Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1065/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2021 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер позивача дід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба ОСОБА_4 . Після їх смерті залишилась спадщина, зокрема житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Будинок за адресою АДРЕСА_1 , належав спадкодавцям на підставі договору купівлі-продажу від 20 червня 1951 року, зареєстрованим у реєстрі за №1302/51. У свою чергу, матір`ю позивача ОСОБА_5 (далі спадкодавець) вищезазначений будинок було успадковано за батьками - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, необхідно було прийняти спадщину та вступити у фактичне управління та володіння житловим будинком (що підтверджується копією з будинкової книги). Факт вступу у фактичне управління та володіння житловим будинком підтверджується тим, що вона відкрито там проживала, сплачувала комунальні послуги, здійснювала добровільне страхування майна. Однак, належним чином не оформила спадкове майно.

Після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач повністю взяла на себе всі витрати та здійснила належне поховання матері. Позивач зазначає, що прийняла спадщину, оскільки вступила у фактичне управління та володіння житловим будинком та проживала там.

При зверненні в нотаріальну контору для оформлення позивачем спадщини на вищевказаний житловий будинок, нотаріусом було відмовлено у оформленні та рекомендовано звернутися до суду, оскільки правовстановлюючі документи на будинок втрачено.

Інших спадкоємців, які б звернулися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини нема.

У свою чергу на момент смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_2 (дочка спадкодавця, відповідач), хоч відповідно до домової книги була прописана за адресою АДРЕСА_1 , фактично там не проживала, оскільки, з моменту реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживала за адресою АДРЕСА_2 з своєю сім`єю, про що 4 серпня 2001 року відміткою у паспорті підтверджується місце її реєстрації (прописки).

У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з"явилися, подали заяву в якій просять позовні вимоги задоволити та розглянути справу у їх відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явилдася, подала заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності.

Третя особа про розгляд справи повідомлена належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

В судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер позивача дід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба ОСОБА_4 (а.с. 47, 48). Після їх смерті залишилась спадщина, зокрема житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Будинок за адресою АДРЕСА_1 , належав спадкодавцям на підставі договору купівлі-продажу від 20 червня 1951 року, зареєстрованим у реєстрі за №1302/51 (а.с.20).

У свою чергу, матір`ю позивача ОСОБА_5 (далі спадкодавець) вищезазначений будинок було успадковано за батьками - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, що підтверджується копією з будинкової книги (а.с.21,22). Додатково, факт вступу у фактичне управління та володіння житловим будинком підтверджується тим, що вона відкрито там проживала, сплачувала комунальні послуги, здійснювала добровільне страхування майна (а.с.15-18). Однак, належним чином не оформила спадкове майно.

Після смерті ОСОБА_6 позивач прийняла спадщину, оскільки вступила у фактичне управління та володіння житловим будинком та проживала там.

При зверненні в нотаріальну контору для оформлення позивачем спадщини на вищевказаний житловий будинок, нотаріусом було відмовлено у оформленні та рекомендовано звернутися до суду, оскільки правовстановлюючі документи на будинок втрачено.

Інших спадкоємців, які б звернулися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини нема.

У свою чергу на момент смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_2 (дочка спадкодавця, відповідач), хоч відповідно до домової книги була прописана за адресою АДРЕСА_1 , фактично там не проживала, оскільки, з моменту реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживала за адресою АДРЕСА_2 з своєю сім`єю, про що 4 серпня 2001 року відміткою у паспорті підтверджується місце її реєстрації (прописки).

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Статтею 549 ЦК України (1963р) передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, який визначається відповідно до ст. 525 цього ж Кодексу, а спадкоємцями за законом першої черги є в рівних долях діти, дружина та батьки померлого (ст.529 ЦК України).

Відповідно до копії зведеного оціночного акту по домоволодінню АДРЕСА_1 ) - власниками майна значиться ОСОБА_3 , ОСОБА_8 (а.с.23).

У п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 - що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст. 1261 цього Кодексу у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки, а спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї (ч.2 ст. 1268). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ЦК).

Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Однак, згідно із правилами, встановленими Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (п. 4.15, 4.18), для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Таким чином, умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний спосіб, передбачений законом.

Отже, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі наявних доказів, суд приймає рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 200, 258, 259, 263, 265, 267, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_1 , мешканкою АДРЕСА_1 право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною корисною площею 59,2 м.кв., в т.ч. житлова 31,7 м.кв., в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк