сформованою, код цільового призначення - 1.11.6 (інша комерційна діяльність). За період з 01.06.2018 року по 30.04.2021 року відповідачами безпідставно збережено кошти на суму 161320,27 грн (по 80660,14 грн). Претензіями від 04.03.2021 року №98/21; 99/21; 100/21 поінформовано відповідачів про необхідність сплатити безпідставно збережені кошти, але у добровільному порядку вказану суму не сплачено. В розумінні ст. 377 ЦК України, ст.ст. 120, 79-1 ЗК України відповідачам , які набули право власності на нерухоме майно, перейшло право користування на земельну ділянку по АДРЕСА_1 (попередня адреса: АДРЕСА_2 ), площею 0,1775 га, на якій воно розміщено, без зміни цільового призначення землі в обсязі та умовах, встановлених для попереднього землекористувача. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї земельної ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч.1 ст. 1212 ЦК України.

Відповідачі відзив на позовну заяву не подали, повідомлялись про розгляд справи належним чином(а.с. 51-52).

Інших заяв по суті справи учасниками справи не надано.

Процесуальні дії у справі.

24.09.2021 року по справі відкрито провадження та постановлено розглянути за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.45)

Судом встановлено.

Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Отже, законодавець розмежовує поняття "земельний податок" та "орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності" в залежності від правових підстав передання прав землекористування такими ділянками.

Відповідно до статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено частиною першою статті 21 Закону України "Про оренду землі".

Згідно із частиною першою статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої, дев`ятої статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків.

Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідків події.

Отже, у випадку використання землекористувачем сформованої земельної ділянки комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору оренди власник такої земельної ділянки (орган місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади) може захистити своє право на компенсацію йому вартості неотриманої орендної плати в порядку статті 1212 ЦК України.

Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини другої статті 120 ЗК України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Зазначені правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі N 629/4628/16-ц та від 20 листопада 2018 року у справі N 922/3412/17.

Згідно матеріалів справи, судом встановлено, що спірній земельній ділянці площею 0,1775 га комунальної власності присвоєно кадастровий номер :03:043:0012, вона вважається сформованою (є сформованим об`єктом цивільних прав) та перебувала в оренді ТОВ „Ніка-Побутсервіс" на підставі договору оренди землі від 08.02.2008 року з Нікопольською міською радою (строк дії якого закінчився 08.08.2011 року) як ділянка, закріплена за об`єктами нерухомого майна ( стоянка автотранспорту з пунктом технічного обслуговування), якими володів на праві власності ТОВ „Ніка-Побутсервіс" за адресою: АДРЕСА_2 ( в серпні 2009 року відділом архітектури та містобування міської ради присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 ) (а.с.13-19).

Щодо цієї земельної ділянки площею 0,1775 га ТОВ „Ніка-Побутсервіс" договір оренди не поновлював, але продовжував фактично користуватись.

05.04.2013 року ТОВ „Ніка-Побутсервіс" продав в рівних частках відповідачам по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 будівлю автомийки на 2 пости з автостоянкою для легкових автомобілів, що знаходяться на земельній ділянці площею 0,1775 га, кадастровий номер :03:043:0012 (а.с.11). Відомості про права власності на зазначене нерухоме майно внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 5-10).

Правовий механізм переходу прав на землю, пов`язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, викладено у статті 120 Земельного кодексу України (далі - ЗК).

Виходячи зі змісту статті 120 ЗК, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі. Водночас виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Водночас зі змісту статті 125 ЗК випливає, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Зважаючи на положення статті 125 ЗК, новий власник земельної ділянки не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства.

Отже, з моменту виникнення права власності на вищезазначене нерухоме майно у відповідача виник обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під нежитловими будівлями.

Доказів належного оформлення відповідачами права користування земельною ділянкою кадастровий номер :03:043:0012, зокрема укладення відповідних договорів оренди з Нікопольською міською радою та державної реєстрації такого права, матеріали справи не містять.

Актом обстеження земельної ділянки площею 0,1775 га, кадастровий номер :03:043:0012 за адресою АДРЕСА_1 ( раніше АДРЕСА_2 ) від 14.05.2021 року підтверджено фактичне користування відповідачами цієї земельної ділянки, на якій розташоване належне їм нерухоме майно (а.с. 20-21).

Позивачем неодноразово було повідомлено відповідачів про необхідність оформлення прав користування земельною ділянкою площею 0,1775 га, кадастровий номер :03:043:0012 за адресою АДРЕСА_1 ( раніше АДРЕСА_2 ), на якій знаходиться належне на праві спільної часткової власності нерухоме майно та сплату коштів за користування земельною ділянкою (а.с. 22-27). Однак в добровільному порядку відповідачі право користування на зазначену земельну ділянку не оформлюють та не сплачуть відповідно кошти за користування нею.

Позивачем надано суду розрахунок безпідставно збережених коштів за користування відповідачами земельною ділянкою площею 0,1775 га за період з 01 .06.2018 року по 30.04.2021 року на суму 161320,27 грн., виходячи з даних про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки з урахуванням змін нормативної грошової оцінки, які мали місце в цей період, з посиланням на те, що до спірної ділянки в цей період застосовувалися різні коефіцієнти функціональності для її нормативної грошової оцінки.

Наявність різної нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :03:043:0012 площею 0,1775 га позивач підтвердив листом Міськрайонного управління у Нікопольському районі та м. Нікополі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 30.11.2020 року №454/120-20 (а.с.28-31)

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про можливість прийняття як належних доказів у справі наданий позивачем розрахунок розміру безпідставно набутих коштів з урахуванням інформації Міськрайонного управління у Нікопольському районі та м. Нікополі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 30.11.2020 року №454/120-20 згідно з листом від 30.11.2020 року №454/120-20, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 року по справі № 905/1680/20.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку, що відповідачі як фактичні користувачі земельної ділянки, які без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберегли у себе кошти у розмірі 161320,27 грн (по 80660,14 грн кожний відповідач відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності), зобов`язані повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 141 ЦПК України покладається на відповідачів в рівних частках.

Керуючись ст. ст.4,5, 10, 12,13 76-83, 141, 263-265,268,273,354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Нікопольської міської ради задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Нікопольської міської ради Дніпропетровської області безпідставно збережені кошти у розмірі 80660,14 грн. ( вісімдесят тисяч шістсот шістдесят грн. 14 коп.) за фактичне користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:043:0012 без належного оформлення за період з 01.06.2018 року до 30.04.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Нікопольської міської ради Дніпропетровської області безпідставно збережені кошти у розмірі 80660,14 грн. ( вісімдесят тисяч шістсот шістдесят грн. 14 коп.) за фактичне користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:043:0012 без належного оформлення за період з 01.06.2018 року до 30.04.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Нікопольської міської ради Дніпропетровської області сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1209,90 грн. ( одна тисяча двісті дев`ять грн. 90 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Нікопольської міської ради Дніпропетровської області сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1209,90 грн. ( одна тисяча двісті дев`ять грн. 90 коп.)

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його повного складення .

Повне рішення складено 14.12.2021 року.

Дані про учасників справи:

Позивач - Нікопольська міська рада ( 53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд.3 , )

Відповідач - ОСОБА_1 , , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя: А. Г. Багрова