Справа № 716/1580/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2021 м. Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Стрільця Я.С.

за участю секретаря судових засідань Якимик К.В.,

представниці позивача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_1 , до Юрковецької територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 , в особі представниці ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до Юрковецької територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області про визнання права власності на спадщину за законом, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть №09.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_1 .

Заповіт померла ОСОБА_3 не вчиняла, позивач є спадкоємцем її майна за законом. Вказує на те, що спадщину після смерті матері прийняв, користується всім спадковим майном, з метою її оформлення звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за ОСОБА_3 .

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивач змушений в судовому порядку визнавати право власності на спадщину.

Представниця позивача ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала, з підстав наведених у ній, просила задовольнити.

Представник відповідача Юрковецької територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області в підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у його відсутності.

Відповідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому судовому засіданні.

Заслухавши пояснення представниці позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, суд вважає, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси будь-яких інших осіб, позовна заява обґрунтована та наявні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Баламутівка померла ОСОБА_3 , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 13.02.2017 (а.с. 10).

Відповідно до ч.ч. 1,1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Внаслідок смерті ОСОБА_3 по місцю її останнього проживання АДРЕСА_1 відкрилася спадщина на все належне їй майно до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за вказаною адресою. Вказане вбачається із копії довідки сільської ради №729 від 26.07.2021 (а.с. 23).

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що заповіт померла ОСОБА_3 не вчиняла, спадкоємцями її майна за законом є діти позивач по справі, ОСОБА_2 , а також ОСОБА_4 . Наведене вбачається із довідки сільської ради №728 від 26.07.2021 (а.с. 22), матеріалів спадкової справи №192/2017 від 07.07.2017, заведеної до майна померлої ОСОБА_3 , що перебуває в провадженні Заставнівської державної нотаріальної контори, витребуваної судом та дослідженої.

Згідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 на момент смерті спадкодавиці ОСОБА_3 разом із нею не проживав, проте спадщину прийняв, що підтверджується заявою (а.с. 1 зворот спадкової справи). ОСОБА_4 , будучи донькою ОСОБА_3 та спадкоємицею першої черги спадщину після смерті матері не приймала, що вбачається з матеріалів спадкової справи.

Судом також встановлено, що з метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с. 10 спадкової справи), проте, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок, оскільки ним не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на нього за ОСОБА_3 . Наведене підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №207/02-31 від 24.06.2021 (а.с. 29).

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_1 належав і рахується за померлою ОСОБА_3 , що підтверджується довідками сільської ради, обліковою карткою об`єкта погосподарськог ообліку за 2016-2020 роки, по господарською книгою (а.с. 23- 28).

В п. 3.3 Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

З урахуванням зазначеного, матеріалів справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 набула право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформила належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачем ОСОБА_2 , як спадкоємцем майна померлої ОСОБА_3 за законом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 11). У відповідності до довідки (а.с. 16), житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 побудований у 1960 році, а господарські споруди до нього у 1950, 1970 роках, їх вартість становить 88910 гривень.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1261-1265, 1268, 1270, 1272, 1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 206, 235, 247, 259, 263 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок, що в плані зазначений під літ «А», загальною площею 39,50 м2, житловою площею 23,90 м2, з господарськими спорудами: літньою кухнею під літ «Б», літньою кухнею під літ «В», сараєм під літ «Г», сараєм під літ «Д», вбиральнею під літ «Е», огорожею №1-2, криницею №3, що розташовані по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть №09.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Повний текст рішення виготовлено 07.09.2021.

Суддя Ярослав СТРІЛЕЦЬ