Провадження № 2/127/4428/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29 квітня 2021 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина С.В.,

за участі секретаря судового засідання Волхової М.А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, в якому, після уточнення позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача на користь повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на його утримання в розмірі не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб щомісячно, що становить 1145 грн., які просить стягувати, починаючи з дати подання позову і до закінчення ним навчання у Вінницькому національному технічному університеті, тобто до 30.06.2024 року.

Позов мотивований тим, що позивач ОСОБА_2 перебувала з відповідачем ОСОБА_3 в зареєстрованому шлюбі з 02.06.2001 року по 17.03.2008 року. За час шлюбу в подружжя народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу батьків син ОСОБА_5 залишився проживати з матір`ю та проживає з нею донині, перебуває на її утриманні. ОСОБА_5 навчається в Вінницькому національному технічному університеті на 1 курсі, отримує стипендію, потребує від свого батька матеріальної допомоги на період свого навчання, який добровільно такої допомоги сину не надає. Відповідач інших дітей не має, аліментів не сплачує, має можливість надавати сину матеріальну допомогу в розмірі не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб щомісячно, який станом на день подання позову до суду становить 1145 гривень. Викладене стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 04.01.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

Цією ж ухвалою суду до участі у розгляді справи, в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено ОСОБА_4 , на користь якого позивач і просила стягнути аліменти.

Відповідач у визначений ухвалою суду строк відзиву на позов до суду не подав.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 22.03.2021 року здійснено перехід у цивільній справі №127/26108/20 від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання позивач не з`явилася, її представник адвокат Парпальос В.В. в судовому засіданні проти заочного розгляду справи не заперечила, зазначила, що оскільки правом звернення до суду з таким позовом наділений як другий з батьків з ким проживає повнолітня дитина, так і сама повнолітня дитина, а також те, що позовні вимоги сформульовані представником дещо некоректно, просила стягнути з відповідача аліменти саме на користь позивача, оскільки саме вона є суб`єктом звернення до суду, та вказала, що аліменти вона просить стягнути у твердій грошовій сумі в розмірі 1145 гривень щомісячно. Заяви по суті справи про зміну предмету позову у встановлений процесуальним законом строк не надала.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи.

В судове засідання третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 не з`явився з невідомих суду причин.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками повнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.3).

Син ОСОБА_5 після розірвання шлюбу батьків залишився проживати з матір`ю (позивачем у справі), що підтверджується довідками Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради №14695 від 08.06.2017 року та №66886 від 29.12.2020 року (а.с.18,24).

Згідно довідки №267, виданої 09.11.2020 року, ОСОБА_4 є студентом І курсу денної, державної форми навчання факультету машинобудування та транспорту Вінницького національного технічного університету, термін навчання 14.09.2020 року 30.06.2024 року (а.с.5).

Згідно ст.199 ч.1СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно п.20 Постанови пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом перевірено та встановлено наявність вказаних юридичних фактів.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Повнолітній син позивача та відповідача, який продовжує навчання, проживає разом з матір`ю, а тому суд дійшов висновку, що він потребує матеріальної допомоги від свого батька на час навчання, а відповідач має змогу надавати сину таку допомогу, перешкод для виконання ним обов`язку у виді сплати аліментів по утриманню власної повнолітньої дитини у розмірі достатньому для забезпечення її життєвих потреб судом не встановлено.

Судом не встановлено факту надання відповідачем матеріальної допомоги у добровільному порядку повнолітньому сину, який продовжує навчання, обов`язок по піклуванню та матеріальному забезпеченні сина виконує мати ОСОБА_2 , що не відповідає нормам закону.

Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина, і цей обов`язок також розповсюджується на батька позивача.

Виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання є правом повнолітньої дитини або одного з батьків, з якими вона проживає, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору.

При визначенні розміру аліментів суд враховує взаємний обов`язок батьків по утриманню дитини, встановлені обставини справи та оцінює надані докази в їх сукупності, а також бере до уваги Правові висновки Верховного Суду України, викладені в постанові від 24 грудня 2014 року по справі №6-186цс14 та постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року по справі №208/3075/16, та дійшов висновку, що можливо стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в Вінницькому національному технічному університеті.

При визначенні особи, на користь якої мають бути стягнуті аліменти на утримання повнолітньої дитини, суд відхиляє посилання позивача на ч.2 ст.157 Сімейного кодексу ч.3 ст.199 Сімейного кодексу України, як на підставу для звернення до суду з цим позовом в інтересах повнолітнього сина, в якому позивач просить стягнути аліменти саме на користь останнього. Позивач не представила суду жодного документу, який би вказував на підставу такого представництва. Разом з тим суб`єктом звернення до суду є позивач, яка наділена правом звернутись до суду з позовом з таким предметом у своїх інтересах (ч. 3 ст. 199 СК України), а тому з огляду на позицію представника позивача, що висловлена в судовому засіданні, яка просила стягнути аліменти на користь позивача суд приходить до висновку про стягнення аліментів саме на користь позивача, яка звернулась до суду з цим позовом.

Повнолітній син сторін, залучений судом в якості третьої особи, яка на пред`являє самостійних вимог на предмет спору, як учасник судового розгляду не скористався наданим йому цивільно-процесуальним законом правом на участь в судових засіданнях, надання пояснень, клопотань, доводів, міркувань, заперечень, не виявив жодної зацікавленості в результаті розгляду справи. З викладеного вбачається відсутність у нього матеріально-правового інтересу до предмету спору, що не відповідає правовій природі особи, яка бажає захистити своє право в суді.

З викладеного суд дійшов переконання, що наявний спір між позивачем та відповідачем з приводу утримання повнолітнього сина, тому порушене право саме позивача, відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, підлягає захисту судом, саме позивач є особою, на користь якої мають бути стягнуті аліменти на утримання повнолітнього сина.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 1145 гривень щомісячно, оскільки саме такий розмір аліментів відповідатиме потребам повнолітньої дитини в сучасних соціально-економічних реаліях.

На підставі ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу по аліментам за один місяць.

Відповідно до ст.141ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави 840,80 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.182, 199,200 СК України, ст.ст.137, 141, 206, 263-265, 273, 430, ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається в Вінницькому національному технічному університеті, в твердій грошовій сумі в розмірі 1145 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 24.11.2020 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23 років.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави 840,80 гривень судового збору.

Відповідно до п.1 ч.1ст.430 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу по аліментам за один місяць.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо позивачу повне рішення не було вручено у день його складення, він має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 30.04.2021 року.

Суддя: