Справа № 453/865/20
№ провадження 2/453/41/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2021 року Сколівський районний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Брони А.Л.,
секретаря судового засідання Бендеш А.І.
без учасників справи,
розглянувши у залі суду у місті Сколе Львівської області в порядку позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
21.07.2020 року ОСОБА_1 в особі представника - авдоката Сочки В.І. звернулася до Сколівського районного суду Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з останнього на її користь відшкодування шкоди, завданої ДТП у розмірі 2 513 225 грн. та вирішити питання судових витрат.
Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 14.05.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами позовного (загального) провадження з визначенням дати підготовчого засідання.
Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 30.11.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Розпорядженням керівника апарату Сколівського районного суду Львівської області Середи Т.М. №3 від 05.01.2021 року, у зв`язку з тимчасовим відрахуванням із штату Сколівського районного суду Львівської області судді Микитина В.Я. у зв`язку з його переведенням шляхом відрядження до Стрийського міськрайонного суду Львівської області, згідно п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, здійснено повторний авторозподіл вказаної цивільної справи, яка знаходилася в провадженні судді Микитина В.Я.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Сколівського районного суду Львівської області від 05.01.2021 року справа передана для розгляду судді Броні А.Л.
Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Брони А.Л. від 11.01.2021 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами позовного (загального) провадження з визначенням дати підготовчого засідання.
Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 11.03.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Позовна заява обгрунтована тим, що 03.07.2020 року близько 09 год. 40 хв. на автодорозі Київ-Чоп у селі Нагірне Сколівського району Львівської області, ОСОБА_2 , керуючи мікроавтобусом марки «Volkswagen LT 35», д.н.з. НОМЕР_1 , не оцінив дорожньої обстановки, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з належним ОСОБА_1 автомобілем марки «Audi A8», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди постраждало 10 пасажирів мікроавтобуса марки «Volkswagen LT 35», д.н.з. НОМЕР_1 та водій і пасажири автомобіля марки «Audi A8», д.н.з. НОМЕР_2 .
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Audi A8», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 зазнав механічних пошкоджень, несумісних з продовженням його нормального функціонування, а вартість відновлювального ремонту перевищуватиме ринкову вартість транспортного засобу.
Відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», однак страховий ліміт цивільної відповідальності такого складає 130 000 грн., що є недостатнім для покриття збитків, завданих ДТП.
Станом на дату подання позову, оцінку пошкоджень автомобіля було проведено лише частково, а саме на основі зовнішнього огляду автомобіля, про що складено Звіт №77/20 від 20.07.2020 року про оцінку автомобіля марки «Audi A8», д.н.з. НОМЕР_2 (ПП ОСОБА_4 ), зі змісту якого вбачається, що для визначення всіх пошкоджень і ремонтних робіт необхідний додатковий огляд пошкодженого автомобіля з комп`ютерною діагностикою, замірами на стенді та розбиранням. Водночас, на підставі проведеного огляду встановлено, що попередня (не остаточна) вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 1 647 019 грн. 22 коп.
Визначаючи ціну позову позивачка виходила з того, що ринкова вартість автомобіля «Audi A8», яка розміщена на спеціалізованому сайті для продажу автомобілів, складає 92 500 доларів США, що станом на 06.07.2020 року еквівалентно 2 513 225 грн.
Окрім цього позивачкою зазначено, що остаточна сума збитків буде встановлюватися в подальшому на підставі експертних досліджень та звітів оціночної діяльності, проведеннях яких потребують часу, тому подання таких доказів станом на день подання позову є неможливим.
28.08.2020 року відповідач ОСОБА_2 в заперечення позовних вимог подав до суду відзив, в якому зазначив, що під час ДТП, яке мало місце 03.07.2020 року в с. Нагірне Сколівського району Львівської області відбулося внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки, а саме автомобіля марки «Volkswagen LT 35», д.н.з. НОМЕР_1 , під його керуванням та автомобіля марки «Audi A8», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , до вказаних правовідносин слід застосовувати ст. 1188 ЦК України, яка передбачає встановлення винних осіб у вчиненні ДТП та ступеня їх вини.
Вказує на те, що його вина у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 03.07.2020 року, не встановлена ні вироком суду у кримінальній справі ні постановою суду в справі про адміністративне правопорушення, а тому відсутні будь-які докази, на підставі яких можна зробити висновок про наявність його вини.
Окрім цього, заперечує щодо розміру ринкової вартості автомобіля позивачки, яку вона оцінила в 2 513 255 грн., оскільки така вартість не підтверджена жодним доказом.
16.10.2020 року представником позивачки адвокатом Сочка В.І. на адресу суду за вх. №ЕП №1082 було подано клопотання про зменшення позовних вимог.
Клопотання мотивоване тим, що на замовлення ОСОБА_1 , 20.07.2020 року та 25.09.2020 року СОД Тимканич М.С. було проведено експертну оцінку визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Audi A8», д.н.з. НОМЕР_2 , за результатами якої складено звіти №77/20 та №77/20-1, відповідно до яких: ринкова вартість автомобіля марки «Audi A8», д.н.з. НОМЕР_2 складає 2 224 419 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля «Audi A8», д.н.з. НОМЕР_2 складає 2 112 327 грн. 54 коп.; втрата товарної вартості автомобіля марки «Audi A8», д.н.з. НОМЕР_2 складає 151 786 грн. 13 коп.; вартість матеріального збитку завданого ОСОБА_1 , внаслідок ДТП, яке мало місце 03.07.2020 року складає 2 294 419 грн.
Відповідно до полісу №АР/4611542, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , який спричинив ДТП була застрахована в страховика ПрАТ СК «Арсенал Страхування», страховий ліміт цивільної відповідальності складає 130 000 грн.
На підставі наведених обставин, представник позивачка в особі свого представника адвоката Сочки В.І. просить суд зменшити позовні вимоги на суму 130 000 грн. та розглядати позовні вимоги в наступній редакції: Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) відшкодування шкоди, завданої ДТП у розмірі 1 894 419 грн. Вирішити питання про судові витрати.
12.02.2021 року позивачкою в особі представника адвоката Сочки В.І. було подано заяву за вх. №801 про зміну предмета позову, в порядку ст. 49 ЦПК України.
Клопотання мотивоване тим, що автомобіль марки «Audi A8», д.н.з. НОМЕР_2 , який належний позивачці ОСОБА_1 , внаслідок ДТП зазнав механічних пошкоджень, несумісних з продовженням його нормального функціонування.
Згідно ст. ст. 11, 509 ЦК України, підставами виникнення зобов`язань є зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.
Положеннями ч.2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. ст. 11, 22, 599, 1166 ЦК України, факт завдання особі шкоди (зокрема майнової), якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах із особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).
З врахуванням наведених вище приписів, представник позивачки просить суд розглядати позовні вимоги ОСОБА_1 в межах вказаної цивільної справи в наступній редакції: стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) відшкодування шкоди, завданої ДТП у розмірі 1 894 419 грн., а також інфляційні втрати в розмірі 59 239 грн. 89 коп. та 3% річних в розмірі 34 333 грн. 95 коп. Вирішити питання про судові витрати.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з"явилася, але її представник адвокат Кручок В.С. попередньо подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та участі його довірительки.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Джох Р.В., будучи належним чином повідомлені про дату та час проведення судового засідання в таке повторно не з"явилися, про причини неявки суд не повідомили.
Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу під час розгляду даної справи не здійснювався.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч.3 ст. 49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.
Зі змісту норми вказаної статті, вбачається, що змінити підставу або предмет позову позивач може тільки до початку розгляду справи по суті.
Верховний Суд у своїх рішеннях відзначає, що під підставами позову, які згідно із ст.49 ЦПК може змінити лише позивач, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону, яку суд може замінити, якщо її дія не поширюється на дані правовідносини.
Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову не допускається. Так, якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог. Зокрема, такий правовий висновок надано Верховним Судом у рішенні від 13.03.2018 року в справі №916/1764/17.
Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги позивачкою змінено, однак підстави позову залишені такі ж, як і пред`явлені під час подачі первісного позову до суду.
За таких обставин, суд вважає, що заява позивача про зміну предмету позову відповідає вимогам ст. 49 ЦПК України, оскільки позивачка своєю заявою змінила тільки предмет, а не підстави позову.
Під час розгляду справи судом встановлено та підтверджується довідкою слідчого Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області Савчин Р.І. від 06.07.2020 року за вих. №0314, що 03.07.2020 року о 09 год. 45 хв. в с. Нагірне Сколівського району Львівської області на автодорозі Київ-Чоп відбулася ДТП за участі автомобіля марки «Volkswagen LT 35», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 (який виїхав на смугу зустрічного руху) та автомобіля марки «Audi A8», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 , виданого 13.09.2018 року, власником автомобіля марки «Audi A8», д.н.з. НОМЕР_2 (кузов НОМЕР_6 ) являється ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_2 .
17.07.2020 року на підставі заяви представника позивача адвоката Сочка В.І., оцінювачем-експертом ПП ОСОБА_4 було проведено попередній огляд транспортного засобу автомобіля марки«Audi A8», д.н.з. НОМЕР_2 , під час якого виявлено ряд пошкоджень деталей.
Як вбачається зі звіту №77/20 про оцінку автомобіля марки «Audi A8», д.н.з. НОМЕР_2 , складеного суб`єктом оціночної діяльності ПП ОСОБА_4 (сертифікат №579/20, виданого Фондом державного майна України 03.07.2020 року) складеного 20.07.2020 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Audi A8», д.н.з. НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП, станом на 03 липня 2020 року, визначена за витратним та порівняльним підходом, складає 1 647 019 грн. 22 коп.
Згідно ремонтної калькуляції №64-2-20 вартості відновлювального автомобіля марки «Audi A8», д.н.з. НОМЕР_2 , вартість пошкодженої шини складає 5 319 грн. 20 коп., вартість відновлювального ремонту складає 1 647 019 грн. 22 коп.
14.09.2020 року на підставі заяви представника позивача адвоката Сочка В.І., оцінювачем-експертом ПП ОСОБА_4 було проведено попередній огляд транспортного засобу автомобіля марки«Audi A8», д.н.з. НОМЕР_2 , під час якого виявлено ряд пошкоджень деталей.
Відповідно до звіту №77/20-1 про оцінку автомобіля марки «Audi A8», д.н.з. НОМЕР_2 , складеного суб`єктом оціночної діяльності ПП ОСОБА_4 (сертифікат №579/20, виданого Фондом державного майна України 03.07.2020 року), складеного 20.07.2020 року та який є актуалізацією оцінки об`єкта оцінки і може використовуватися тільки із Звітом про оцінку автомобіля №77/20 від 03.07.2020 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Audi A8», д.н.з. НОМЕР_2 складає 2 224 419 грн.
Вартість матеріального збитку в даному випадку було визначено як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ (Сврз) та величини втрати товарної вартості (ВТВ) за умови доцільності відновлювального ремонту.
Згідно ремонтної калькуляції № 64-2-20-1 вартості відновлювального автомобіля марки «Audi A8», д.н.з. НОМЕР_2 , вартість пошкодженої шини складає 5 319 грн. 20 коп., вартість відновлювального ремонту (Свр) складає 2 112 327 грн. 54 коп.
Відповідно до п.п. 4, 5 висновку судового експерта Н.В. Лехів №15/2/1451 від 26.10.2020 року, в дорожній ситуації, яка відбулася 03.07.2020 року близько 09 год. 40 хв. на автодорозі Київ-Чоп у селі Нагірне Сколівського району Львівської області, дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п. 1.2, 12,1, 12.9.б), вимогам дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» (40 км/год.) розділу 33 «Дорожні знаки» та вимогам горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) розділу 34. «Дорожня розмітка» чинних ПДР України і вказаний факт невідповідності дій водія знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням даного зіткнення.
В даній дорожній ситуації, в діях водія ОСОБА_3 не вбачається невідповідностей вимогам чинних ПДР України, які б могли знаходитися в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням даного зіткнення.
При заданих в постанові вихідних даних, з технічної точки зору причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди зіткнення транспортних засобів, стали невідповідаючі вимогам п.п. 1.2, 12.1, 12.9.б вимогам дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» (40 км/год) розділу 33. «Дорожні знаки» та вимогам горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) розділу 34. «Дорожня розмітка» чинних ПДР дії водія автомобіля марки «Volkswagen LT 35», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , який рухаючись по правосторонньому заокругленню з перевищенням допустимої швидкості, у забороненому місці допустив виїзд керованого автомобіля на смугу зустрічного руху.
Згідно висновку судової автотоварознавчої експеризи № 2211, проведеної 08.12.2020 року судовим експертом Диким В.П. (на підставі свідоцтва №416 від 26.04.2013 року, виданого на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України), вартість матеріальної шкоди, завданої власникові автомобіля марки «Audi A8», д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок ДТП, яка сталася 03 липня 2020 року, станом на 03.07.2020 року складає 2 057 330 грн. 69 коп.
Відповідно до ремонтної калькуляції № 221 від 29.11.2020 року, як додатку до висновку автотоварознавчої експертизи №2211 від 08.12.2020 року, вартість ремонту автомобіля марки «Audi A8», д.н.з. НОМЕР_2 після ДТП, яка мала місце 03.07.2020 року складає 1 912 963 грн. 47 коп.
Відповідно до п.п. 3, 4, 7 висновку судового експерта В.М. Валько №7593 від 26.01.2021 року, в дорожній ситуації, яка відбулася 03.07.2020 року близько 09 год. 40 хв. на автодорозі Київ-Чоп у селі Нагірне Сколівського району Львівської області, водій ОСОБА_2 , у відповідності до вимог п.п. 1.2, 1.5, 1.10 (в частині значення термінів «безпечна швидкість», «небезпека для руху»); 2.3 (пункт «д»); 11.3; 12.1; 12.9 (підпункт «б») дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» (40 км/год) розділу 33 «Дорожні знаки» та розділу 34 марки «Volkswagen LT 35»,дорожньої розмітки 1.1 вузька суцільна лінія), повинен був, з технічної точки зору, вести свій автомобіль марки «Volkswagen LT 35», д.н.з. НОМЕР_1 по правій стороні проїзної частини, вибираючи таку швидкість руху (в межах до 40 км/год), щоб мати змогу постійно контролювати його рух і не виїжджати на зустрічну сторону проїзної частини дороги.
При заданих вихідних даних водій ОСОБА_2 мав технічну можливість уникнути скоєння ДТП. У даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_2 , з технічної точки зору, не відповідали наведеним вище вимогам ПДР.
При заданих вихідних даних причиною настання даної ДТП, з технічної точки зору, є факт невідповідності дій водія автомобіля марки «Volkswagen LT 35» ОСОБА_2 вимогам п.п. 1.2; 1.5; 1.10 (в частині визначення понять «безпечна швидкість», «небезпека для руху»); 2.3 (пункт «д»); 11.3; 12.1; 12.9 (підпунк «б») дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» (40 км/год) розділу 33 «Дорожні знаки» та розділу 24 «Дорожня розмітка» підрозділу 1 «Горизонтальна розмітка» ПДР України (в частині вимог дорожньої розмітки 1.1 вузька суцільна лінія) і ці невідповідності, з технічної точки зору, перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з фактом даної ДТП.
На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 , як водія автомобіля марки «Volkswagen LT 35», була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Страховий ліміт цивільної відповідальності відповідно до полісу №АР/4611542 становить 130 000 грн.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Як встановлено в судовому засіданні, позивачка визначаючи ціну позову, врахувала різницю між фактичними матеріальними збитками, які їй завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (2 224 419 грн.) та розміру страхового ліміту цивільної відповідальності відповідача (130 000 грн.).
В подальшому, під час розгляду справи позивачкою, з врахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, розмір матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню з відповідача зменшено до 1 894 419 грн.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.
Згідно ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
При цьому, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 4 постанови № 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" роз`яснив, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язку та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Це означає, що у справах, що стосуються відшкодування шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (внаслідок ДТП), обов`язок відшкодування шкоди виникає за наявності наступних умов: 1) дії завдавача шкоди були неправомірними; 2) між діями завдавача шкоди та шкодою є безпосередній причинний зв`язок.
Підставою звільнення особи від відповідальності в деліктних правовідносинах є відсутність будь-якої складової цивільного правопорушення.
З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що і відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.
Беручи до уваги висновки судових експертів, з яких вбачається, що дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам чинних ПДР України і вказаний факт невідповідності його дій знаходився у прямому причинно-наслідковому зв`язку з фактом ДТП, яка мала місце 03.07.2020 року, з урахуванням положень статей 1166, 1187 ЦК України, суд приходить до висновку, що в даному випадку у відповідача ОСОБА_2 виникає обов`язок відшкодування шкоди, завданої позивачці ОСОБА_1 джерелом підвищеної небезпеки в розмірі 1 894 419 419 грн.
Що стосується вимоги позивачки, щодо стягнення з відповідача, окрім матеріальної шкоди, інфляційних втрат та 3% річних, суд зазначає наступне.
Згідно з статтями 11, 509 ЦК України, підставами виникнення зобов`язань є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 4 роз`яснень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01.03.2013 р. N 4, положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК).
Виходячи із наведеного та враховуючи те, що відшкодування відповідачем шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є його відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки, в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 59 239 грн. 89 коп. та 34 333 грн. 95 коп. 3% річних до задоволення не підлягають.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, а саме з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивачки ОСОБА_1 - 1 894 419,00 грн. шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивачки інфляційних втрат в розмірі 59 239 грн. 89 коп. та 34 333 грн. 95 коп. 3% річних слід відмовити.
Окрім того, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 10 510 грн., що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи, а тому такий підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, Постановою Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 1 894 419 (один мільйон вісімсот дев`яносто чотири тисячі чотириста дев`ятнадцять) грн. 89 коп. та 10 510 (десять тисяч п`ятсот десять) грн. сплаченого судового збору.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Сколівський районний суд Львівської області.

Повне найменування сторін у справі:

Позивачка: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя