Справа № 450/1120/19 Провадження № 6/450/33/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити заяву позивача ОСОБА_1 про відстрочку виконання додаткової постанови Львівського апеляційного суду від 08.04.2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просить відстрочити виконання додаткової постанови Львівського апеляційного суду від 08.04.2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості на 6 місяців.

Заяву обґрунтовує тим, що 01.07.2019 року Пустомитівським районним судом Львівської області ухвалено рішенняза позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Додатковою постановою Львівського апеляційного суду від 08.04.2020 року вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 14 407,50 грн. судового збору.

В судове засідання заявник не з`явилася.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши таким чином обставини справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 01.07.2019 року у справі №450/1120/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, Стягнуто з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) суму заборгованості в розмірі: 150 000, 00 дол. США (сто п`ятдесят тисяч доларів США, 00 центів), що станом на 01.09. 2018 року становить 4 241 910,00 грн. (чотири мільйони двісті сорок одна тисяча дев`ятсот десять грн. 00 коп.) основна заборгованість; 390 836, 80 грн. (триста дев`яносто тисяч вісімсот тридцять шість грн. 80 коп.) - суму процентів; 296 933,70 грн. (двісті дев`яносто шість тисяч дев`ятсот тридцять три грн. 70 коп.)- сума інфляційних втрат; 69 761,41 грн. (шістдесят дев`ять тисяч сімсот шістдесят один грн. 41 коп. ) сума трьох процентів річних. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 50 000,00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, - відмовити. Стягнуто з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 9 605,00 грн. (дев`ять тисяч шістсот п`ять грн. 00 коп.) судових витрат.

Дане рішення скасоване постановою Львівського апеляційного суду від 10.03.2020 року.

На виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 14 407,50 грн. судового збору Пустомитівським районним судом Львівської області 29.04.2020 року видано виконавчий лист №450/1120/19. Дані обставини сторонами не оспорюються.

В обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення заявник посилається на ст. 435 ЦПК України, згідно якої підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Такими обставинами заявник (відповідач) вважає, зокрема, що вона є пенсіонеркою, свою частку у бізнесі вона передала безоплатно у власність ОСОБА_2 , інших доходів у неї немає.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Перелік обставин, що можуть бути підставою для відстрочки або розстрочки виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення, не є вичерпним.

Таким чином, у процесі виконання виконавчого документа державним виконавцем можуть виникнути обставини, що перешкоджають або утруднюють примусове виконання.

До таких можна віднести обставини, які свідчать про те, що матеріальне становище боржника не дає змоги виконати вимоги виконавчого документа у встановлені строки чи є спосіб або порядок виконання більш вигідний для боржника.

Також, ч. 1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

За змістом ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає з урахуванням установлених обставин, які ускладнюють або виключають виконання рішення.

Такі обставини є виключними, тобто такими, що унеможливлюють виконання рішення суду в силу непередбачуваних обставин, що настали під час здійснення виконання судового рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що …право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виходячи з вимог цивільного процесуального закону та вимог ст. 435 ЦПК України надання відстрочки виконання рішення суду має винятковий характер.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.10 своєї постанови від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст.351 ЦПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Тобто, законом встановлено критерій визначення підстав для відстрочення виконання рішення суду - це наявність обставин, які ускладнюють його виконання. Обставинами, які ускладнюють виконання можуть бути лише ті обставини, які існують насправді, і які безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, в строки та в порядку, визначених в ньому.

Відповідно до положень ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення, судом встановлено, що обставини, якими заявник обгрунтовує свою заяву, не є виключними, та не є в розумінні закону, такими, що повинні бути враховані при вирішенні питання про відстрочення виконання рішення суду.

Так, заявник при наведенні мотивів для відстрочення виконання рішення суду, посилається на конкретний перелік обставин, які на думку заявника є підставою для відстрочення рішення суду.

Таким чином, суд критично оцінює посилання заявника на її перебування у скрутному фінансовому чи матеріальному стані, як на обставини особливого характеру, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду.

Як вбачається в системного аналізу ст. 435 ЦПК України, закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Заявником не наведено у заяві про відстрочку виконання рішення суду обставин, які мають характер особливих або виняткових, оскільки обставини, на які послався заявник, такого характеру не носять, а тому і не можуть бути прийняті судом до уваги для надання відстрочки виконання рішення суду.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що у заяві про відстрочку виконання рішення суду заявником не наведено обставин, які мають характер особливих або виняткових обставин, не надано достатніх доказів на підтвердження складного збігу обставин чи наявності такого майнового стану, який би давав підстави для відстрочки виконання рішення суду відповідно до ст. 435 ЦПК України, що є підставою для відмови у задоволені заяви.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 435 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 , - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали суду.

СуддяЄ. О. Данилів