ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
У Х В А Л А

02 вересня 2021 року

м. Харків

справа № 2-11180/2009

провадження № 22-ц/818/248/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря Гришиної А.О.,

ім`я (найменування) сторін:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Харківська міська рада,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяви ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 про відвід суддів Бурлака Ірини Василівни та Хорошевського Олександра Миколайовича за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2009 року в складі судді Малихіна О.Р.,

у с т а н о в и в:

У жовтні 2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Харківської міської ради (далі ХМР) про визнання права власності на реконструйовані нежитлові приміщення.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2009 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на нежитлові приміщення першого поверху, які складаються з: приміщення № XIV сходи, загальною площею 18,5 кв. м; приміщення № XLVII підсобне приміщення, загальною площею 13,0 кв. м; приміщення № XLVIII коридор, загальною площею 12,8 кв. м; приміщення № XLIX підсобне приміщення, загальною площею 30,3 кв. м; приміщення № L коридор, загальною площею 6,4 кв. м; приміщення № Lа - санвузол, загальною площею 2,9 кв. м; приміщення другого поверху, які складаються з: приміщення № LXVII - кабінет, загальною площею 11,9 кв. м; приміщення № LXIII - підсобне приміщення, загальною площею 40,7 кв. м; приміщення № LIII сходи, загальною площею 18,9 кв. м; приміщення № LVIа - коридор, загальною площею 17,3 кв. м; приміщення №22-1 підсобне приміщення, загальною площею 29,3 кв. м; приміщення мансарди, які складаються з: приміщення №LХVIII - сходи, загальною площею 18,8 кв. м; приміщення № LХIХ основне, загальною площею 31,4 кв. м, приміщення № LXХ- основне, загальною площею 49,0 кв. м, а всього загальною площею 301,2 кв. м, в літ. «А-2» за адресою: АДРЕСА_1 .

22 травня 2020 року ОСОБА_3 подав до Харківського апеляційного суду апеляційну скаргу, у зв`язку з чим справу призначено до розгляду.

02 вересня 2021 року ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 подали заяви про відвід суддів судової палати у цивільних справах Харківського апеляційного суду Бурлака І.В. та Хорошевського О.М.

Заяви мотивовані тим, що існують обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності колегії суддів, оскільки судді Бурлака І.В. та Хорошевський О.М. вже брали участь у розгляді справи з аналогічним предметом, підставами позову та учасниками справи, а саме: за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду міста Харкова від 09 вересня 2010 року у справі № 2-14828/10 за позовом ОСОБА_4 до ХМР про визнання права власності на нежитлові приміщення площею 640 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 . Постановою Харківського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року у складі колегії судів: головуючого - Яцини В.Б., суддів Бурлака І.В. та Хорошевського О.М. у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено. Вказана постанова суду апеляційної інстанції була скасована постановою Верхового Суду від 07 липня 2021 року, що унеможливлює подальшу участь цих суддів у розгляді даної справи.

02 вересня 2021 року суддями Бурлака І.В. та Хорошевським О.М. заявлено самовідвід у справі з метою уникнення сумнівів у їхній об`єктивності та неупередженості, з мотивуванням, що вони вже брали участь у розгляді справи, яка була пов`язана зі спірним нерухомим майном.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судом встановлено, що у жовтні 2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ХМР про визнання права власності на реконструйовані нежитлові приміщення.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2009 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності на нежитлові приміщення першого поверху, які складаються з: приміщення № XIV сходи, загальною площею 18,5 кв. м; приміщення № XLVII підсобне приміщення, загальною площею 13,0 кв. м; приміщення № XLVIII коридор, загальною площею 12,8 кв. м; приміщення № XLIX підсобне приміщення, загальною площею 30,3 кв. м; приміщення № L коридор, загальною площею 6,4 кв. м; приміщення № Lа - санвузол, загальною площею 2,9 кв. м; приміщення другого поверху, які складаються з: приміщення № LXVII - кабінет, загальною площею 11,9 кв. м; приміщення № LXIII - підсобне приміщення, загальною площею 40,7 кв. м; приміщення № LIII сходи, загальною площею 18,9 кв. м; приміщення № LVIа - коридор, загальною площею 17,3 кв. м; приміщення № 22-1 підсобне приміщення, загальною площею 29,3 кв. м; приміщення мансарди, які складаються з: приміщення № LХVIII - сходи, загальною площею 18,8 кв. м; приміщення № LХIХ основне, загальною площею 31,4 кв. м, приміщення № LXХ- основне, загальною площею 49,0 кв. м, а всього загальною площею 301,2 кв.м, в літ. «А-2» за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому у вересні 2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ХМР, в якому просила визнати за нею право власності на реконструйовані нежитлові приміщення в літ. «А-2», загальною площею 640 кв. м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2010 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на реконструйовані нежитлові приміщення в літ. «А-2», загальною площею 640,0 кв. м, а саме: приміщення першого поверху, які складаються з приміщення № XIV - сходи, загальною площею 18,5 кв. м, приміщення № ХLVII - підсобне приміщення, загальною площею 13,0 кв. м, приміщення № XLVIII - коридор, загальною площею 12,8 кв. м, приміщення № XLIX - підсобне приміщення, загальною площею 30,3 кв. м, приміщення № L - коридор, загальною площею 6,4 кв. м, приміщення № L-а - санвузол, загальною площею 2,9 кв. м; приміщення другого поверху, які складаються з приміщення № LXVII - кабінет, загальною площею 11,9 кв. м, приміщення № LХІІІ - підсобне приміщення, загальною площею 40,7 кв. м, приміщення № LIII - сходи, загальною площею 18,9 кв. м, приміщення № LVI-а - коридор, загальною площею 17,3 кв. м, приміщення № 22-1 - підсобне приміщення, загальною площею 29,3 кв. м; приміщення мансарди, які складаються з приміщення № LXVІІІ - сходи, загальною площею 18,8 кв. м, приміщення № LХІХ - основне, загальною площею 31,4 кв. м, приміщення № LХХ - основне, загальною площею 49,0 кв. м, приміщення № LХХІ - основне, загальною площею 338,8 кв. м, що розташоване у АДРЕСА_1 .

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено ОСОБА_3 в апеляційному порядку.

Постановою Харківського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2010 року скасовано, ухвалено нову постанову, якою позов ОСОБА_1 про визнання права власності залишено без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що позивачем не було надано до суду належних та допустимих доказів отримання дозвільних документів на самочинне будівництво та введення об`єктів нерухомого майна (житлового будинку) в експлуатацію у встановленому порядку, у тому числі щодо реконструкції спільної сумісної для усіх співвласників будинку мансарди будинку, за відсутності згоди від інших співвласників, зокрема апелянта ОСОБА_3 .

Постановою Верховного Суду від 07 липня 2021 року постанову Харківського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Направляючи справу на новий розгляд суд касаційної інстанції зазначав, що судом апеляційної інстанції не встановлено, яким чином рішенням суду першої інстанції було порушено право ОСОБА_3 стосовно іншої частини нерухомого майна, оскільки апеляційна скарга містить незгоду ОСОБА_3 лише в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на приміщення мансарди у будинку, який розташований у будинку АДРЕСА_1 .

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статтях 36, 37 ЦПК України.

Пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною першою статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до частин першої, другої, дев`ятої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта», найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Крім того, стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, № 33949/02,§ 49-52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року (схвалені резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 N 006/23) передбачено, що чесність та непідкупність є необхідними умовами для належного виконання суддею своїх обов`язків. Суддя демонструє поведінку, бездоганну навіть з точки зору стороннього спостерігача. Спосіб дій та поведінка судді мають підтримувати впевненість суспільства в чесності та непідкупності судових органів. Недостатньо просто чинити правосуддя, потрібно робити це відкрито для суспільства (п.п. 3.1-3.2).

Забезпечення рівного ставлення до всіх сторін судового засідання має першочергове значення для належного виконання суддею своїх обов`язків.

При виконанні своїх судових обов`язків суддя не повинен словами чи поведінкою демонструвати прихильність чи упередженість до будь-якої особи чи групи осіб, керуючись причинами, що не стосуються справи (п. 5.2).

Кодекс суддівської етики наголошує, що неупереджений розгляд справи є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.

За змістом пункту 2.5. Бангалорських принципів поведінки судді зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Мінімально необхідних для цього обґрунтованих припущень для таких сумнівів колегією суддів у даному випадку не встановлено.

Відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки зави про відвід суддів Бурлака І.В. та Хорошевського О.М. подано 02 вересня 2021 року, в день судового засідання, питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Колегія суддів вважає, що розгляд суддями Бурлака І.В. та Хорошевським О.М. справи № 2-14828/10 не може бути підставою для відводу розгляду цієї справи, проте може бути підставою для задоволення самовідводу, з метою недопущення сумніву сторін у справі в об`єктивності та неупередженості судді у розгляді цієї справи.

Ураховуючи наведене, та з метою недопущення сумніву сторін у справі в об`єктивності та неупередженості судді у розгляді цієї справи, та забезпечення довіри учасників справи до судових рішень, заява суддів Бурлака І.В. та Хорошевського О.М. про самовідвід підлягає задоволенню.

Оскільки заява про самовідвід суддів підлягає задоволенню, підстави для розгляду з цих же підстав заяв ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 про їх відвід відсутні.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 37, 39 - 41 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяви ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 про відвід суддів Бурлака Ірини Василівни та Хорошевського Олександра Миколайовича залишити без задоволення.

Заяву про самовідвід суддів Харківського апеляційного суду Бурлака Ірини Василівни та Хорошевського Олександра Миколайовича задовольнити.

Справу передати на автоматичний розподіл для визначення нового складу судової колегії відповідно до вимог статті 14 ЦПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 06 вересня 2021 року.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді І.В. Бурлака

О.М. Хорошевський