Справа №419/2497/20
Провадження №2/461/888/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань Пелех О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», приватного нотаріуса Івано Франківського міського нотаріального округу Івано Франківської області Личук Т.В., за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнання дій ТОВ «ФК «Інвест Хаус» та приватного нотаріуса Івано Франківського міського нотаріального округу Івано Франківської області Личук Т.В. протиправними

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», приватного нотаріуса Івано Франківського міського нотаріального округу Івано Франківської області Личук Т.В., за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису №2493 від 08.07.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарасом Володимировичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь TOB "ФК "Інвест Хаус" заборгованості за кредитним договором №001-26.0/26/07/07 від 26.07.2007 року в розмірі 851 821 грн. 82 коп. Окрім того, ОСОБА_1 просив суд визнати протиправними дії TOB "ФК "Інвест Хаус" щодо звернення до приватного нотаріуса Личук Тараса Володимировича, а також визнати протиправними дії приватного нотаріуса Личука Т.В. при вчиненні ним виконавчого напису від 08.07.2020 р.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 26.07.2007 року між АБ «Київська Русь» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №001-26.0/26/07/07, згідно якого позивач отримав кредит у розмірі 21000 доларів США зі сплатою 13% річних та кінцевим терміном повернення до 25.07.2017 року. Протягом строку дії кредитного договору позивачем здійснювалось своєчасне та повне погашення зобов`язання та станом на 25.07.2017 року позивач виконав своє зобов`язання в повному обсязі. 08.07.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2493, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь TOB "ФК "Інвест Хаус" заборгованості за кредитним договором №001-26.0/26/07/07 від 26.07.2007 року в розмірі 851 821 грн. 82 коп. На підставі вказаного вище виконавчого напису нотаріуса, 19.08.2020 року державним виконавцем Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Васюк Л.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62842201 з примусового виконання виконавчого напису №2493. Позивач вважає, що виконавчий напис №2493 від 08.07.2020 року вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусів, і, як наслідок, було неправомірно відкрито виконавче провадження щодо стягнення коштів. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, що суперечить чинному законодавству. Договір №001-26.0/26/07/07 від 26.07.2007 року укладений між АБ «Київська Русь» так ОСОБА_1 в простій письмовій формі, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса. Окрім того, позивач зазначив, що відповідачем пропущений строк звернення за вчиненням виконавчого напису, передбачений ст.88 ЗУ «Про нотаріат». Просить позов задоволити.

Ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова від 01.03.2021 року відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторони у справі про судовий розгляд даного позову повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Виклик сторін до суду був здійснений шляхом скерування судових повісток на їх поштову та електронну адресу, а також через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України (через веб-сайт Галицького районного суду м. Львова).

Відповідачі не подали відзиву на позовну заяву та інших заяв до суду від них не надходило.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завдання цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно із вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що 26.07.2007 року між АБ «Київська Русь» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №001-26.0/26/07/07, згідно якого позивач отримав кредит у розмірі 21000 доларів США зі сплатою 13% річних та кінцевим терміном повернення до 25.07.2017 року /а.с.20-21/.

24.05.2019 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТзОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави, який зареєстровано в реєстрі №655 /а.с.34-35/.

08.07.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2493, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь TOB "ФК "Інвест Хаус" заборгованості за кредитним договором №001-26.0/26/07/07 від 26.07.2007 року в розмірі 851 821 грн. 82 коп. /а.с.23/.

19.08.2020 року державним виконавцем Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Васюк Л.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62842201 з примусового виконання виконавчого напису №2493 /а.с.22/.

Згідно з ч.1 статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

За ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.

Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595.

У відповідності зі ст.ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п.1, 3 гл.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662.

Постановою Кабінету Міністрів України №662 до зазначеного Переліку внесено зміни, відповідно до яких, серед іншого, Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, пункт 2 змін, що вносяться до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З огляду на що, на момент вчинення приватним нотаріусом Івано Франківського міського нотаріального округу Івано Франківської області Личуком Т.В. виконавчого напису норма чинного законодавства про можливість вчинення виконавчих написів в безспірному порядку на підставі кредитних договорів, що не посвідчені нотаріально, була скасована.

Виконавчим написом є розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника.

В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Тому вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В силу положень ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків в зв`язку з вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи викладене, оцінюючи досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність порушень закону при вчиненні виконавчого напису №2493 від 08.07.2020 року.

Відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, розглядається судом за позовом боржника до стягувача.

За змістом статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином особа має право пред`явити до суду таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Враховуючи викладене, зважаючи на допущені порушення Закону України «Про нотаріат» при вчиненні виконавчого напису про стягнення з позивача на користь відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» заборгованості за кредитним договором, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для визнання виконавчого напису №2793 від 08.07.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Івано Франківського міського нотаріального округу Івано Франківської області Личук Т.В. таким, що не підлягає виконанню, з метою ефективного захисту порушеного права позивача.

Однак, вимоги позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню адресовані приватному нотаріусу Івано Франківського міського нотаріального округу Івано Франківської області Личуку Т.В. не підлягають задоволенню та не є ефективним способом захисту порушеного права.

Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства, як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії, при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі.

Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями.

Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Приватний нотаріус є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Івано Франківського міського нотаріального округу Івано Франківської області Личук Т.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Що стосується вимог позивача про визнання протиправними дії TOB "ФК "Інвест Хаус" щодо звернення до приватного нотаріуса Личук Тарас Володимирович, а також визнання протиправними дії приватного нотаріуса Личука Т.В. при вчиненні ним виконавчого напису від 08.07.2020 р. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 Цивільного кодексу України: визнання права; визначення правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; відшкодування моральної шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

За змістом положень вище зазначених норм права розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Суд забезпечує захист осіб, права й охоронювані інтереси яких порушені або оспорюються, шляхом здійснення провадження у справах. При цьому, суд має встановити наявність в особи суб`єктивного права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких особа звернулась до суду, адже на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів.

Гарантоване ст.55 Конституції України право на захист можливе лише у разі його порушення, тому логічною вимогою при захисті такого права має бути обґрунтування такого порушення. Отже, порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально вираженого права або інтересів особи, яка стверджує про його порушення, а саме право - конкретизоване у законах України.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставами для прийняття судом рішення про відмову в задоволенні позову.

Суд під час розгляду і вирішенні цивільної справи визначає спосіб захисту виходячи і з закону, який регулює конкретні правовідносини, і тих юридичних фактів, що обумовлюють виникнення цих правовідносин та цього спору.

Окрім того, у постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року справі №653/1216/16-ц роз`яснено, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту, суди мають виходити із його ефективності, а це означає, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Як вбачається з пред`явленого позову, позивач просить визнати протиправними дії TOB "ФК "Інвест Хаус" щодо звернення до приватного нотаріуса Личук Тарас Володимирович, а також визнати протиправними дії приватного нотаріуса Личука Т.В. при вчиненні ним виконавчого напису від 08.07.2020 року. Однак у своєму позові позивач не вказує норму закону, яка передбачає обраний ним спосіб захисту за вказаних обставин справи відповідно до ст.16 ЦК України, обраний позивачем спосіб захисту в частині визнання дій протиправними, на думку суду, не забезпечує захисту і відновлення прав позивача за наведених ним же обставин.

З урахуванням принципів диспозитивності та змагальності цивільного процесу, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, встановивши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в цій частині.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 49, 77, 78, 81, 206, 258, 259, 263, 265, 268, 272, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», приватного нотаріуса Івано Франківського міського нотаріального округу Івано Франківської області Личук Т.В., за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнання дій ТОВ «ФК «Інвест Хаус» та приватного нотаріуса Івано Франківського міського нотаріального округу Івано Франківської області Личук Т.В. протиправними задоволити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем 08.07.2020 року за №2493 про стягнення з ОСОБА_1 на користь TOB "ФК "Інвест Хаус" заборгованості за кредитним договором №001-26.0/26/07/07 від 26.07.2007 року в розмірі 851 821 грн. 82 коп.

Стягнути з «Фінансова компанія «Інвест Хаус» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 840,80 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів,з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», 79005, м.Львів, вул. Миколи Вороного, буд.2, .

Відповідач: приватний нотаріус Івано Франківського міського нотаріального округу Івано Франківської області Личук Т.В., адреса: 79014, м.Івано-Франківськ, вул.Коновальця, буд.433, кім.28-29.

Третя особа: Сєвєродонецький міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), адреса: 93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, проспект Хіміків, буд.68.

Суддя Зубачик Н.Б.