Провадження № 2/752/2919/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.03.2021 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

за участі секретаря - Оджубейської Д.І,.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справуза позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_2 розірвання шлюбу

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстровано 20.11.2004 Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №944.

Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки сторони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства.

26.11.2020 року на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження (а.с.26).

Відповідач подала заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 листопада 2004 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №944 (а.с.15)

Від даного шлюбу у сторін є малолітня дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Частиною 2 ст.104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Як визначено у ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явленим одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків не ведуть спільне господарство та не пов`язані спільним побутом.

Подальше існування сім`ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім`ї. Шлюб існує формально.

Обставин, які б вказували на бажання сторін примиритися, відновити сумісний побут, піклуватися одне про одного, проживати разом, вести спільне господарство, судом не встановлено.

Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім`ї є неможливим в зв`язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім`я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний.

Одночасно, відповідно до ч.2 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Як вбачається з позовної заяви та матеріалів справи позивач та відповідач дійшли згоди щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме з матір`ю.

Таким чином, питання щодо визначення місця проживання дитини судом не вирішується, оскільки воно узгоджено між сторонами та з даного приводу між ними не існує спору щодо визначення місця проживання дитини.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України та, з огляду на часткове задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у справі, що складаються з судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 274-279, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу-задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 20 листопада 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №944- розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - невідомий, АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя: