Справа № 591/8336/19
Провадження № 2/591/286/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді Клименко А.Я.

при секретарі Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Суми цивільну справу за позовною заявою Сумської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Кронос 2020» про визнання недійсним договорів, скасування державної реєстрації прав власності на майно та звільнення земельної ділянки

встановив:

Позивач Сумська міська рада звернулась до Зарічного районного суду м. Суми з позовною заявою від 28.12.2019 року до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 з позовними вимогами про скасування державної реєстрації права власності від 29.10.2019 року (запис № 33895323, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) нежитлового приміщення (Магазин, 1,А, площею 81,4 кв.м. та АДРЕСА_1 ; визнання недійсним договору дарування нежитлового приміщення (Магазин, 1,А, площею 81,4 кв.м. та АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 , посвідченим приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бурбикою Т.А., зареєстрованого в реєстрі за № 3993 та скасування державної реєстрації права власності від 04.12.2019 року (запис № 34463242 та запис № 34463572, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); визнання недійним договору купівлі продажу нежитлового приміщення (Магазин, 1,А, площею 81,4 кв.м. та АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ровенською А.О., зареєстрованого в реєстрі за № 3664 та скасування державної реєстрації права власності від 10.12.2019 року (запис № 34563630 та запис № 34563728, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); повернення земельної ділянки по АДРЕСА_2 . Суми власникові Сумській міській раді, звільнивши її від самочинних будівель і споруд шляхом знесення нежитлового приміщення (Магазин, 1, Б, площею 225.1 кв.м.) та приведення земельної ділянки у попередній стан, що існував до самочинного будівництва; стягнення судових витрат з відповідачів.

Після зміни предмету позову, викладених у заяві позивача від 07.02.2020 року № 214/08.01-22 до відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , товариства з обмеженою відповідальністю «Кронос 2020», просить скасувати державну реєстрацію права власності від 29.10.2019 року (запис № 33895323, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) нежитлового приміщення (Магазин, 1,А, площею 81,4 кв.м. та АДРЕСА_1 ; визнати недійсним договір дарування нежитлового приміщення (Магазин, 1,А, площею 81,4 кв.м. та АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 , посвідченим приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бурбикою Т.А., зареєстрованого в реєстрі за № 3993 та скасувати державну реєстрацію прав власності від 04.12.2019 року (запис № 34463242 та запис № 34463572, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); визнати недійним договір купівлі продажу нежитлового приміщення (Магазин, 1,А, площею 81,4 кв.м. та АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ровенською А.О., зареєстрованого в реєстрі за № 3664 та скасувати державну реєстрацію прав власності від 10.12.2019 року (запис № 34563630 та запис № 34563728, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); визнати недійсними акти приймання передачі майна від 14.01.2020 року та 16.01.2020 року, укладені між ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ТОВ «Кронос 2020», що посвідчені приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ровенською А.О., зареєстровані в реєстрі за № 95, 96 та 104, в частині передачі нежитлового приміщення (Магазин, 1,А, площею 81,4 кв.м. та АДРЕСА_1 та скасувати державну реєстрацію прав власності від 17.01.2019 року (запис № 35114956, реєстраційний № об`єкта нерухомого майна 101), вчинену державним реєстратором Виконавчого комітету Сумської міської ради Швайкус Л.В.; повернути земельну ділянку по АДРЕСА_2 , звільнивши її від самочинних будівель і споруд шляхом знесення нежитлового приміщення (Магазин, 1, Б, площею 225,1 кв.м.) та привести земельну ділянку у попередній стан, що існував до самочинного будівництва; судові витрати стягнути з відповідачів.

29.03.2021 року позивач звернувся з заявою по даній справі і просить, у разі необхідності, для захисту прав позивача, вийти за межі позовних вимог і зокрема, визнати недійсний і скасувати відповідні правочини, зокрема: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 49406897 від 29.10.2019 року, ОСОБА_8 , Стецьківська сільська рада Сумського району, Сумської області, а відтак, і всі наступні за ним рішення державного реєстратора по об`єкту нерухомого майна Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 АДРЕСА_2 ; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 50735500 від 21.01.2020, ОСОБА_9 , Виконавчий комітет Сумської міської ради, Сумська обл. по об`єкту нерухомого майна Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 АДРЕСА_2 , а також інші правочини, які порушують права позивача та пов`язані з предметом спору.

Відповідачем ТОВ «Кронос 2020» подано відзив на позов, в якому він заперечує проти доводів позивача, вказує на безпідставність вимог до нього через те, що позивачем не обґрунтовано, які права або охоронювані законом інтереси порушено безпосередньо товариством, а відтак, за відсутністю доведеності таких обставин, вважає, що відсутні підстави для судового захисту цих прав або інтересів. Вказує, що відсутність порушених прав позивача виключає їх судовий захист, у зв`язку з чим просить відмовити в позові.

Крім того, відповідач зазначає, що позивач не є стороною оскаржуваного правочину, за яким відповідач отримав у власність об`єкт нерухомого майна, як вклад до статутного капіталу товариства від його учасників, у зв`язку з чим має довести в чому саме полягає завідома суперечність інтересам держави і суспільству умов оскаржуваного правочину і чому позивач вважає себе особою, яка з такими обґрунтуваннями має право на такий позов.

Щодо вимоги про повернення земельної ділянки і звільнення її від самочинного будівництва, відповідач зазначає, що ним взагалі не здійснювались жодні будівельні роботи щодо нерухомого майна з часу отримання у власність, посилається на акт №28 від 28.02.2020 року, складений управлінням ДАБК Сумської міської ради, в ході перевірки яким не було встановлено будь яких порушень містобудівного законодавства.

Зазначає також про те, що аналогічна перевірка цим же управлінням здійснювалась і відносно ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої також складено акт №102 від 11.09.2019 року і не виявлено жодного порушення містобудівного законодавства.

Крім того, відповідач наполягає на відсутності порушень при будівництві нерухомості будівельних норм і правил, що підтверджується висновком №1372 будівельно - технічної експертизи від 12.05.2018 року, яка не спростована позивачем.

За вказаних обставин відповідач вважає, що не має обов`язку звільняти ділянку від належного йому на праві приватної власності нерухомості, оскільки з боку позивача не доведено статус цього майна, як самочинного будівництва і не спростовано вказаних вище доказів, наданих відповідачем, що підтверджують відсутність порушень при будівництві зазначеної нерухомості.

В свою чергу, відповідач зазначає про те, що оскільки позивачем оскаржується тільки факт набуття у власність частини нерухомого майна площею 225,1 м.кв. і не оскаржується факт набуття у власність іншої частини цієї ж нерухомості площею 75,9 кв.м., збільшеної до 81,4 кв.м., але при цьому, позивач просить скасувати реєстраційний запис про набуття прав на все нерухоме майно, то така вимога є необґрунтованою в частині, з яких підстав підлягає скасуванню такий запис (рішення) про державну реєстрацію прав і є по суті безпідставним втручанням у права власника на мирне володіння майном.

Аналогічний за змістом поданий відзив від відповідача ОСОБА_6 (нині ОСОБА_10 у зв`язку зі зміною прізвища після вступу у шлюб) в частині позовних вимог позивача до неї, де остання вказує на те, що Сумська міська рада не довела наявності порушеного її права або інтересу під час укладення відповідачем договору купівлі продажу нежитлового приміщення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а також подальшої передачі цього приміщення до статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «Кронос 2020», де відповідачка є учасницею. Вважає доводи позивача відносно того, що оскаржувані правочини не відповідають інтересам держави і суспільству є надуманими і безпідставними.

Враховуючи вказане, вважає, що похідні вимоги про скасування державної реєстрації не підлягають задоволенню у зв`язку з тим, що основні вимоги відносно визнання недійсними правочинів, є безпідставними і в їх задоволенні просить відмовити.

23.04.2021 року до суду надійшла спільна заява від усіх відповідачів про закриття провадження у даній справі з підстав, визначених у п.1ч.1ст. 255 ЦПК України у зв`язку з тим, що дана справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а має розглядатись за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України.

Зі змісту заяви відповідачів вбачається, що вони наполягають на тому, що даний спір фактично виник між першим відповідачем ОСОБА_1 , як фізичною особою підприємцем (орендарем), з приводу виконання ним обов`язку перед Сумською міською радою (орендодавцем) по поверненню земельної ділянки загальною площею 0.0359 га, кадастровий № :01:004:0002 у зв`язку з закінченням строку укладеного між ними договору оренди цієї земельної ділянки від 15.06.2015 року, який 29.10.2019 року закінчився і згідно до рішення позивача від 18.09.2019 року на новий строк не продовжився.

Тобто, відповідачі вважають, що спір у справі виник з господарських правовідносин, в яких зазначений відповідач виступає як фізична особи підприємець, оскільки спірну ділянку використовував безпосередньо у своїй підприємницькій діяльності завдяки розміщеному на цій ділянці магазину.

Обов`язок відповідача, як ФОП по поверненню земельної ділянки по закінченню договору оренди прямо передбачений зазначеним договором оренди, і є його господарським зобов`язанням, яке має бути виконано у відповідності до умов, передбачених у цьому договорі та Закону України «Про оренду землі».

Крім того, всі відповідачі також являються фізичними особами - підприємцями і використовують нерухоме майно, яке придбавали у їх підприємницькій діяльності в якості здійснення торгівлі в магазині, тобто, вважають, що даний спір має всі ознаки того, що виник у господарських правовідносинах.

На підтвердження статусу ФОП відповідачами надано відповідну інформацію з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідачі вважають, що позивачем помилково вказано їх в позові як фізичних осіб без статусу ФОП, що фактично, у даному позові вимоги заявлені до першого і останнього відповідача, які є суб`єктами господарської діяльності, що в свою чергу, свідчить про непідсудність цієї справи за правилами Цивільного процесуального кодексу.

Представник відповідачів адвокат Кузченко Т.М. в судовому засіданні клопотання про закриття провадження у справі підтримала повністю, просить суд його задоволити.

Представник позивача Сумської міської ради Фадєєв В.Ю. в судовому засіданні проти клопотання заперечував.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про закриття провадження у даній справі у зв`язку з тим, що вона не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства виходячи з наступного:

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем Сумською міською радою - орендодавцем та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 орендарем укладено договір оренди земельної ділянки від 15.06.2015 року за яким орендарю передано у строкове до 29.10.2019 року, платне користування земельну ділянку площею 0.0359 га з кадастровим № :01:004:002.

Згідно до п.2.1.ч.2 вказаного договору зазначено, що земельна ділянка за функціональним призначенням надається в оренду під розміщеним магазином, згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель землі громадської забудови (03.07. для будівництва та обслуговування будівель торгівлі).

Тобто, аналіз зазначених положень договору оренду свідчить про те, що між Сумською міською радою та ОСОБА_1 , як ФОПом виникли господарські правовідносини у сфері оренди землі, переданої для використання ним у підприємницьких цілях.

Припинились ці правовідносини у силу положень цього ж договору (п.5.3.) у зв`язку із закінченням строку дії договору (29.10.2019 року).

Наслідки припинення вказаного господарського зобов`язання передбачені п.5.8. договору, зокрема, у разі припинення (розірвання) цього договору, Орендар має забезпечити виконання умов повернення земельної ділянки, визначені у п.2.4. цього договору, які в свою чергу визначають, що Орендар зобов`язаний повернути Орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому, у порівнянні з тим, в якому він одержав її в оренду та придатному для подальшого використання за цільовим призначенням. Передача земельної ділянки здійснюється за актом приймання передачі в 10-ти денний строк з моменту припинення (розірвання) договору.

Судом встановлено, що рішенням Сумської міської ради від 18.09.2019 року № 5654-МР Фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 відмовлено у поновленні вказаного договору оренди земельної ділянки на новий строк у зв`язку з чим, департамент забезпечення ресурсних платежів листом від 02.12.2019 року направив на адресу ФОП ОСОБА_1 акти приймання передачі орендованої земельної ділянки та запропоновано їх підписати і повернути до департаменту.

Матеріали справи підтверджують, що ОСОБА_1 дійсно зареєстрований в якості підприємця з 28.11.2001 року і цей статус на даний час не змінений, власне, як і всі інші відповідачі, також мають статус суб`єктів підприємницької діяльності та зареєстровані в якості ФОПів, що підтверджується відповідною інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

З цієї ж інформації вбачається, що відповідачами здійснюється діяльність у сфері торгівлі і за їх поясненнями, які не спростовані позивачем, в т.ч. з використанням магазину, який розташований на спірній земельній ділянці.

Доказів того, що об`єкт нерухомого майна не використовується у підприємницькій діяльності, матеріали справи не містять.

Отже, на переконання суду спір у цій справі виник у зв`язку зі здійсненням відповідачами господарської діяльності на земельній ділянці, що належить до комунальної власності і якою розпоряджається Сумська міська рада, що була передана відповідачу ОСОБА_1 , як ФОПу для ведення на ній підприємницької діяльності за господарським договором і який має зобов`язання пов`язані із виконанням цього договору у зв`язку з його припиненням по закінченню строку дії, у т.ч. з повернення спірної ділянки та приведення її у стан, в якому ця ділянка передавалась в оренду.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у параграфі 24 свого рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «суд, встановлений законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За вимогами частини першої ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Для вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення складу учасників справи. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із прав та/або інтересів, за захистом яких звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, їх змісту та правової природи.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних особистих прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є зазвичай фізична особа (стаття 19 ЦПК України).

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

Відповідно до частини першої статті 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Згідно зі статтею 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Частиною першою статті 128 ГК України визначено, що громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 128 ГК України громадянин може здійснювати підприємницьку діяльність безпосередньо як підприємець або через приватне підприємство, що ним створюється.

За частиною першою статті 58 ГК України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи ФОП у порядку, визначеному законом.

Згідно до ч.1 ст. 2 та ч.2ст.4 ГПК України ознаками господарського спору, який належить до юрисдикції господарського суду, є, зокрема, участь у спорі суб`єкта господарювання, наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним та Господарським кодексами України, а також спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена ст. 20 ГПК України.

Згідно до п.1ч. 1 ст.20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що всі відповідачі зареєстровані у встановленому законом порядку суб`єктами господарювання ФОП, тобто не дивлячись на зазначення позивачем у позові відповідачів, як фізичних осіб, йдеться саме про їх права і обов`язки відносно спірної земельної ділянки, в т.ч. які витікають із договору оренди землі, укладеного з відповідачем ФОП та які пов`язані із здійсненням ними господарської діяльності на цій ділянці та оспорюється розташування магазину об`єкту, який призначений для здійснення в ньому господарської діяльності, то суд, враховуючи предмет, характер спору та фактичний суб`єктивний склад його сторін, доходить до висновку про те, що спір у цій справі є господарським і віднесений у відповідності до п.1ч.1ст.20 ГПК України до юрисдикції господарського суду.

Наведене відповідає правовому висновку щодо юрисдикційності спору в залежності від того, який статус у спірних правовідносинах має відповідач та від характеру спірних правовідносин, який ухвалила Велика Палата Верховного Суду під час вирішення справи № 209/1721/14-ц у подібних правовідносинах у постанові від 09.10.2019 року.

Згідно до ч 9. ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ч.9 ст. 158, п.1ч.1 ст.255, ст. 256 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом Сумської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Кронос 2020» про визнання недійсним договорів, скасування державної реєстрації прав власності на майно та звільнення земельної ділянки у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Скасувати заходи забезпечення позову, які вжиті у даній справі №591/8336/19 відповідно до ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 11 лютого 2020 року.

Роз`яснити позивачеві Сумській міській раді що дана справа віднесена до юрисдикції Господарського суду Сумської області.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали суду виготовлено 29 квітня 2021 року.

СУДДЯ А.Я.КЛИМЕНКО