Постанова

Іменем України

01 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 442/4240/14-ц

провадження № 61-17521св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Приватне підприємство «Нива-В.Ш.», відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції

у Львівській області, ОСОБА_2 , приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевська Тетяна Станіславівна,

треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

позивач - ОСОБА_4 ,

відповідачі: Приватне підприємство «Нива-В.Ш.», відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції

у Львівській області, ОСОБА_2 , приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевська Тетяна Станіславівна,

треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ,

позивач - ОСОБА_3 ,

відповідачі: Приватне підприємство «Нива-В.Ш.», відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції

у Львівській області, ОСОБА_2 , приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевська Тетяна Станіславівна,

треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

позивач - ОСОБА_5 ,

відповідачі: відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_2 , приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевська Тетяна Станіславівна,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від

16 листопада 2017 року та додаткове рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 лютого 2018 року у складі судді Нагірної О. Б., постанову Львівського апеляційного суду від 20 серпня 2019 року у складі колегії суддів: Ніткевича А. В., Бойко С. М., Копняк С. М.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткийзміст позовних вимог

У листопаді 2013 року ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» (далі - ПП «Нива-В.Ш.»), відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевської Т. С., треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна»), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому, з урахуванням уточнень, просив визнати недійсними прилюдні торги

з реалізації арештованого нерухомого майна, визнати протиправними дії

ПП «Нива-В.Ш.» щодо проведення прилюдних торгів, складання протоколу їх проведення від 08 липня 2014 року та оформлення результатів їх проведення; визнати недійсними протокол проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 08 липня 2014 року, акт державного виконавця від 09 липня 2014 року, свідоцтво від 09 липня 2014 року про придбання ОСОБА_2 майна з прилюдних торгів та державну реєстрацію за нею права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 15 листопада 2013 року проведено прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: приміщення кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » загальною площею 177,7 кв. м, об`єкта незавершеного будівництва мотелю (ступінь готовності ? 81%) та земельної ділянки загальною площею 0,1125 га для будівництва і обслуговування відпочинковогокомплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованих за адресою: АДРЕСА_1 . Переможцем торгів став ОСОБА_4 , який

у визначений строк не сплатив грошових коштів за придбане майно. Згідно із протоколом проведення прилюдних торгів від 04 грудня 2013 року переможцем торгів стала ОСОБА_1 , від імені якої діяв ОСОБА_8 . Проте він відмовився підписувати вказаний протокол, посилаючись на те, що Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області ухвалою від 22 листопада 2013 року заборонив ПП «Нива-В.Ш.» вчиняти дії щодо розпорядження та відчуження спірного нерухомого майна. Наступним переможцем торгів, що запропонував найвищу ціну, визначено ОСОБА_7 , яка відмовилась від визнання її переможцем торгів. Згідно із актом державного виконавця про реалізацію предмета іпотека від 08 липня 2014 року переможцем прилюдних торгів оголошено ОСОБА_2 , яка здійснила повний розрахунок за придбане майно. Під час проведення прилюдних торгів 15 листопада 2013 року порушено вимоги чинного законодавства, зокрема щодо порядку підвищення ціни в ході торгів, оскільки пропозиція ОСОБА_8 про готовність придбати заявлений лот прозвучала другою після пропозиції ОСОБА_2 , а ліцитатор проігнорував його пропозицію і надав слово іншому учаснику, прилюдні торги

08 липня 2014 року проведені без дотримання процедури оголошення та оцінки майна й за наявності судової заборони на розпорядження предметом іпотеки.

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ПП «Нива-В.Ш.», відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевської Т. С., треті особи: ТОВ «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просив визнати недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, акт державного виконавця, свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів.

Позовні вимоги ОСОБА_4 мотивовано тим, що його визнано переможцем прилюдних торгів, проведених 15 листопада 2013 року, проте він не сплатив грошових коштів за придбання предмета іпотеки у зв`язку із забороною ПП «Нива-В.Ш.» щодо розпорядження та відчуження предмета іпотеки, встановленою ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 листопада 2013 року. Він не відмовлявся від придбання майна, а лише відмовився підписувати протокол у зв`язку з наявністю ухвали про заборону

ПП «Нива-В.Ш.» вчиняти дії щодо розпорядження майном, що відчужувалось

з прилюдних торгів.

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ПП «Нива-В.Ш.», відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевської Т. С., треті особи: ТОВ «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у якому, з урахуванням уточнення та збільшення позовних вимог, просила визнати недійсними прилюдні торги

з реалізації нерухомого майна, протокол проведення прилюдних торгів від

08 липня 2014 року, акт державного виконавця від 09 липня 2014 року, свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 09 липня 2014 року та державну реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно за ОСОБА_2 .

Позовні вимоги ОСОБА_3 мотивовано тим, що підстав підписувати 08 липня 2014 року протокол проведення торгів не було, оскільки на той час між нею та стягувачем ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено мирову угоду від 07 березня 2014 року, якою спір між ними врегульовано. ОСОБА_3 зазначала, що прилюдні торги з реалізації предмета іпотеки проведено без чинної оцінки майна, яке реалізовувалось на торгах.

У травні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевської Т. С. про визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів.

Позовні вимоги ОСОБА_5 мотивовані тим, що прилюдні торги з реалізації предмета іпотеки проводились спершу 25 жовтня 2013 року і не відбулись

у зв`язку з тим, що для участі в прилюдних торгах не зареєструвалась жодна особа. Прилюдні торги, які відбулись 15 листопада 2013 року, також не відбулися, оскільки переможець торгів ОСОБА_4 у встановлений строк не оплатив запропоновану ним на прилюдних торгах суму, а наступний учасник, який на торгах запропонував найвищу ціну за предмет іпотеки, не підписав протокол про проведення прилюдних торгів. Законних підстав оголошувати переможцями торгів наступних учасників, які висловлювали пропозиції на прилюдних торгах, у ПП «Нива-В.Ш.» не було. При проведенні прилюдних торгів, складанні оскаржених протоколу прилюдних торгів, акта державного виконавця про результати прилюдних торгів, відповідачами не дотримано вимог ухвал Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 листопада

2013 року та від 16 червня 2014 року про забезпечення позову. Підстави проведення прилюдних торгів 08 липня 2014 року відсутні, оскільки на той час між ним та стягувачем - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено мирову угоду від 07 березня 2014 року, якою врегульовано спір між стягувачем та боржником. Прилюдні торги з реалізації предмета іпотеки проведено за відсутності оцінки майна, яке реалізовувалось на торгах. Відповідно до висновку оцінювача предметом оцінки виступало інше майно, ніж те, яке реалізовувалось на торгах.

Ухвалами Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 жовтня 2014 року та від 08 серпня 2017 року вказані справи об`єднані в одне провадження.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 30 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від

10 березня 2016 року, в задоволенні позовів відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 28 липня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від

10 березня 2016 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 05 квітня 2017 року заяву ОСОБА_3 про перегляд судових рішень задоволено, зазначені судові рішення скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Оскарженим рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 листопада 2017 року позов задоволено.

Визнано недійсними прилюдні торги, що організовані та проведені відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області та ПП «Нива-В.Ш.» з реалізації предмету іпотеки: нежитлової будівлі/будівля першої черги кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », загальною площею 177,7 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ; об`єкту незавершеного будівництва - незавершеного будівництвом мотелю - готовність 81 %, за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки, на якій розташовані дані об`єкти, призначеній для будівництва та обслуговування відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », загальною площею 0,1125 га, кадастровий номер - :01:004:0610, за адресою: АДРЕСА_1 , результати яких оформлені та затверджені протоколом № 1413457-4/3 від 08 липня 2014 року та актом державного виконавця від 09 липня 2014 року, складеним головним державним виконавцем Германчуком Р. В., затвердженим начальником ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області Цабаком В. Я. про реалізацію предмета іпотеки.

Визнано протиправними дії ПП «Нива-В.Ш.» щодо проведення прилюдних торгів, складання протоколу від 08 липня 2014 року № 1413457-4/3, оформлення результатів прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки: нежитлової будівлі/будівля першої черги кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », загальною площею 177,7 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ; об`єкту незавершеного будівництва - незавершеного будівництвом мотелю - готовність 81 %, за адресою:

АДРЕСА_1 ; земельної ділянки, на якій розташовані дані об`єкти, призначеній для будівництва та обслуговування відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », загальною площею 0,1125 га, кадастровий номер - :01:004:0610, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним протокол ПП «Нива-В.Ш.» від 08 липня 2014 року № 1413457-4/3 про проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки: нежитлової будівлі/будівля першої черги кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », загальною площею 177,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; об`єкту незавершеного будівництва - незавершеного будівництвом мотелю - готовність 81 %, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки, на якій розташовані дані об`єкти, призначеній для будівництва та обслуговування відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », загальною площею 0,1125 га, кадастровий номер - :01:004:0610, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним акт державного виконавця від 09 липня 2014 року, складений головним державним виконавцем Германчуком Р. В., затверджений начальником ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області Цабаком В. Я. про реалізацію предмета іпотеки: нежитлової будівлі/будівля першої черги кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », загальною площею 177,7 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ; об`єкту незавершеного будівництва - незавершеного будівництвом мотелю - готовність 81 %, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки, на які розташованій дані об`єкти, призначена для будівництва та обслуговування відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », загальною площею 0,1125 га, кадастровий номер - :01:004:0610, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним свідоцтво № 595 від 09 липня 2014 року, видане приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевською Т. С., про придбання ОСОБА_2 майна з прилюдних торгів, а саме: нежитлової будівлі/будівля першої черги кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », загальною площею 177,7 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 ; об`єкту незавершеного будівництва - незавершеного будівництвом мотелю - готовність 81 %, за адресою:

АДРЕСА_1 ; земельної ділянки, на якій розташовані дані об`єкти, призначеній для будівництва та обслуговування відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », загальною площею 0,1125 га, кадастровий номер - :01:004:0610, за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано недійсною державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 на нежитлову будівлі/будівля першої черги кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », загальною площею 177,7 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ; об`єкт незавершеного будівництва - незавершеного будівництвом мотелю - готовність 81%, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, на якій розташовані дані об`єкти, призначену для будівництва та обслуговування відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », загальною площею 0,1125 га, кадастровий номер - :01:004:0610, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 6280232, дата, час державної реєстрації 09 липня 2014 року, підстава виникнення права власності - свідоцтво про придбання нерухомого майна

з прилюдних торгів, серія та номер: 595, виданий 09 липня 2014 року, видавник: приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевська Т. С.).

Додатковим рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 лютого 2018 року позовні вимоги ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 задоволено. В задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Додаткове рішення мотивовано тим, що в резолютивній частині рішення не вирішено питання щодо кожного позову конкретно, тому у додатковому рішенні підлягає визначенню питання щодо вимог по кожному позову.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 , суд виходив із того, що вимоги є підставними та такими, що підлягають задоволенню, однак позивач звернувся з позовом до суду лише 27 травня 2015 року, доказів поважності причин пропуску звернення з позовом до суду не надав, самих причин не обґрунтував.

Вказані рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від

16 листопада 2017 року та додаткове рішення від 22 лютого 2018 року залишені без змін постановою Львівського апеляційного суду від 20 серпня 2019 року.

Суди керувалися тим, що визнання переможцями торгів учасників торгів - ОСОБА_7 , а згодом - ОСОБА_2 , яка запропонувала найнижчу на торгах ціну, за умови коли переможець торгів не вніс запропоновану ним суму

в установлений строк, а наступний учасник, який запропонував найвищу ціну, відмовився від визнання його переможцем торгів та підписання протоколу торгів, чинним законодавством України не передбачено. Оголошення переможцем прилюдних торгів третього й послідуючих учасників прилюдних торгів, якими запропоновано найнижчу ціну, є порушенням порядку проведення торгів й такі дії не відповідають вимогам частини третьої статті 46 Закону України від 05 червня 2003 року № 898-IV«Про іпотеку» (далі - Закон № 898-IV) та пунктів 7.2, 7.3 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 (далі - Тимчасове положення), тому відмова наступного учасника торгів - ОСОБА_8 від внесення коштів за майно, що виставлялось на торги, з огляду на приписи частини третьої статті 46 Закону № 898-IVта пунктів 7.1, 7.2 Тимчасового положення є підставою для визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися. Тому при проведенні зазначених прилюдних торгів допущено порушення закону, зокрема Закону № 898-IV та Тимчасового положення, чим порушено права і законні інтереси позивачів та негативно вплинуло на результат проведених торгів.

Ухвала Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області 22 листопада 2013 року у справі № 442/8180/13 за позовом ОСОБА_8 до ПП „Нива-В.Ш", підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, третя особа -

ОСОБА_4 , про визнання недійсними прилюдних торгів, якою забезпечено позов, направлена Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області до ПП „Нива-В.Ш.", що свідчить про те, що службові особи ПП „Нива-В.Ш." ознайомлені з наявною забороною вчиняти їм будь-які дії з майном, що виставлено на прилюдні торги.

Вжиті судом 22 листопада 2013 року заходи забезпечення позову діяли під час поновлення виконавчого провадження (постанова державного виконавця від

08 липня 2014 року), оформлення результатів прилюдних торгів, складення протоколу від 08 липня 2014 року, акта від 09 липня 2014 року, що свідчить про незаконність та протиправність дій службових осіб ПП „Нива-В.Ш." та відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області.

16 червня 2014 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області

у цій справі постановлена ще одна ухвала про забезпечення позову, якою

ПП „Нива В.Ш." заборонено розпоряджатися майном приміщення кафе-бару відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » загальною площею 177,7 кв. м; об`єкту незавершеного будівництва мотелю - 81 % та земельної ділянки площею 0,1125 га для будівництва та обслуговування відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », кадастровий номер № :01:004:0610, що розташовані: АДРЕСА_1 , та здійснювати його відчуження. Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, як сторона у даній справі, був ознайомлений з цією ухвалою, оскільки вона знаходилась у матеріалах виконавчого провадження ВП № 39025113.

Під час дії двох судових заборон від 22 листопада 2014 року та 16 червня

2014 року на розпорядження та відчуження майна, що передано на реалізацію

з прилюдних торгів, службові особи ПП „Нива-В.Ш." продовжили свої протиправні дії і 08 липня 2014 року склали протокол проведення прилюдних торгів № 1413457-4/3, яким переможцем прилюдних торгів визначено учасника під № 1 - ОСОБА_2 . Незважаючи на наявну судову заборону ПП „Нива-В.Ш." розпоряджатися майном відпочинкового комплексу „Інклюз", старшим державним виконавцем Германчуком Р. В. 09 липня 2014 року складений акт про реалізацію предмета іпотеки на підставі протоколу № 1413457-4/3 ПП „Нива- В.Ш." про проведення прилюдних торгів від 08 липня 2014 року.

За таких обставин ПП «Нива В.Ш.», відділом примусового виконання рішень вчинені протиправні дії та порушені норми статті 14 ЦПК України.

15 листопада 2013 року жодного продажу майна на прилюдних торгах не відбулось. Після 15 листопада 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 залишались власниками об`єктів нерухомого майна відпочинкового комплексу „ ІНФОРМАЦІЯ_2 ", які були предметом прилюдних торгів. Переходу права власності до когось із учасників голосування на прилюдних торгах 15 листопада 2013 року не відбулось. В цей день проводилось голосування на прилюдних торгах,

а фактичний продаж майна на прилюдних торгах відбувся після складення протоколу № 1413457-4/3 від 08 липня 2014 року, акта про реалізацію предмета іпотеки від 09 липня 2014 року, на підставі якого 09 липня 2014 року

ОСОБА_2 видано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів.

Звіт ФОП ОСОБА_9 про оцінку майна, наявний у матеріалах виконавчого провадження, складено станом на 03 вересня 2013 року, а складення протоколу проведення прилюдних торгів № 1413457-4/3 від 08 липня 2014 року, оголошення переможцем прилюдних торгів ОСОБА_2 , складення акта про реалізацію предмета іпотеки від 09 липня 2014 року відбулось, коли звіт про оцінку майна вже втратив свою чинність, установлену частиною п`ятою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до листа Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області від 15 грудня 2016 року за матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001576 за частиною першою статті 190 КК України судовим експертом Львівського НДІ судових експертиз Міністерства юстиції України проведена судово-будівельна експертиза з питань встановлення законності та достовірності звіту про оцінку майна ФОП ОСОБА_9 від

03 вересня 2013 року, який складався для проведення прилюдних торгів об`єктів нерухомого майна відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », висновком якої встановлена незаконність зазначеного звіту про оцінку від 03 вересня

2013 року, зокрема, занижена ринкова вартість об`єктів відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що передавались для оцінки, у чотири рази: - дійсна ринкова вартість об`єктів нерухомого майна відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » станом на 03 вернесня 2013 року згідно висновку судового експерта Львівського НДІ судових експертиз - 5 462 445 грн; - вартість вказана у звіті ОСОБА_9 від 03 вернесня 2013 року - 1 475 309 грн.

Аргументи учасників справи

У вересні 2019 року відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просив скасувати судові рішення й ухвалити нове, яким відмовити

в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, здійснити розподіл судових витрат.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що оскаржені судові рішення не ґрунтуються на нормах законодавства, а прилюдні торги з реалізації предмету іпотеки проведені відповідно до вимог законодавства України, права та інтереси позивачів не порушено.

Висновок судів про незаконність відчуження спірного майна з прилюдних торгів за наявності судової заборони, встановленої ухвалами суду, є помилковим. Ухвала Дрогобицького районного суду Львівської області від 22 листопада

2013 року не забороняла ОСОБА_4 проводити оплату за придбане на прилюдних торгах майно та не могла бути для ОСОБА_8 обґрунтуванням відмови від підписання протоколу прилюдних торгів. Прилюдні торги вже були проведені і ОСОБА_4 підписав протокол прилюдних торгів. Ухвала про забезпечення позову стосувалась виключно ПП «Нива-В.Ш.» і не стосувалась проведення розрахунків за уже придбане майно. Жодної заборони ОСОБА_4 і ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_1 ухвала суду не містила. У суді першої інстанції ОСОБА_4 не міг пояснити, в який день йому стало відомо про ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 листопада 2014 року. Ним не надано жодних доказів, що станом на 29 листопада 2014 року про цю ухвалу повідомлено ПП «Нива-В.Ш.», а також подання цієї ухвали для примусового виконання в органи державної виконавчої служби, як це передбачено частиною дев`ятою статті 153 ЦПК та Законом України «Про виконавче провадження». Ці обставини не можуть бути підставою для визнання недійсними прилюдних торгів, які відбулись 15 листопада

2013 року, тобто до дня постановлення ухвали суду про забезпечення позову.

Ухвала Дрогобицкого міськрайонного суду Львівської області від 16 червня

2014 року, якою ПП «Нива-В.Ш.» заборонено розпоряджатися предметом іпотеки, постановлена без участі ПП «Нива-В.Ш.» і не була в установленому законом порядку подана до ПП «Нива-В.Ш.». Позивачами не доведено, що

ПП «Нива-В.Ш.» повідомлено про дану ухвалу до 08 липня 2014 року.

ПП «Нива-В.Ш.» не вчинила жодних дій всупереч вказаній ухвалі, яка не забороняла складати протокол проведення прилюдних торгів, що фактично відбулись ще до її постановлення. Ухвала Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 червня 2014 року постановлена вже після проведення прилюдних торгів 15 листопада 2013 року, а тому не може бути підставою для задоволення позовних вимог про визнання прилюдних торгів недійсними.

Суди не врахували висновок у постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року (провадження № 6-144цс16).

Висновки судів про те, що оцінювачем проведена оцінка іншого майна, ніж відчужувалось на прилюдних торгах, що, нібито, проведено оцінку житлового будинку ОСОБА_3 , а не відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », є помилковими. Власники майна - ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , як боржники у виконавчому провадженні повідомлені про результати оцінки майна та вони мали право вимагати проведення рецензії звіту про оцінку майна, оскаржити оцінку майна. Однак вказаними правами вони не скористалися. Підставами для визнання недійсними прилюдних торгів можуть бути лише порушення правил проведення прилюдних торгів, які мали місце під час їх проведення. Оцінка майна проводиться до проведення прилюдних торгів і щодо неї законодавством встановлено окремий порядок оскарження. Прилюдні торги проведені

15 листопада 2013 року, саме в цей день усі учасники прилюдних торгів висловлювали свої пропозиції для придбання майна. Станом на 15 листопада 2013 року звіт про оцінку майна був чинним.

Судами не надано оцінки заяві про застосування позовної давності, оскільки прилюдні торги проводились 15 листопада 2013 року, позовні вимоги про оскарження прилюдних торгів щодо всіх порушень, які, на думку позивачів, мали місце 15 листопада 2013 року, відповідно до вимог статті 48 Закону № 898-IV повинні бути оскаржені до 15 лютого 2014 року.

Позивачі, якими є боржники у виконавчому провадженні, або учасники торгів, які не сплатили в установленому порядку кошти, які запропонували за предмет іпотеки, не довели, які саме їх права та законні інтереси порушені внаслідок проведення прилюдних торгів.

ОСОБА_2 не була повідомлена про дату і час судового розгляду справи, що є підставою для скасування постановленого судового рішення, оскільки проживає за іншою адресою, ніж тією, на яку направлялись судові повістки. Однак Львівський апеляційний суд не взяв цього до уваги.

Зміст касаційної скарги свідчить, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій оскаржуються в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 до ПП «Нива-В.Ш.», відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевської Т. С., тому в іншій частині судові рішення в касаційному порядку не переглядаються.

У листопаді 2019 року ОСОБА_3 подала відзив на касаційну скаргу, в якому просить оскаржені судові рішення залишити без змін, касаційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що вказані рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 09 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі; у задоволенні клопотання про зупинення дії оскаржуваного судового рішення відмовлено.

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Ухвалою Верховного Суду від 11 травня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 травня 2021 року зазначену справу передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2021 року (провадження № 14-103цс21) повернуто справу на розгляд колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Суди встановили, що Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області рішенням від 29 квітня 2011 року задовольнив позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, стягнув солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 4 092 263,10 грн заборгованості за кредитним договором та 1 820 грн судових витрат, звернув стягнення на майно, що належить ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ,

в тому числі на: будівлю першої черги кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » загальною площею 177,7 кв. м, об`єкт незавершеного будівництва мотель (ступінь готовності 81 %), та земельну ділянку площею 0,1125 га, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , а кошти, отримані від реалізації предмета іпотеки, зобов`язав направити на погашення загальної заборгованості ОСОБА_3 перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором від 05 травня 2008 року; відмовив у задоволенні позову ОСОБА_3 до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції

у Львівській області Германчука Р. В. від 23 липня 2013 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого 10 червня 2012 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про звернення стягнення на майно, що належить ОСОБА_3 та ОСОБА_5

03 жовтня 2013 року між відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області та ПП «Нива-В.Ш.» укладено договір про надання послуг з організації та проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки).

На прилюдних торгах з реалізації предмета іпотеки, які були призначені на

25 жовтня 2013 року, не зареєструвався жоден учасник, тому прилюдні торги

в цей день не відбулися.

15 листопада 2013 року ПП «Нива-В.Ш.» проведено прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), що належить на праві власності ОСОБА_3 , із стартовою (початковою ціною) - 1 106 481,75 грн. без ПДВ, і переможцем торгів визнано ОСОБА_4 , якому надано строк до

29 листопада 2013 року для сплати коштів за придбане майно.

Згідно з протоколом № 1413457-4 від 15 листопада 2013 року в торгах взяли участь: учасник № 1 - ОСОБА_2 , учасник № 2 - ОСОБА_1 через уповноважену особу ОСОБА_8 , учасник № 3 - ОСОБА_4 , учасник

№ 4 - ОСОБА_6 , учасник № 5 - ОСОБА_7 . У ході торгів була запропонована наступна ціна: ОСОБА_2 - 1 110 000 грн., ОСОБА_7 - 5 000 000 грн., ОСОБА_1 через уповноважену особу ОСОБА_8 - 7 000 000 грн., ОСОБА_4 - 8 000 000 грн.

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області ухвалою від 22 листопада 2013 року заборонив ПП «Нива-В.Ш.» вчиняти дії щодо розпорядження та відчуження приміщення будівлі кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » загальною площею 177,7 кв. м, об`єкта незавершеного будівництва мотелю (ступінь готовності 81%) та земельної ділянки загальною площею 0,1125 га, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Переможець прилюдних торгів ОСОБА_4 не вніс усієї належної суми для сплати коштів за придбане на прилюдних торгах майно, тому переможцем прилюдних торгів оголошено ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_8 , яка

є наступним учасником, що запропонував найвищу ціну, що оформлено протоколом проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) від 04 грудня 2013 року.

ОСОБА_8 відмовився від підписання зазначеного протоколу у зв`язку

з наявністю чинної ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 листопада 2013 року про заборону ПП «Нива-В.Ш.» в особі Львівської філії вчиняти дії щодо спірного нерухомого майна.

06 грудня 2013 року постановою головного державного виконавця відділу ПВР Управління ДВС Головного управління юстиції у Львівській області виконавче провадження зупинено на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 листопада 2013 року про забезпечення позову по справі № 442/8180/13-ц.

У зв`язку з набранням законної сили рішенням Апеляційного суду Львівської області від 07 липня 2014 року, яким в позові ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_1 до ПП «Нива-В.Ш.», відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції

у Львівській області, третя особа ОСОБА_4 , про визнання прилюдних торгів недійсними відмовлено, виконавче провадження відновлено.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області 16 червня

2014 року у цій справі про забезпечення позову заборонено ПП „Нива-В.Ш." розпоряджатися майном приміщення кафе-бару відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » загальною площею 177,7 кв. м; об`єкту незавершеного будівництва мотелю - 81 % та земельної ділянки площею 0,1125 га для будівництва та обслуговування відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », кадастровий номер

№ :01:004:0610, що розташовані: АДРЕСА_1 .

На підставі протоколу проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) від 08 липня 2014 року переможцем торгів оголошено ОСОБА_7 , яка є наступним учасником, що запропонував найвищу ціну. ОСОБА_7 також відмовилась від визнання її переможцем торгів.

Згідно із протоколом № 1413457-4/3 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) від 08 липня 2014 року переможцем торгів оголошено ОСОБА_2 , ціна продажу - 1 110 000 грн.

09 липня 2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції

у Львівській області складено акт про реалізацію предмета іпотеки, за змістом якого предмет іпотеки (спірне майно) придбано переможцем прилюдних торгів ОСОБА_2 , яка 08 липня 2014 року в повному обсязі перерахувала кошти за придбане майно на рахунок відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції

у Львівській області.

Цього ж дня ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що складається з приміщення будівлі кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » загальною площею 177,7 кв. м, об`єкта незавершеного будівництва мотелю (ступінь готовності 81%) та земельної ділянки загальною площею 0,1125 га, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , а також внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які

ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

У постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року (провадження

№ 6-174цс12) зазначено, що «виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто

в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів

є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином. Такий висновок узгоджується й з нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (розд. 6 Тимчасового положення, ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Отже, ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною

в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені чч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу)».

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі

і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2020 року в справі № 761/26815/17 (провадження

№ 61-16353сво18) зроблено висновок, що «недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим».

У постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі

№ 6-1884цс15 зроблено висновок, що «головна умова, яка повинна бути встановлена судами, це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів повинно бути присутнє порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними».

У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі

№ 3-242гс16 викладено правовий висновок, згідно з яким при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним

у судовій практиці.

Тобто, для визнання судом торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду».

При цьому наявність підстав для визнання торгів недійсними має встановлюватися судом на момент їх проведення, а не за наслідком оформлення результатів торгів.

Установлені судами обставини та доводи ОСОБА_4 і ОСОБА_8

в інтересах ОСОБА_1 свідчать, що оспорювані прилюдні торгине порушують права чи інтереси зазначених позивачів, які не є сторонами договору купівлі-продажу майна, укладеного за результатами прилюдних торгах, оскільки визнавались переможцями торгів, але відмовились підписати протокол торгів або сплатити кошти за придбане на прилюдних торгах майно.

Встановлення відсутності порушення прав позивачів оспорюваними правочинами (документами, діями тощо) є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і далі

у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що згідно з цим Законом підлягають примусовому виконанню.

У частині восьмій статті 54 Закону України «Про виконавче провадження»було визначено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону № 898-IV.

Порядок реалізації предмета іпотеки визначений статтею 41 Закону України «Про іпотеку» (тут і далі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), згідно з якою реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або виконавчим написом нотаріуса, проводиться, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження»,

з дотриманням вимог цього Закону.

Згідно із частиною восьмою статті 45 Закону України «Про іпотеку», якщо переможець прилюдних торгів відмовився від підписання протоколу, наступний учасник, що запропонував найвищу ціну, але не нижчу за початкову ціну продажу, оголошується переможцем прилюдних торгів. За його відсутності або відмови прилюдні торги оголошуються такими, що не відбулися.

Якщо покупець не внесе всієї належної до сплати суми в десятиденний строк, гарантійний внесок йому не повертається, а наступний учасник, що запропонував найвищу ціну, не нижчу за початкову ціну продажу, оголошується переможцем прилюдних торгів. За його відсутності або відмови прилюдні торги оголошуються такими, що не відбулися (частина третя статті 46 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до пунктів 7.2, 7.3 розділу 7 Прикінцевих положень Тимчасового положення, у разі якщо прилюдні торги не відбулися у зв`язку з несплатою

в установлений термін переможцем торгів належної суми за придбане майно, державний виконавець у триденний строк з моменту закінчення строку перерахування коштів повідомляє про це спеціалізовану організацію. Якщо прилюдні торги не відбулися двічі, то майно знімається з торгів, про що спеціалізована організація в триденний термін повідомляє державного виконавця.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі

№ 923/971/19 (провадження № 12-21гс21) зроблено висновки, що «за змістом частини четвертої статті 45 Закону № 898-IV вбачаються два випадки, коли прилюдні торги визнаються такими, що не відбулися: 1) якщо жоден учасник не зареєструвався; 2) у разі якщо предмет іпотеки не був проданий. У випадку визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, в іпотекодержателя настають права й обов`язки, передбачені положеннями статті 49 Закону № 898-IV.

Вирішуючи питання щодо конкуренції правових норм Закону України «Про виконавче провадження»та Закону України «Про іпотеку» у правовідносинах, що склалися у виконавчому провадженні під час реалізації іпотечного майна боржника за судовим рішенням про стягнення грошової суми, Велика Палата Верховного Суду виснує, що у правовому регулюванні процедури продажу майна, на яке звернено стягнення державним (приватним) виконавцем, норми статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» є загальними відносно до норм статті 49 Закону України «Про іпотеку», якими визначено особливості реалізації іпотечного майна з публічних торгів, зважаючи на правовий режим майна, що відчужується, як обтяженого іпотекою стягувача-іпотекодержателя та з огляду на переважне право іпотекодержателя на задоволення вимог за рахунок предмета іпотеки.

…Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що Законом № 606-XІV, положення якого, окрім статті 4, втратили чинність з дня набрання чинності

05 жовтня 2016 року Законом № 1404-VIII, було передбачено подібне правове регулювання порядку звернення стягнення на заставлене майно у виконавчому провадженні. Так, частиною восьмою статті 54 Закону № 606-XІV, диспозиція якої відповідає законодавчій конструкції диспозиції частини сьомої статті 51 Закону № 1404-VIII, передбачено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». Отже, у редакції Закону № 606-XІV визначено правове регулювання, яке передбачає реалізацію предметів іпотеки у виконавчому провадженні із застосуванням Закону України «Про іпотеку», подібне до статті 51 Закону № 1404-VІІІ».

У постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року

у справі № 6-144цс16 зроблено висновок, що «в разі якщо переможець прилюдних торгів відмовився підписати протокол, та лише за відсутності наступного учасника торгів, який запропонував найвищу ціну, не нижчу за початкову ціну продажу, або у разі його відмови прилюдні торги оголошуються такими, що не відбулися. При цьому наступний учасник прилюдних торгів

у розумінні статті 45 Закону № 898-IV, який запропонував найвищу ціну, не нижчу за початкову ціну продажу, оголошується переможцем прилюдних торгів незалежно від того, другий він чи третій серед зареєстрованих учасників».

Отже, за змістом статей 45, 46 Закону № 898-IV лише за відсутності наступного учасника торгів, який запропонував найвищу ціну, не нижчу за початкову ціну продажу, або у разі його відмови, прилюдні торги оголошуються такими, що не відбулися. При цьому, положення Закону № 898-IV щодо реалізації предмета іпотеки є спеціальними відносно загального порядку реалізації арештованого нерухомого майна, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження» та Тимчасовим положенням.

За таких обставин оспорювані торги проведені без порушення частини третьої статті 46 Закону України «Про іпотеку», тому висновок судів про наявність підстави для визнання їх недійсними (з підстави порушення правил проведення торгів) є помилковим.

Разом з цим є помилковим і посилання судів на те, що під час дії двох судових заборон від 22 листопада 2013 року та 16 червня 2014 року розпоряджатися предметом іпотеки відповідачі продовжували розпоряджатися спірним майном, оскільки оспорювані торги були проведені 15 листопада 2013 року, тобто до дня постановлення зазначених судових ухвал про забезпечення позову,

а саме лише оформлення результатів прилюдних торгів шляхом складення протоколу проведення прилюдних торгів та акту про реалізацію предмета іпотеки не можна вважати діями щодо розпорядження предметом іпотеки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року в справі

№ 308/12150/16-ц (провадження № 14-187цс19) зроблено висновок, що «визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців. Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі

№ 821/197/18/4440/16 (провадження № 11-1200апп18)».

У постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року у справі

№ 6-1749цс15 зроблено висновок, що «порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо підлягають оскарженню в порядку, передбаченому законом. За правилами проведення прилюдних торгів, передбачених Тимчасовим положенням, спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги за експертною оцінкою та інші відомості. Визначення стартової ціни лота здійснюється на підставі початкової вартості майна за результатами проведеної оцінки майна незалежним суб`єктом оціночної діяльності. Тобто на момент проведення прилюдних торгів, у тому числі повторних торгів, для визначення вартості об`єкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним. Ураховуючи зазначене, можна зробити висновок про те, що повторні прилюдні торги повинні відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Після збігу цього шестимісячного строку обов`язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме частини п`ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», пунктів 3.2, 3.4 Тимчасового положення. Проведення переоцінок (уцінок) спірного майна державним виконавцем у зв`язку з тим, що прилюдні торги не відбулися, не може вважатися новою оцінкою у розумінні положень частини п`ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження». З огляду на зазначене можна зробити висновок про те, що проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є підставою для визнання цих торгів недійсними за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює».

Суди зазначеного не врахували, тому зробили помилковий висновок про втрату встановленої частиною п`ятою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» чинності звіту про оцінку від 03 вересня 2013 року на момент складення акта про реалізацію предмета іпотеки від 09 липня 2014 року та незаконність цього висновку, оскільки обставин оскарження оцінки майна

в установленому порядку суди не встановили, а оспорювані торги відбулись

15 листопада 2013 року, тобто коли звіт про оцінку майна був чинним.

Крім того, упостанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня

2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18) зазначено, що «спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяженнятакого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем

у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року в справі

№ 910/856/17 (провадження № 12-128гс18) зроблено висновок, що «ухвалюючи судове рішення у справі про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення електронних торгів, порушеної за позовом учасника електронних торгів, в якості відповідачів мають залучатись всі сторони правочину - державна виконавча служба, організатор електронних торгів

і переможець таких торгів».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2021 року у справі № 463/1540/14-ц (провадження № 61-5735св19) зазначено, що «у справі за позовом заінтересованої особи про визнання недійсним договору належними відповідачами є сторони оспорюваного договору, а не нотаріус чи нотаріальна контора».

У справі, що переглядається, зміст і характер відносин між учасниками справи, встановлені судами обставини справи підтверджують, що спір у ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 є з ПП «Нива-В.Ш.», відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області та ОСОБА_2 . Приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевська Т. С.

є неналежним відповідачем, тому у задоволенні позовних вимог до нотаріуса судам необхідно було відмовити.

Згідно пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін

у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі

№ 264/5957/17 (провадження № 14-37цс20) зазначено, що «суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо шляхом реорганізації чи ліквідації припинено юридичну особу, яка була однією зі сторін у справі (крім суб`єкта владних повноважень в адміністративному судочинстві), коли спірні правовідносини не допускають правонаступництва відповідних прав та обов`язків такої юридичної особи, зокрема не допускають заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні».

У частинах першій, третій стаття 414 ЦПК України визначено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Якщо суд першої або апеляційної інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи чи припинення юридичної особи - сторони в спірних правовідносинах, що не допускають правонаступництва, після ухвалення рішення не може бути підставою для застосування положення частини першої цієї статті.

Аналіз даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань свідчить, що ПП «Нива-В.Ш.» припинено без правонаступництва 04 січня 2016 року, тобто до ухвалення оскаржених судових рішень.

За таких обставин провадження у справі в частині вимог до ПП «Нива-В.Ш.» підлягає закриттю з підстави, передбаченої пунктом 7 частини першої статті 255 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що судові рішення

в оскарженій частині ухвалені без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, судові рішення в оскарженій частині скасувати, закрити провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_4 ,ОСОБА_3 до ПП «Нива-В.Ш.», ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції

у Львівській області, ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевської Т. С.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України

у постанові суду касаційної інстанції має бути зазначено про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

При поданні у справі касаційної скарги Головним територіальним управлінням юстиції у Львівській області сплачено 2 923,20 грн судового збору платіжним дорученням від 25 вересня 2019 року № 5359, у зв`язку з задоволенням якої судовий збір підлягає стягненню з позивачів в рівних частинах.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 414, 416 ЦПК України (у редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області задовольнити частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від

16 листопада 2017 року, додаткове рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 лютого 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 серпня 2019 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 ,ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Нива-В.Ш.», відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевської Тетяни Станіславівни про визнання недійсними прилюдних торгів, протиправними дій, недійсними протоколу, акта, свідоцтва та державної реєстрацію права власності скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» закрити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ,ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції

у Львівській області, ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевської Тетяни Станіславівни про визнання недійсними прилюдних торгів, протиправними дій, недійсними протоколу, акта, свідоцтва та державної реєстрацію права власності відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ,ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь Головного територіального управління юстиції у Львівській області витрати на сплату судового збору, понесених

у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, по 974,40 грн з кожного.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 листопада

2017 року, додаткове рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 лютого 2018 року та постанова Львівського апеляційного суду від 20 серпня 2019 року втрачають законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. Ю. Тітов