Справа № 482/302/21
Номер провадження 2/482/326/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді Сергієнка С.А., за участю секретаря Безкровної А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Малинівка» Новоодеського району Миколаївської області про визнання права власності у порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

02 березня 2021 року позивач звернулася у суд з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Малинівка» Новоодеського району Миколаївської області про визнання права власності у порядку спадкування.

Позивач вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Підлісне Новоодеського району Миколаївської області помер її чоловік ОСОБА_2 .

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла лише позивач.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, зокрема: комплекс будівель і споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Вказане майно покійний чоловік позивача придбав у Товариства з додатковою відповідальністю «Малинівка» за договором купівлі продажу від 13 березня 2012 року.

На час укладення вказаного договору право власності реєструвалося в органах БТІ. Спадкодавець подав документи на оформлення правовстановлюючих документів та виготовлення технічного паспорту. Технічний паспорт на комплекс будівель і споруд спадкодавець виготовив, але з невідомих позивачу причин він не оформив правовстановлюючі документи.

Позивач вказує, що її чоловік набув право власності на вищевказане майно на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, що передбачено ст. 328 ЦК України .

Позивач не може зареєструвати вищевказаний договір, оскільки не є його стороною, а її чоловік, який є покупцем помер.

Коли позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у частині спірного майна, оскільки відсутній правовстановлюючий документ який би підтверджував право власності спадкодавця на вказане майно.

Оскільки в інший спосіб позивач не може документально встановити право спадкодавця (свого покійного чоловіка) на вищевказане нерухоме майно то вона вирішила звернутися до суду за захистом своїх прав та просить визнати за нею, право власності на спірне майно у порядку спадкування.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглядати в їх відсутність.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає повністю та просить справу розглядати в його відсутність.

З матеріалів справи видно, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 видане Новоодеським РВ ДРАЦС ПМУМЮ (м.Одеса) 30.07.2020 року).

За життя ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу укладеного 13.03.2012 року, купив у ТзДВ «Малинівка» комплекс будівель і споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 і складається з нежитлової будівлі, визначеної на плані А-1, гаражу Б-1, споруди №1, навісу а-1.

Після укладення вказаного договору купівлі-продажу ОСОБА_2 виготовив Технічний паспорт вищевказаний на комплекс будівель і споруд, але не зареєстрував своє право власності.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Таким чином, непорушність права власності є беззаперечною.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», у зв`язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України. Інші вимоги щодо визнання договорів дійсними, в тому числі заявлені в зустрічному позові у справах про визнання договорів недійсними, не відповідають можливим способам захисту цивільних прав та інтересів. Такі позови не підлягають задоволенню.

Згідно із ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як передбачено ст. 328 ЦК України, передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особо, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Беручи до уваги вищевикладене, те що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося фактичне, повне виконання договору, суд приходить до висновку про наявність підстав щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу укладеного на між ОСОБА_2 та ТзДВ «Малинівка» 13.03.2012 року.

Як видно із спадкової справи відкритої після смерті ОСОБА_2 єдиним спадкоємцем який прийняв спадщину після його смерті є позивач ОСОБА_1 , однак отримати свідоцтво про право на спірне майно і довести у безспірному порядку те, що право власності ОСОБА_2 на спірне майно перейшло до позивача немає можливості.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 то позов про визнання права власності на комплекс будівель і споруд у порядку спадкування обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76, 259, 263, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Малинівка» Новоодеського району Миколаївської області про визнання права власності у порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Підлісне Новоодеського району Миколаївської області, право власності на комплекс будівель і споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 і складається з нежитлової будівлі, визначеної на плані А-1, гаражу Б-1, споруди №1, навісу а-1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Головуючий суддя : С.А.Сергієнко