ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/4531/17 Головуючий суддя І інстанції Іващенко С.О.
Провадження № 22-ц/818/244/21 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, що виникають з договорів кредиту
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Котелевець А.В., Кругової С.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 січня 2020 року, ухвалене у складі судді Іващенко С.О., по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2017 року ТОВ «Вердикт Капітал», правонаступник прав та обов`язків ТОВ «Кредекс Фінанс», звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 10 жовтня 2007 року АКБ «УкрСиббанк» (правонаступником прав та обов`язків якого виступає - Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК») та фізична особа - громадянка України - ОСОБА_1 , уклали Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за № 0.

Відповідно до пункту 1.1. Кредитного договору Банк зобов`язується надати Позичальнику ( ОСОБА_1 ) однією сумою, а Позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) в сумі 24500,00 (Двадцять чотири тисячі п`ятсот доларів США 00 центів) доларів США та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, визначених Договором. Відповідно до умов кредитного договору, за користування кредитними коштами, процентна ставка склала 12,00% річних, водночас, відповідно до п. 1.2.2.наведеного Договору, Позичальник зобов`язався повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 10 жовтня 2014 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов Договору та/або умов відповідної угоди Сторін

10 жовтня 2007 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 0 від 10 жовтня 2007 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та фізичною особою - громадянкою України ОСОБА_3 було укладено Договір поруки за № П/0.

У відповідності до п. 1.1. Договору поруки, поручитель зобов`язується перед Кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх її зобов`язань перед Кредитором, що виникли з кредитного договору № 0 від 10 жовтня 2007 року, укладеного між Кредитором та Боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

З огляду на зазначене, Банк скористався своїм правом згідно ст. ст. 512, 514 ЦК України, уклавши: 20 квітня 2012 року з ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» Договір Факторингу за № 05/12, відповідно до умов якого відступив на користь ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС», правонаступником якого виступає ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» своє право вимоги заборгованості за вказаним Кредитним договором.

Пунктом 2.3. Договору факторингу № 05/12 від 20.04.2012 передбачено, що за умови коли - Передача набуває чинності у дату передачу з моменту підписання Акту приймання-передачі, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованості і отримує відповідні Права вимоги за кредитами. Акт приймання-передачі, підписаний Сторонами та скріплений їхніми печатками, у формі, викладеній в Додатку 2 до цього Договору, є доказом переходу права вимоги за кредитами.

Крім того, п. 3 Акту приймання - передачі визначено, що Клієнт передає (відступає) Права вимоги за кредитами Фактору (за переліком наведеним у частині А Додатку 1 (Реєстр заборгованості боржників) до Договору, а Фактор цим приймає такі Права вимоги за кредитами. Клієнт та Фактор підтверджують, що передача Прав вимоги за кредитами, переліченими у частині А Додатку 1 (Реєстру заборгованості боржників) до Договору, набуває чинності безпосередньо з моменту підписання ними цього Акту приймання -передачі, як передбачено у пункті 2.3. Договору.

За таких обставин, ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» (Новий Кредитор та Заставодержатель) набуло права грошової вимоги та застави до Відповідачів в обсязі та на умовах, що існували у Первісного кредитора та Заставодержателя, а Первісний кредитор та Заставодержатель: ПАТ «УКРСИББАНК» втратив такі права.

В порушення умов Договору, відповідачем не проводилась оплата грошових коштів відповідно до умов наведеного Договору, в зв`язку з чим, утворилась заборгованість, та відповідно, на час укладення Договору факторингу загальна сума заборгованості Відповідачів перед новим кредитором - ТОВ «КредексФінанс» становила 82695,94 гривень (Вісімдесят дві тисячі шістсот дев`яносто п`ять гривень 94 копійки), з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 74101,26 грн (Сімдесят чотири тисячі сто одна гривня 26 копійок); заборгованість за відсотками становить - 8594,68 грн (Вісім тисяч п`ятсот дев`яносто чотири гривні 68 копійок), що підтверджується залученим у формі додатку Витягом з реєстру боржників до вищезазначеного Договору факторингу, що виступає Додатком № 1 до наведеного Договору факторингу.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 03.10.2017 заборгованість Відповідача складає: 81811,29 грн (Вісімдесят одна тисяча вісімсот одинадцять гривень 29 копійок), з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 57271,74 грн (П`ятдесят сім тисяч двісті сімдесят одна гривня 74 копійки); нараховані відсотки згідно Договору - 24539,55 грн (Двадцять чотири тисячі п`ятсот тридцять дев`ять гривень 55 копійок), з моменту переуступки по дату виготовлення розрахунку.

За таких обставин, Позивач просив стягнути солідарно на користь ТОВ «Вердикт Капітал», правонаступника прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю «КредексФінанс» (Код ) з Відповідачів: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 ) заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 10 жовтня 2007 року в загальному розмірі - 81811,29 грн (Вісімдесят одна тисяча вісімсот одинадцять гривень 29 копійок), яка складається: заборгованість за основною сумою боргу - 57271,74 грн (П`ятдесят сім тисяч двісті сімдесят одна гривня 74 копійки) та нараховані відсотки згідно Договору - 24539,55 грн. (Двадцять чотири тисячі п`ятсот тридцять дев`ять гривень 55 копійок), з моменту відступлення прав вимоги по дату виготовлення розрахунку.

В судове засідання представник позивача Черепов П.О., який діє на підставі довіреності, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили. В матеріалах справи містяться відзиви, якими відповідачі просять застосувати позовну давність про стягнення заборгованості за кредитним договором, обчислюючи строк позовної давності з моменту настання строку погашення чергового платежу, тобто з 25.06.2014 та відмовити позивачу з підстав пропущення строку позовної давності.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 січня 2020 року частково задоволено позов ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ЄДРПОУ №36799749 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 10 жовтня 2007 року в розмірі 81811,29 грн (вісімдесят одна тисяча вісімсот одинадцять) 29 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ЄДРПОУ №36799749 сплачений судовий збір в розмірі 1600,00 грн (одна тисяча шістсот).

В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ТОВ «Вердикт Капітал» з підстав пропуску строку позовної давності.

Апеляційна скарга мотивована із посилання на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), тим, що підпунктом 1.2.2 Кредитного договору №0 було встановлено строк кредитування до 10 жовтня 2014 року, а відтак відповідно до правових висновків Верховного Суду, після 10 жовтня 2014 року позивач не мав права нараховувати відсотки.

Вказала, що позивачем було пропущено строк позовної давності, оскільки в кредитному договорі передбачено, що його виконання здійснюється частинами відповідно до графіка погашення кредиту, відповідно початком перебігу позовної давності для стягнення кредиту й процентів за користування кредитом с день, коли боржник повинен був сплатити черговий платіж, однак не сплатив його, а тому загальна позовна давність застосовується до кожного щомісячного простроченого платежу, який був визначений у договорі графіком платежів. Останній платіж відповідач повинен був сплатити 10.10.2014 року, а позов подано 13.10.2017, тобто із спливом 3-річного строку.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Вердикт Капітал» просить останню залишити без задоволення, а оскаржене рішення - без змін.

Вказали, що рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 січня 2020 року в повній мірі відповідає нормам матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим, підстави для його скасування відсутні, а вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, оскільки, вони спрямовані на ухилення відповідача від цивільно-правової відповідальності за невиконання кредитних зобов`язань.

Послались на те, що за змістом Кредитного Договору відповідач зобов`язалася повернути кредитні кошти не пізніше 10 жовтня 2014 року, при цьому ТОВ «Вердикт Капітал» з позовом звернулось до суду 05.10.2017, тобто в межах строку позовної давності.

Частина третя статті 3 ЦПК Українипередбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, які передбачені у ч. 1 ст. 369 ЦПК України, з огляду на зміст та ціну позову, 81811 грн 29 коп., без повідомленням учасників справи.

Згідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до вказаних норм ЦПК України, вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, що передбачено п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України.

За правилом ч. 1 ст. 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оскаржуване рішення не у повному обсязі відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 жовтня 2007 року АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником прав та обов`язків якого виступає - Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК») та фізична особа - громадянка України - ОСОБА_1 , уклали Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за № 0, при цьому, ОСОБА_1 отримала кредитні кошти (кредит) в сумі 24500,00 (Двадцять чотири тисячі п`ятсот доларів США 00 центів) доларів США з відсотковою ставкою 12 % за користування кредитними коштами, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до Договору та зобов`язалася повернути кредитні кошти не пізніше 10 жовтня 2014 року.

10 жовтня 2007 року у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 0 від 10 жовтня 2007 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та фізичною особою - громадянкою України ОСОБА_3 було укладено Договір поруки за № П/0.

20 квітня 2012 року Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК», правонаступник прав та обов`язків - АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС», правонаступник прав та обов`язків якого виступає ТОВ «Вердикт Капітал» уклали Договір Факторингу за № 05/12, відповідно до умов якого відступило на користь ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС», правонаступником якого виступає ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» своє право вимоги заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за № 0 та Договором поруки № П/0 до Відповідачів.

Пунктом 2.3. Договору факторингу № 05/12 від 20.04.2012 передбачено, що за умови коли - Передача набуває чинності у дату передачу з моменту підписання Акту приймання-передачі, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованості і отримує відповідні Права вимоги за кредитами. Акт приймання-передачі, підписаний Сторонами та скріплений їхніми печатками, у формі, викладеній в Додатку 2 до цього Договору, є доказом переходу права вимоги за кредитами.

Крім того, п. 3 Акту приймання - передачі визначено, що Клієнт передає (відступає) Права вимоги за кредитами Фактору (за переліком наведеним у частині А Додатку 1 (Реєстр заборгованості боржників) до Договору, а Фактор цим приймає такі Права вимоги за кредитами. Клієнт та Фактор підтверджують, що передача Прав вимоги за кредитами, переліченими у частині А Додатку 1 (Реєстру заборгованості боржників) до Договору, набуває чинності безпосередньо з моменту підписання ними цього Акту приймання -передачі, як передбачено у пункті 2.3. Договору.

В порушення умов Договору, відповідачем не проводилась оплата грошових коштів відповідно до умов наведеного Договору, в зв`язку з чим, утворилась заборгованість, та відповідно, на час укладення Договору факторингу загальна сума заборгованості Відповідачів перед новим кредитором - ТОВ «КредексФінанс» становила 82695,94 гривень (Вісімдесят дві тисячі шістсот дев`яносто п`ять гривень 94 копійки), з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 74101,26 грн (Сімдесят чотири тисячі сто одна гривня 26 копійок); заборгованість за відсотками становить - 8594,68 грн (Вісім тисяч п`ятсот дев`яносто чотири гривні 68 копійок), що підтверджується залученим у формі додатку Витягом з реєстру боржників до вищезазначеного Договору факторингу, що виступає Додатком № 1 до наведеного Договору факторингу.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 03.10.2017 заборгованість Відповідача складає: 81811,29 грн (Вісімдесят одна тисяча вісімсот одинадцять гривень 29 копійок), з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 57271,74 грн (П`ятдесят сім тисяч двісті сімдесят одна гривня 74 копійки); нараховані відсотки згідно Договору - 24539,55 грн (Двадцять чотири тисячі п`ятсот тридцять дев`ять гривень 55 копійок), з моменту переуступки по дату виготовлення розрахунку.

Задовольняючи частково вимоги позову, суд першої інстанції свої висновки мотивував тим, що наданий позивачем на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором відповідний розрахунок відповідає умовам договору.

Суд із посиланням на норму ч. 4 ст. 559 ЦК України також дійшов висновку, що ПАТ «УкрСиббанк» не повідомив поручителя протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання, визначеного в п. 1.2.2 Договору кредиту, а тому позовні вимоги в частині солідарного стягнення заборгованості з поручителя не підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками районного суду щодо суми грошових коштів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 .

У ст.ст. 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У статті 77 ЦПК України вказано про належність доказів:

1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

У статті 78 ЦПК України зазначено про допустимість доказів:

1. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Про достатність доказів вказано у ст. 80 ЦПК України:

1. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, які полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з вимогами ст. ст. 549, 550, 611, 624 ЦК України за порушення грошового зобов`язання передбачена сплата неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ч.1,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Тобто право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказані правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18).

За умовами спірного кредитного договору (п. 1.2.2) строк кредитування закінчився 10.10.2014 (а. с. 7).

Як вбачається з розрахунку заборгованості, який відповідачем не спростований, на 10.10.2014 розмір заборгованості за тілом кредиту та процентів складала 57271,74 грн та 3750,54 грн - відповідно, оскільки після закінчення строку кредитування кредитором продовжувалось нарахування відсотків на суму 20789,01 грн.

Зазначене не узгоджується зі згаданим правовим висновком, висловленим у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), який суд апеляційної інстанції застосовує відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Також відповідачами в суді першої інстанції зроблено заяву про застосування до позовних вимог наслідків спливу строку позовної давності.

За правилом ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Нормами ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦПК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) також було зроблено висновок: якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитора вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява була подана на поштове відділення 10.10.2017 (т. 1 а. с. 80)

Зазначене свідчить, що на день звернення банку з позовом сплив трирічний строк позовної давності стосовно вимог щодо стягнення періодичних платежів до жовтня 2014 року та нарахованих до вересня 2014 року відсотків, оскільки нараховані у вересні відсотки мають бути сплачені у жовтні.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові згідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Таким чином підлягає стягненню основний борг за договором кредиту в сумі 291 (двісті дев`яносто один) долар США 39 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.04.2021 (2806, 42 грн за 100 доларів США) еквівалентно 8177 гривень 63 копійки та заборгованість зі стягнення відсотків у сумі 763 гривні 60 копійок, а всього - 8941,23 грн.

Рішення в частині відмови у задоволенні вимог до поручителя ОСОБА_2 оскаржене не було, а тому не переглядається апеляційним судом відповідно до норми ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

З огляду на те, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів на підставі ст. 376 ЦПК України задовольняє скаргу, а оскаржуване рішення - змінює.

Судові витрати перерозподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 січня 2020 року у оскарженій частині - змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 10 жовтня 2007 року в розмірі8941 (вісім тисяч дев`ятсот сорок один) гривня 23 копійки, що складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 8177 (вісім тисяч сто сімдесят сім) гривень 63 копійки та заборгованості за відсотками у сумі 763 (сімсот шістдесят три) гривні 60 копійок.

В іншій частині у задоволенні заявлених позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати за сплати судового збору у сумі 1962 (тисяча дев`ятсот шістдесят два) гривні 80 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 23 квітня 2021 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії А.В. Котелевець.

С.С. Кругова.