Справа№ 953/963/21
"13" грудня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючої судді - Шаренко С.Л.,
при секретарі - Вареник К.В.,
позивача - ОСОБА_1 ,
позивача - ОСОБА_2 ,
представника позивача - адвоката Шкода І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання права власності на домоволодіння у порядку спадкування за заповітом та за законом, -
22.01.2021 позивачі звернулись до Київського районного суду м. Харкова з позовом до Харківської міської ради в якому просили визнати за ОСОБА_2 право власності на частину домоволодіння АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також визнати за ОСОБА_1 право власності на частину домоволодіння АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування позову позивачі зазначили, що вони є рідними братами по матері. Їхній прабабі - ОСОБА_5 належав на праві власності житловий будинок з надвірними будівліми АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про права на спадщину, виданого 7 серпня 1970 року Третьої Харківською державною нотаріальною конторою під № 2-7535.
13.07.88 їх прабаба, ОСОБА_5 склала заповіт, згідно якого все своє майно, що буде належати їй на день смерті, вона заповідає ОСОБА_3 , матері позивачів.
ІНФОРМАЦІЯ_3 , прабаба ОСОБА_5 померла. Спадщину після її смерті прийняла матір позивачів, ОСОБА_3 , оскільки постійно проживала та була зареєстрована у домоволодінні. Інших спадкоємців після смерті прабаби не було.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивачів, ОСОБА_3 . Спадкова маса після її смерті складалась з домоволодіння АДРЕСА_1 , який вона успадкувала за заповітом після смерті ОСОБА_5 . Після смерті матері, ОСОБА_3 прийняв її син (позивач) ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_4 по частині домоволодіння, оскільки були зареєстровані та проживали разом зі спадкодавцем. ОСОБА_1 спадщину після своєї матері не прийняв, оскільки не проживав разом з нею на час смерті та заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав. Заповіту ОСОБА_4 не залишала.
16.10.2019 ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Єрмаковою Н.Я., відповідно до якого, все своє майно, що належатиме йому на день смерті, він заповів ОСОБА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Спідкова маса після його смерті складається з частини домоволодіння АДРЕСА_1 за правом спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_3 . Спадщину після його смерті, шляхом подання заяви до третьої Харківської нотаріальної контори, прийняв ОСОБА_1 .
Однак, постановами третьої Харківської міської державної нотаріальної контори позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що згідно відповіді Харківського обласного нотаріального архіву від 25.05.2020 № 1380/01-20, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , за заявою ДПІ у Київському районі м. Харкова від 21.10.1999 року, видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину домоволодіння АДРЕСА_2 на користь держави, яка права на спадщину не мала.
При цьому позивачі зазначили, що на частину домоволодіння АДРЕСА_2 , яка належала їхній прабабі ОСОБА_5 , вони не претендують, оскільки фактично їх родина нею ніколи не користувалась, більш того, їм не було відомо від прабаби чи від матері про її існування.
Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили визнати за ними право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 по частині за кожним.
Представник позивачів - адвоката Шкода І. в судовому засіданні позовні вимоги позивачів підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, причину не явки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Відзив на позовну заяву до суду не надходив.
Суд, вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи та відзив на позовну заяву, приходить до наступного:
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що прабабі позивачів, ОСОБА_5 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 7 серпня 1970 року, належав будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 половина якого належала померлому ОСОБА_6 (чоловіку) на праві особистої власності, а другу половину будинку він фактично прийняв як спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 своєї дружини ОСОБА_7 , але юридично не оформив. (а.с. 15).
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 25.05.1994 року Харківським міським відділом реєстрації актів громадського стану , актовий запис № 8514 (а.с. 30).
Відповідно до заповіту від 30.07.1988 року посвідченого державним нотаріусом Восьмої Харківської нотаріальної контори, ОСОБА_5 заповіла все своє майно, що належатиме їй на день та смерті та на що вона за законом буде мати право, своїй дочці ОСОБА_3 (а.с.27).
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 7140 (а.с. 33).
Відповідно до постанови державного нотаріуса третьої Харківської міської державної нотаріальної контори Лученко Л.А. вбачається, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є її син, ОСОБА_2 та чоловік, ОСОБА_4 , які були зареєстровані зі спадкодавицею на час відкриття спадщини за однією адресою. (а.с. 22).
ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис 469 (а.с. 34).
Згідно заповіту від 16.10.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Єрмаковою Н.Я., ОСОБА_4 все належне йому майно на момент його смерті, заповів своєму сину, ОСОБА_1 (а.с. 28).
Відповідно до постанови державного нотаріуса третьої Харківської міської державної нотаріальної контори Лученко Л.А. від 16.07.2020 також вбачається, що після смерті ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини згідно з заповітом, звернувся ОСОБА_1 , на підставі якої було заведено спадкову справу № 31/2020. Спадковим майном є частина житлового будинку АДРЕСА_1 . Вказана частина будинку належить померлій дружині спадкодавця, ОСОБА_3 , яку спадкодавець фактично прийняв у спадщину, не встиг оформити, помер, яку вона в свою чергу, фактично прийняла у спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 згідно з заповітом, не встигла оформити, померла. Крім того, згідно наявної у держнотконторі інформації після смерті ОСОБА_5 , за заявою ДПІ у Київському районі м. Харкова від 21.10.1999 року було заведено спадкову справу № 900/98 та 21.10.1998 року видане свідоцтво про право на спадщину за законом на частину домоволодіння АДРЕСА_2 на користь держави. В зв`язку з викладеним, нотаріус відмовила позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. (а.с. 21).
Крім того, відповідно до постанови державного нотаріуса третьої Харківської міської державної нотаріальної контори Лученко Л.А. від 17.09.2020 вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , спадкоємцями є її син, ОСОБА_2 та її чоловік, ОСОБА_4 . Чоловік спадкодавиці, ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 . Спадковим майном є 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 . Вищевказана частина будинку належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_5 , на яку вона залишила заповіт, посвідчений Восьмою харківською державною нотаріальною конторою 13 липня 1988 року за р. № 4-1301 на користь ОСОБА_3 , яка спадщину прийняла, оскільки була зареєстрована разом з померлою на час відкриття спадщини за однією адресою, не встигла оформити, померла. Згідно наявної у держнотконторі інформації (відповідь Харківського обласного державного нотаріального архіву від 25.05.2020 року за № 1380/01- 20) після померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_5 , що на день смерті мешкала у АДРЕСА_1 , Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою, за заявою ДПІ у Київському районі м. Харкова від 21.10.1999 року було заведено спадкову справу № 900/98, та 21.10.1998 року за р. № 6-3179 видане Свідоцтво про право на спадщину за законом на частину домоволодіння АДРЕСА_2 на користь держави. В зв`язку з викладеним, нотаріус відмовила позивачу ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 22).
У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до статей 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці другому пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Листом Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що судам слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.
У частині першій статті 49 Закону України "Про нотаріат" (редакція, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо:
1) вчинення такої дії суперечить законодавству України;
2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії;
3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії;
4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства;
5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень;
6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності;
7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення;
8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням;
8-1) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників;
9) в інших випадках, передбачених законом.
Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону.
Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.
Як вбачається з постанов державного нотаріуса третьої Харківської міської державної нотаріальної контори Лученко Л.А. підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом стало те, що восьмою Харківською державною нотаріальною конторою, за заявою ДПІ у Київському районі м. Харкова від 21.10.1999 року було заведено спадкову справу № 900/98 та 21.10.1998 року за № 6-3179 видане свідоцтво про право на спадщину за законом на частину домоволодіння АДРЕСА_2 на користь держави, в зв`язку з чим, нотаріус вважає, що таким чином, не можливо встановити коло спадкоємців. При цьому, суд зауважує, що позивачі зазначають про те, що вони не претендують на частину домоволодіння АДРЕСА_2 , яка належала їхній прабабі та перейшла у власність держави. Таким чином, нотаріус необґрунтовано відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, з підстав не можливості встановити коло спадкоємців (ст. 49 Закону України «Про нотаріат»), крім того, саме на нотаріуса покладено обов`язок, щодо закликання спадкоємців до спадкування, а саме: осіб, яких спадкодавець зазначив у своєму заповіті та спадкоємців за законом у порядку черговості. Тому, відмова у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, лише з підстави спадкування частки майна, на яку не претендують спадкоємці, ДПІ у Київському районі м. Харкова, у відповідності до ст. 47 Закону України «Про нотаріат» не є обґрунтованою та позивачі мають право на оскарження такої відмови, у порядку ст. 50 Закону України «Про нотаріат».
Таким чином, суд приходить до висновку, про відсутність підстав задоволення позову та оформлення спадкових прав в судовому порядку, з підстав зазначених в позовній заяві.
На підставі ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 90, 92, 95, 141, 223, 229, 247, 259, 263-265, 268, 208-282ЦПК України, ст. ст. 1217, 1266, 1270 ЦК України, ст. ст. 47,49, 50 Закону України «Про нотаріат»,
Відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 про визнання за ним права власності на частину домоволодіння АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на частину домоволодіння АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя: С.Л. Шаренко