Справа №428/7432/20
Провадження №2/428/47/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Голуб Т.М.,

представника позивача Бездолі О.В. ,

відповідача ОСОБА_10 ,

представника відповідача Юрченка В.Г. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_10 про припинення права власності на частку у спільному майні,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Бездоля Олександр Вікторович в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_10 про припинення права власності на частку у спільному майні.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач та відповідач є співвласниками квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 8/9 часок та 1/9 частки, відповідно.

Відповідач зареєстрований в спірній квартирі, але постійно в ній не проживає. Також в спірній квартирі зареєстрована і проживає їх мати ОСОБА_5 .

Позивач запропонував відповідачу виплатити йому вартість його частки, проте вирішити це питання в позасудовому порядку не вдалось.

Спірна квартира не може бути поділена в натурі, відповідач нею не користується, комунальні послуги не сплачує. Іноді він з`являється в квартирі, чинить сварки з матір`ю, вчиняє щодо неї домашнє насильство.

Спільне користування квартирою разом з відповідачем є неможливим.

Таким чином, припинення права власності відповідача на його частку квартири не завдасть істотної шкоди його інтересам, оскільки він і надалі залишиться зареєстрованим в цій квартирі.

Просив суд:

припинити право власності ОСОБА_10 на 1/9 частку квартири, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнати за позивачем право власності на 1/9 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

23.09.2020 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та витребувано докази.

25.02.2021 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, який не приймається судом, оскільки він поданий з порушенням строку, визначеного ухвалі про відкриття провадження у справі від 23.09.2020 року та не містить доказів його направлення позивачу та представнику позивача.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився.

Представник позивача адвокат Бездоля О.В. в судовому засіданні підтримав позовну заяву, підтвердив доводи, викладені в ній.

Відповідач ОСОБА_10 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що позивача останній раз він бачив в 2019 році, ніяких пропозицій щодо викупу його частки квартири він не робив. Він не живе в спірній квартирі, бо мешкає з іншою жінкою. Саме через спірну квартиру у нього є конфлікт з матір`ю. Він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 2006 року і проживав в квартирі по грудень 2019 року Він сплачував комунальні послуги за 20 кв.м площі, зараз такої можливості у нього немає. Мати виганяла його з квартири та створювала неможливі умови для проживання. Зараз він живе в однокімнатній квартирі своєї цивільної дружини.

Представник відповідача адвокат Юрченко В.Г. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що відсутні підстави для позбавлення позивача права власності на його частку квартири. З визначеною вартістю квартири він не згоден.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що між братами ОСОБА_10 існує конфлікт через житло. Два місяці назад в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , він налагоджував телевізор. Разом з ОСОБА_4 вони встановлювали в квартирі нову батарею, той також домовився про заміну вікна на металопластикове. В період 2020-2021 років він ОСОБА_10 в спірній квартирі не бачив.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що ОСОБА_5 йому скаржилась, що у них в квартирі існує графік відвідування кухні. Він особисто ремонтував замок на вхідних дверях. ОСОБА_10 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , бачив восени 2020 року, коли той забирав якісь речі. Коли ОСОБА_10 жив в цій квартирі, то разом з ним жила його дружина. Влітку ОСОБА_10 в цій квартирі не живе, бо в цей час живе на дачі. Вже два роки ОСОБА_10 і взимку не живе у квартирі.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що у неї існує конфлікт з сином ОСОБА_10 через квартиру. Він бив її, тягав за волосся, хотів, щоб вона надала домову книгу, щоб він прописав свою жінку. Кімната сина закрита, через це вона не може потрапити на балкон. Приблизно три роки ОСОБА_10 не живе в квартирі і не сплачує комунальні послуги.

Вислухавши пояснення учасників справи, свідчення свідків, дослідивши письмові матеріали справі, суд встановив наступне.

ОСОБА_4 та ОСОБА_10 є співвласниками квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 8/9 часок та 1/9 частки, відповідно, що підтверджується копією договору міни від 15.08.2006 року, копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.06.2006 року, копією договору дарування квартири від 13.01.2018 року та копією інформаційної довідки від 04.09.2020 року №222718843.

Згідно з копією звіту про оцінку майна, зробленого приватним виробничо-комерційним підприємством «Кварта», ринкова вартість квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 13.08.2020 року становить 286500 грн.

Згідно з даними технічного паспорту спірна квартира складається з двох кімнат.

Згідно даних домової книги за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_10 та ОСОБА_5 .

Згідно з висновком про результати розгляду матеріалів ЖЄО №21034 від 14.08.2020 року факт сімейного насильства з боку ОСОБА_10 по відношенню до ОСОБА_5 не підтвердився.

02.11.2020 року позивач ОСОБА_4 вніс на депозитний рахунок суду 31833,34 грн., що підтверджується квитанцією від 02.11.2020 року №0.0..1.

В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Суб`єктами права власності є український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 цього Кодексу.

Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. (ст. 318 ЦК України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. (ч.1-3 ст. 319 ЦК України).

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Статтею 365 ЦК України встановлено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

З аналізу вищенаведених норм права можна зробити висновок, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Припинення права власності на частку у спільній власності за правилами статті 365 ЦК України допускається лише за відсутності можливості у співвласників поділу в натурі спільного майна, що є у спільній частковій власності, оскільки поділ в натурі майна, що є у спільній частковій власності, припиняє неможливість спільного володіння і користування майном, і при дотриманні прав та інтересів всіх співвласників унеможливлює примусове припинення права власності одного з них.

Суду не було надано жодних доказів того, що виділ належної відповідачу частки спірної квартири в натурі дійсно є неможливим.

Також суду не було надано доказів того, що припинення права власності не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача. Суд відзначає, що не можна вважати незначною 1/9 частку у праві власності на спірну квартиру.

Суду не було надано жодних доказів того, що спільне володіння та користування спірною квартирою її співвласниками є неможливим.

Зі свідчень свідка ОСОБА_6 встановлено, що між братами ОСОБА_10 існує конфлікт через житло. Проте позивач ОСОБА_10 мешкає в м. Вінниця, відповідач протягом останніх трьох років в спірній квартирі також не проживає, що також спростовує доводи позовної заяви, що спільне володіння та користування спірною квартирою її співвласниками є неможливим.

Наявність конфлікту між відповідачем та його матір`ю також не свідчить про неможливість власників спільно володіти та користуватись квартирою.

Зазначене свідчить про неспроможність доводів представника позивача, якими він обґрунтовував позовні вимоги, а недоведеність такого факту виключає можливість задоволення позовних вимог.

Крім того, суд відзначає, що статтею 1 Першого протоколу до Конвенції закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

У статті 6 Конвенції проголошено принцип справедливого розгляду справи, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Аналогічний принцип закріплено й у національному законодавстві, а саме у частині 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором частина 1 статті 5 ЦПК України).

Враховуючи баланс інтересів сторін цього спору, суд відзначає, що у відповідача у власності немає іншого житла. Припинення права власності на належну йому частку у праві власності на квартиру, на думку суду, завдасть істотної шкоди його інтересам, а завдана внаслідок припинення права шкода буде істотною.

Посилання представника позивача на несплату відповідачем комунальних послуг не є підставою для припинення його частки у спільній частковій власності, оскільки належним способом захисту у цьому випадку буде відшкодування останнім відповідної частки оплати за послуги позивачу, якщо той їх фактично поніс, а не припинення права власності на частку у спільному майні.

Враховуючи обставини встановлені в судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, виходячи з вимог розумності та справедливості суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються, оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 354-355, Перехідними положеннями ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення в повному обсязі складено 29.04.2021 року.

Позивач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: адвокат Бездоля Олександр Вікторович, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, б-р Дружби Народів, б. 14, оф. 21.

Відповідач: ОСОБА_10 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник відповідача: адвокат Юрченко Володимир Григорович, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Менделєєва, б. 21.

Суддя Ж. І. Кордюкова