Справа № 452/2808/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"23" березня 2021 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Галина В.П.,

секретар судового засідання Задорожна В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю,

за участю позивачки ОСОБА_2 ,

представника позивачки ОСОБА_4 ,

представника відповідачки ОСОБА_5 ,

представника третьої особи Лисович Н.В.,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю. В обґрунтування позову посилались на те, що вони є власниками квартири АДРЕСА_1 . Дана квартира належить їм на праві приватної спільної сумісної власності. У квартирі АДРЕСА_2 проживає ОСОБА_3 відповідач по справі. Весною 2018 року відповідачем було здійснено самочинну перебудову сходового маршу загального користування таким чином перегородивши центральний вхід до належної їм квартири шляхом мурування перегородки на сходах загального користування. На таку перебудову відповідач згоди від позивачів не отримувала. Щоб попасти до свого будинку і увійти у приміщення через вхідні двері позивачам доводиться обходити огорожу і будинок по периметру що створює незручності та порушує їхні права як співвласників на користування належним їм нерухомим майном на законних підставах.

26.04.2018 року позивачі звернулись до Самбірського міського голови із скаргою провести перевірку законності перебудови сходового маршу загального користування. Вказана скарга була розглянута міжвідомчою комісією Самбірської міської ради та складений акт від 23.05.2018 року згідно якого вказано, що при неодноразовому виході на місце міжвідомчою комісією було виявлено поділ вхідної групи будинку АДРЕСА_3 , шляхом встановлення перегородки і встановлення металевої огорожі з боку АДРЕСА_4 .

На неодноразові письмові заяви та усні звернення позивачів до Виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області 27.09.2018 року надійшла відповідь, згідно якої відомо, що Виконавчим комітетом Самбірської міської ради Львівської області розглянуто заяви від 05.06.2018 року, 22.08.2018 року, в тому числі і усні звернення 22.08.2018 року, 18.09.2018 року на міжвідомчій комісії. Інформація щодо надання дозволу на встановлення огорожі на прибудинковій території по АДРЕСА_4 та інформація з приводу надання дозводу на поділ вхідної групи будинку АДРЕСА_3 (між кв. АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 ) шляхом встановлення перегородки - у Самбірській міській раді відсутня. Для вирішення конфліктної ситуації, міжвідомча комісія рекомендує власнику квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 усунути створені перешкоди. Із врахуванням наведеного, зазначене будівництво, а саме мурування перегородки на сходах загального користування які ведуть до квартир у вказаному будинку слід вважати самочинним.

Також позивачами були направлені заяви від 29, 30 червня 2017 року, від 07 червня 2018 року, від 10.10.2018 року до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області з проханням про вирішення конфліктної ситуації та про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за незаконне будівництво. До заяви було додано акт міжвідомчої комісії від 23.05.2018 року, відповідь Виконавчого комітету Самбірської міської ради від 27.09.2018 року, копія поверхового плану будинку АДРЕСА_4 . Згідно відповідей які надійшли відомо про рекомендації вирішити спір в судовому порядку, тому звернулись в суд за захистом порушених прав.

Враховуючи наведене, просять суд задовольнити поданий ними позов, зобов`язати відповідача ОСОБА_3 , усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом знесення встановленої огорожі на прибудинковій території по АДРЕСА_4 , а також знести самочинно побудовану кам`яну перегородку встановлену на сходовому марші загального користування будинку АДРЕСА_7 ; стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 5 000 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати.

05.02.2020 року представником відповідача ОСОБА_3 адвокатом Бобак О.Б. подано до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечено проти позовних вимог, виходячи з наступного. Житловий будинок по АДРЕСА_4 є чотириквартирний. Кожна житлова квартира має окремий вихід з квартири на прибудинкову територію. Згідно даних технічного паспорта на житлову квартиру позивачів від 02.02.1994 року відомо про окремий сходовий марш до площадки перед входом у їх житлову квартиру.

У 2001 році власники двох квартир у будинку АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 , сторони по справі, домовились розділити спільний коридор, приєднавши його по Ѕ частині кожен до своєї квартири, внаслідок чого кожна квартира отримала окремий вихід на сходову площадку ганок (зовнішня прибудова при вході до будівлі у вигляді трохи піднятого над землею майданчику перед дверима будинку, через яку здійснюється вхід і вихід з житлового приміщення), з якої тоді ж домовились про облаштування двох сходових маршів для користування кожен до своєї квартири. За домовленістю між сторонами, відповідач надав дозвіл позивачам на облашування системи водопостачання через свій підвал, а позивачі тоді погодили влаштування спільної перегородки площадки перед обома вхідними дверима, так щоб кожен власник квартири мав окремий захід. Дана домовленість була узгоджена між сторонами в період 2015-2016 рік. Так, позивачі облаштували систему водопостачання через підвал відповідача, а відповідач почав спорудження спільної перегородки.

При наявності двох сходових маршів, як окремого заходу до кожної квартири, немає центрального входу до квартири, а кожен власник квартир має окремий сходовий марш із ганком майданчиком перед дверима до своєї квартири. Тому, відповідачем була споруджена перегородка ганку майданчику перед обома дверима, яка зовсім не перешкоджає позивачам для входу до їхньої квартири із ними ж облаштованого сходового маршу.

Спорудження перегородки на ганку не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та /або інженерні системи загального користування, а тому не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання та після закінчення не підлягають прийняттю в експлуатацію, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року №406 Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання та після закінчення яких не підлягають прийняттю в експлуатацію.

Тому, при облаштуванню перегородки на ганку відповідачем не було допущено порушень норм законодавства про архітектурну діяльність. Дана позиція підтверджується листом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 13.09.2017 року №1013-4/5308.

Не відповідає дійсності твердження позивачів про те, що їм «для заходу до своєї квартири потрібно обходити огорожу і будинок по периметру».

Позивачі мають доступ до хвіртки і воріт, яка огорожує весь багатоквартирний будинок зі сторони своєї квартири і чи заходити до квартири зі сторони АДРЕСА_4 чи з іншого боку це вибір самих позивачів. Відповідачем жодним чином не чиняться перешкоди позивачам у доступі до їх житлової квартири. А наявність належно і доцільно облаштованої огорожі зі сторони АДРЕСА_4 , яка унеможливлює потрапляння на територію прибудинкової земельної ділянки сторонніх, є захистом від негативного впливу та бруду від проїжджої частини вулиці та жодним чином не порушує права позивачів, як власників квартири.

Земельна ділянка, на якій розташований багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_4 органом місцевого самоврядування не передана у користування чи власність жодному суб?єкту прав: ні підприємству, яке здійснює управління цим будинком, ні співвласникам багатоквартирного будинку, а тому вимоги позивачів про знесення встановленої огорожі, яка огороджує частину прибудинкової території зі сторони АДРЕСА_4 не ґрунтуються на порушенні їхніх особистих прав пов?язаних із власністю на житлову квартиру.

Позивачі, будучи власниками квартири, як окремі суб?єкти цивільних прав, не є ні власниками, ні користувачами прибудинкової земельної ділянки, цілого багатоквартирного будинку, в якому ще розміщені дві квартири, а тому права позивачів як власників окремої квартири не порушені, і звідси, права на задоволення вимоги про знесення встановленої огорожі вони не мають.

Із врахуванням наведених заперечень позовних вимог, відповідач просила в позові відмовити та стягнути з позивача витрати на правову допомогу орієнтовно в сумі 5250,00 гривень з врахуванням податкових платежів, виходячи з розрахунку 1 год. роботи адвоката - 700 грн. гонорару: (ознайомлення з матеріалами справи, узгодження правової позиції, складання відзиву 3,5 год.х700 = 2450,00 грн. 4 год. судових засідань 2800,00 грн. , разом 5250,00 грн.).

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила розглядати без її участі.

ОСОБА_2 під час розгляду справи по суті позов підтримала, посилаючись в обґрунтування на викладені в ньому обставини та просила задовольнити. Додатково пояснила, що у квартирі вона проживає з матір`ю ОСОБА_1 . Загальний центральний вхід до квартири є загороджений, це прибудинкова територія, немає доступу для швидкої та пожежної служб. При обгородженні між будинками сусід забрав прохідну маленьку частину і збільшив собі прибудинкову територію. Вони не мають можливості пройти через маленький вхід. У них немає доступу. Веранда була спорудою загального користування для мешканців квартир АДРЕСА_5 і ІНФОРМАЦІЯ_1 , в подальшому була споруджена перегородка. Сходова клітка є виходом у підвали. Щодо огорожі, то згоду на її облаштування вони не давали. Облаштовуючи огорожу відповідач забрав прохід між будинками. Вона не має можливості зайти через хвіртку, оскільки їй не дозволяють, при цьому ображають. При знесенні огорожі вона буде мати можливість вільного доступу до квартири. Раніше була дерев`яна огорожа, були кущі.

Представник позивача ОСОБА_4 у судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що позовні вимоги стосуються двох об`єктів, які створені відповідачем. Це прилегла огорожа і замуроване перекриття. Щодо металевої огорожі, то вона викликає багато конфліктів із залученням працівників правоохоронних органів. Зокрема можливість входу через огорожу, тобто калітку для позивачки залежить від відповідача, яка може її закрити або залишити відкритою. У зв`язку з тим, що загородження закрите, позивачці доводиться спускатись попри паркан, обходити смітники, берег річки і заходити з іншої сторони, щоб потрапити до своєї квартири. У позасудовому порядку врегулювати спір неможливо, оскільки немає згоди відповідача. Щодо перегородки, то вона влаштована самовільно і позивачка немає вільного входу до своєї квартири. З приводу цієї перегородки, є відповіді органів влади. Ця перегородка це самочинно збудована стіна, яка перешкоджає позивачці. Відсутні докази того, що перегородка встановлена в законному порядку. Слід зазначити, що ані позивач, ані відповідач не є власниками земельної ділянки, тому не можуть на власний розсуд розпоряджатись нею. Крім згоди їх як співвласників нерухомого майна, мала би бути згода власника чи землекористувача земельної ділянки, однак її немає. Відповідач посунув паркан на ширину проходу, поставили загородження. Хвіртка закрита, позивачі не мають можливості через неї потрапити до себе в квартиру. Прохід був, невідомо для чого було потрібно робити перегородку. Йде мова про знесення огорожі перед будинком. Враховуючи, що влаштування огорожі та перегородки є незаконним, порушує права і законні інтереси позивачки, тому позов підлягає задоволенню, беручи до уваги викладені в ньому обставини.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Бобак О.Б. в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що житловий будинок має чотири квартири. Дві квартири є з правої сторони, дві квартири - з лівої. Дві квартири з правої сторони це є квартира позивачів та відповідача. Огорожа є з АДРЕСА_4 . Це є звичайна огорожа, яка була споруджена за згодою всіх жителів цього будинку і відділяє проїжджу частину вулиці від будинку. В цій огорожі є ворота для заїзду транспорту і хвіртка. Позивачка має безперешкодний доступ через хвіртку, яка не закривається ні на замок, ні на колодку. Перешкоди їй не чиняться. Огорожа і хвіртка споруджені на земельній ділянці, яка не перебуває у власності сторін. Це є відомча земельна ділянка органів місцевого самоврядування. Огорожу споруджено за згодою всіх сусідів, однак позивачка не має права вимагати її знести на земельній ділянці яка їй не належить з точки зору порушеного права. Що стосується перегородки, то це є ганок, добудова до цільного будинку. З того ганку є захід до однієї і до другої квартири. Також і до квартири позивача, і до відповідача є сходовий марш. Огорожа була поставлена відповідачем, по перше через наявність сильного протягу на ганку, по друге була домовленість з ОСОБА_6 , родичкою позивачів. Оскільки була проблема із влаштуванням для позивачів води і водовідведення, які були влаштовані через підвал відповідача і через те відповідач узгодив з родичкою позивачів те, що буде встановлена та перегородка. Фактично дана перегородка вже стоїть три роки і лише на даний час поставлений цей спір. У відповіді із Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції зазначено, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року №406, роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку, жилого приміщення, також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення до них, виконання яких не передбачають втручання в огорожу та несучі конструкції та інженерні системи загального користування, не потребує жодного дозволу на проведення таких будівельних робіт. І тому на ті скарги, які були написані позивачкою, їй давали роз`яснення, що на облаштування перегородки жодного дозволу не потрібно. Якщо би був потрібний якийсь дозвіл, то відповідача уже б притягнули до відповідальності у вигляді штрафу. Є інструкція про порядок проведення технічної інвентаризації, яка складена для того, щоб зробити технічні паспорти уповноваженими органами. При складанні технічного паспорта на житлову квартиру, балкони, ганки не входять ні в загальну, ні в житлову площу. І тому будь-яка спорудженість перегородок, не вимагає на це дозвільних документів.

Позивачка має вхід до своєї житлової квартири. Цей вхід є з цього ганку, але з другої сторони. Права позивачки не порушуються. Вона має вільний доступ через хвіртку до житлового будинку, а будинок має мати огорожу. Тому вважають, що позов є безпідставним.

Представник третьої особи КП СМР «ЖЕК» Лисович Н.В. в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що коли до них надійшла заява від позивача, був вихід на місце спеціаліста та було встановлено факт наявності перегородки. Це було у 2018 року і від ЖЕКу був потрібен дозвід на це із дозволом сусідів і в разі узаконення прибудови чи добудови, слід було звертатись до виконавчого органу Самбірської міської ради Львівської області. ЖЕК такої згоди не надавав, хоча на той момент така згода була потрібна. Що стосується огорожі, то земельна ділянка закріплена за Самбірською міською радою і в її власності перебувають будинки закріплені за цією земельною ділянкою. У 2014 році рішенням було передано ЖЕКу на баланс ці будинки. Вони не перебувають у власності ЖЕКу, вони є балансоутримувачами. Даний паркан є закріплений за Самбірською міською радою. Позивач не звертався до них з приводу огорожі, лише стосовно перегородки, яка є у загальному користуванні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення із таких підстав:

Судом встановлено, що позивачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_1 . Дана квартира належить їм на праві приватної спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 21.06.2010 року, виданим Самбірською міською радою Львівської області на підставі розпорядження органу приватизації від 05.03.2010 року та зареєстроване у Самбірському міжміському бюро технічної інвентаризації, номер запису 5757 в книзі 70 та підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.06.2010 року (а.с. 22, 23).

Власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_3 , відповідач по справі. Будинок, в якому проживають сторони, розділений на чотирьох господарів, тобто є чотири квартири, дві зліва і дві справа. Дві квартири з правої сторони - це квартири сторін у справі.

Із технічного паспорту, виданого Самбірським МБТІ відомо, що квартира АДРЕСА_6 , яка належить позивачам, знаходиться на першому поверсі і складається з однієї кімнати площею 29,8 кв.м. та кухні площею 18,5 кв.м., а також до квартири приєднано частину коридору площею 5,1 кв.м. загального користування (а.с. 20).

Згідно даних плану забудови кварталу № 87 м. Самбора відомо, що на сходовому марші загального коридору будинку АДРЕСА_4 , дані про перегородку відсутні (а.с. 16-17).

Позивачами у копії поверхового плану будинку АДРЕСА_4 схематично відображено де саме знаходиться спірна перегородка на сходовому марші загального користування ( а.с. 12).

Як вбачається із повідомлення виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області від 27.09.2018, інформація щодо надання дозволу на встановлення огорожі на прибудинковій території по АДРЕСА_4 відсутня; інформація щодо надання дозволу на поділ вхідної групи будинку АДРЕСА_3 (між квартирою АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 ) шляхом встановлення перегородки, у Самбірській міській раді відсутня (а.с. 13). Дозвіл на виконання будівельних робіт, знесення самочинно збудованих об`єктів та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів належить до повноважень органу державного архітектурно-будівельного контролю; інформація щодо надання технічних умов на підключення до центрального водовідведення квартири АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 відсутня (а.с. 13).

Із акту міжвідомчої комісії від 23.05.2018 року відомо, що міжвідомчою комісією виконавчого комітету Самбірської міської ради розглянуто письмове звернення ОСОБА_2 , яка є власником квартири АДРЕСА_1 , та при неодноразовому виході на місце міжвідомчою комісією виявлено поділ вхідної групи будинку АДРЕСА_3 , шляхом встановлення перегородки, встановлення металевої огорожі з боку АДРЕСА_4 ( а.с. 14).

Згідно інформації, наданої виконавчим комітетом Самбірської міської ради Львівської області від 20.08.2019 року відомо, що у Самбірській міській раді відсутня інформація щодо наявності плану земельної ділянки, яка закріплена за прибудинковою територією житлового будинку АДРЕСА_4 (а.с. 15).

Із повідомлення Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 13.09.2017 року № 5308 відомо, що посадовою особою Департаменту, за участі представника Самбірської міської ради Максиміва А.І. проведено позапланову перевірку на об`єкті та встановлено, що за адресою АДРЕСА_8 знаходиться квартира, яка належить ОСОБА_3 на праві власності згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності інд. номер 4727248 від 12.06.2013 року і відповідає технічному паспорту, який виданий Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації від 2934 12.12.2002 року із змінами від 21.05.2013 року. На час виїзду посадових осіб Департаменту за вищевказаною адресою виконання підготовчих та будівельних робіт не виявлено. Додатково зазначено, що за вищевказаною адресою ОСОБА_3 з врахуванням огляду об`єкта у відповідності до пп. 9 п. 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553, здійснено перепланування квартири шляхом влаштування перегородки в навісі над сходами без втручання в огороджувальні та несучі конструкції та інженерні системи загального користування (а.с. 28).

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

У положенні ч. 2 ст. 382 ЦК України зазначено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Згідно вимог ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В силу ч. 4 ст. 2 Закону України «Про пожежну безпеку», забезпечення прожежної безпеки в жилих приміщеннях державного, громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів покладається на квартиронаймачів і власників, а в жилих будинках приватного житлового фонду та інших спорудах, на дачах і садових ділянках на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму.

Враховуючи наведені обставини слід зазначити, що облаштовані відповідачем перегородка і огорожа становлять реальні перешкоди для позивачів. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не мають можливості потрапити додому з центрального входу. Також у разі потреби, відсутній до них доступ служб, зокрема автомобіля швидкої допомоги.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні під час розгляду справи по суті зазначила, що і перегородка, і огорожа зведені у законний спосіб, попередньо погоджені із сусідами, які в усній формі дали добро на їх спорудження. Щодо дозволу на облаштування перегородки, то він згідно норм чинного законодавства, не потрібний, а погодження із родичами позивачів у відповідача було. З приводу встановленої огорожі, то позивачі мають можливість зайти з центрального входу у свою квартиру через споруджену в ній хвіртку, яка постійно відкрита, а саме огорожа потрібна і будинок має бути обгороджений.

Згідно пояснень позивачки ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_4 відомо, що хвіртка закрита, доступу через неї з центрального входу в квартиру у позивачів немає, а облаштовані відповідачем перешкоди, утруднюють їм можливість користування власністю. До того ж огорожа, яка була попередньо встановлена, не перешкоджала позивачам, а на створення теперішньої, погодження не було.

Із фотографій, наявних у справі, видно, що облаштовані відповідачем огорожа та перегородка становлять перешкоди для позивачів. Хвіртка зображена закритою, огорожа є масивною, а доступ до квартири позивачів з іншої сторони, яким вони користуються є утруднений ( а.с. 44).

Також представник третьої особи ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначила, що на облаштування перегородки при її спорудженні потрібна була згода сусідів та погодження ЖЕКу, якого не було.

Беручи до уваги усе наведене в сукупності, суд доходить висновку, що позивачам справді чиняться перешкоди. І перегородка, і огорожа облаштовані відповідачем у незаконний спосіб, зокрема без погодження із позивачами. Представником відповідача в судовому засіданні не спростовано протилежне та не доведено факт відсутності перешкод. Відтак, заявлений позивачами позов є підставний та підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову- на відповідача.

Згідно з п.3 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи належать витрати на правову допомогу.

У відповідності до ст.137 ЦПК України, витрати пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Із відповідача на користь позивачів слід стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 грн. Також із відповідача на користь позивачів підлягає стягненню сплачений ними судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Зобов`язати відповідача ОСОБА_3 , усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом знесення встановленої огорожі на прибудинковій території по АДРЕСА_4 , а також знести самовільно побудовану кам`яну перегородку встановлену на сходовому марші загального користування будинку АДРЕСА_7 .

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на правову допомогу на користь ОСОБА_1 в розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень та на користь ОСОБА_2 в розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на користь ОСОБА_1 в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. та на користь ОСОБА_2 в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання АДРЕСА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання АДРЕСА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання АДРЕСА_8 .

Третя особа: Комунаольне підприємство Самбірської міської ради «Житло-експлуатаційний комбінат, адреса місцезнаходження м. Самбір, вул. Заміська, 23-а, Львівської області, .

Повне судове рішення буде складено 02.04.2021 року.

Суддя