Справа № 203/606/21
Провадження № 2/0203/603/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

04.10.2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Сядро Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

15.02.2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , правонаступник Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» (ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ»), позивач) до ОСОБА_2 (далі відповідач) про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу, в якому позивач, з урахуванням залучення до участі у справі правонаступника позивача, просить суд:

- стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (правонаступник Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ») (адреса місцезнаходження: Київська область, м. Бориспіль, вул. Мічуріна, буд. 2, кв. 38; РНОКПП ) 100000,00 грн шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

І. Стислий виклад позиції учасників справи.

В обґрунтування своїх позовних вимог, з урахуванням залучення до участі у справі правонаступника позивача, позивач зазначив, що 16.05.2019 року між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» та ОСОБА_3 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) №АО/3286683, забезпечений транспортний засіб автомобіль «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 130 КУпАП, який керував автомобілем «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, справа №201/12719/19, від 12.05.2020 року, та справа №201/12763/19 від 24.04.2020 року. Згідно з умовами полісу ОСЦПВВНТЗ № АО/3286683, на підставі страхового акта №18.59.3 від 26.12.2019 року, заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_2 , склав 100000,00 грн. У зв`язку з цим, відповідно до умов договору страхування, ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» відшкодувало власнику транспортного засобу «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_2 , витрати на ремонт автомобіля в сумі 100000,00 грн.

Також, як зазначив позивач, він як страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, зокрема, якщо він після ДТП за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Отже, на підставі вищевказаного, у зв`язку з тим, що відповідач керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, то ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», правонаступником якого є ФОП ОСОБА_1 , має право зворотної вимоги (регресу) до ОСОБА_2 на суму 100000,00 грн.

З огляду на викладене, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу.

Відповідач у встановлений судом строк не подав відзив на позовну заяву.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 17.03.2021 року було залишено без руху позовну заяву та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

29.03.2021 року представник позивача усунув недоліки позовної заяви у повному обсязі та належним чином.

Ухвалою суду від 06.04.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою суду від 19.07.2021 року було задоволено клопотання ФОП ОСОБА_1 та залучено до участі у справі правонаступника позивача ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» ФОП ОСОБА_1 .

Представник позивача у судові засідання не з`явився, подав до суду заяви про розгляд справи за його відсутності, в яких також зазначив, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

У судові засідання, призначені на 05.05.2021 року, 14.06.2021 року, 19.07.2021 року, 04.10.2021 року, відповідач, який був повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судових засідань, не з`явився, відзив на позовну заяву не подав. У зв`язку з цим, за наявності підстав, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК Країни, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 16.05.2019 року між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» та ОСОБА_3 був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) №АО/3286683, забезпечений транспорт «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідно до вказаного полісу, ліміт за шкоду життю та здоров`ю 200000,00 грн, ліміт за шкоду майну 100000,00 грн. Це підтверджується полісом №АО/3286683 від 16.05.2019 року, строком дії з 17.05.2019 року до 16.05.2020 року.

Постановами Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2020 року, справа №201/12763/19, від 12.05.2020 року, справа №201/12719/19, відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, відповідно.

Так, за відомостями з вказаних вище постанов, 01.11.2019 року о 17:50 годині в м. Дніпрі на пр. Олександра Поля, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння очей, від огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку відмовився в присутності двох свідків; 01.11.2019 року о 18:00 годині в м. Дніпрі на пр. О.Поля, буд. 48Б, керуючи автомобілем «Рено Трафік», д.н.з. НОМЕР_1 , водій ОСОБА_2 не обрав безпечної дистанції залежно від стану транспортного засобу та здійснив зіткнення з автомобілем «Mercedes-Bens C200», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , внаслідок чого останній інертним рухом здійснив зіткнення з автомобілем «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , внаслідок чого останній здійснив інертним рухом автомобіля зіткнення з автомобілем «Volkswagen Golf 1.8», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_6 , чим ОСОБА_2 порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху. Вказані постанови набрали законної сили станом на 05.05.2020 року та станом на 23.05.2020 року, відповідно.

Власником транспортного засобу «Mercedes-Bens C200», д.н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_7 , дата реєстрації транспортного засобу 16.10.2008 року.

12.11.2019 року від ОСОБА_8 до генерального директора ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 01.11.2019 року.

13.11.2019 року від ОСОБА_7 до генерального директора ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» надійшла заява про страхове відшкодування, за якою вона повідомила про те, що 01.11.2019 року о 18:00 годині сталася ДТП, відповідальним за заподіяння шкоди визнано ОСОБА_3 , цивільно-правову відповідальність якого застраховано за договором (полісом) обов`язкового старування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів: №АО3286683.

На підтвердження факту виплати власнику транспортного засобу «Mercedes-Bens C200», д.н.з. НОМЕР_2 , страхового відшкодування у розмірі 100000,00 грн позивач надав суду, зокрема, копії: висновку експертного дослідження автотоварознавця №224/19А з визначення матеріальної шкоди, заподіяної власнику КТС від 17.12.2019 року, складеного судовим експертом Пилипенком О.С., за яким матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля «Mercedes-Bens C200», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП складає 186920,20 грн; ринкова вартість аварійно пошкодженого автомобіля «Mercedes-Bens C200», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 53718,41 грн; додатків до висновку №224/19А; страхового акту №19.59.3 від 26.12.2019 року; розрахунку страхового відшкодування на суму 100000,00 грн; платіжних доручень про сплату страхового відшкодування власнику автомобіля «Mercedes-Bens C200», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , а саме: від 25.03.2020 року №4489 на суму 20000,00 грн, від 26.03.2020 року №4560 на суму 20000,00 грн, від 27.03.2020 року №4637 на суму 20000,00 грн, від 30.03.2020 року №4776 на суму 20000,00 грн, від 31.03.2020 року №4884 на суму 20000,00 грн.

14.05.2021 року між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» (первісний кредитор) та суб`єктом підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 (новий кредитор) був укладений договір №1/АК про відступлення права вимоги, за змістом якого, первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, в тому числі права вимоги на сплачений судовий збір, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування і понесеними судовими витратами, сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені договором.

Відповідно до додатку №1 до договору №1/АК про відступлення права вимоги від 14.05.2021 року, новому кредитору від первісного кредитора було відступлено, в тому числі, право вимоги до боржника ОСОБА_2 , дата страхового випадку 01.11.2019 року, страхувальник ОСОБА_3 , розмір страхового відшкодування 100000,00 грн.

На підтвердження факту відступлення права вимоги за вказаним вище договором позивач надав суду копії: договору №1/АК про відступлення права вимоги від 14.05.2021 року разом з додатком №1 до нього; квитанції від 17.05.2021 року про сплату згідно з договором про відступлення права вимоги №1/АК від 14.05.2021 року на суму 100785,76 грн; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо державної реєстрації ФОП ОСОБА_1 .

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу у загальному розмірі 100000,00 грн.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до положень п. 22.1 ч. 1 ст. 22, пп. в) пп. 38.1.1. п.38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-ІV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов , зокрема, до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснено в п. 26 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 Цивільного кодексу України.

Відповідно до положень ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до частин 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає (постанова КЦС ВС від 13.02.2019 року, справа №369/13976/15-ц; постанова КЦС ВС від 27.03.2019 року, справа №806/2-1093/2011).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тому суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У ході судового розгляду справи судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є водієм забезпеченого транспортного засобу та винуватцем ДТП, страховиком є позивач. Наявні в матеріалах справи письмові докази підтверджують наявність у позивача права звернення до суду з позовом в порядку регресу щодо відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в межах страхових сум у загальному розмірі 100000,00 грн за рахунок відповідача. При цьому відповідачем не було доведено протилежного, не надано суду будь-яких доказів сплати у добровільному порядку спірних сум страхового відшкодування, хоча представник відповідача адвокат Поляк О.В. 20.04.2021 року отримував копію позовної заяви разом з доданими до неї доказами, копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та судову повістку про виклик відповідача.

V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат.

На підставі наведеного вище, суд, вважаючи доведеним факт сплати позивачем страхового відшкодування у зазначеному в позові розмірі та наявність у позивача права на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування. Тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу у розмірі 100000,00 грн.

З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. ст. 133, 141 ЦПК України, з урахуванням повного задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Керуючись статтями 5, 7, 10-13, 19, 23, 76-81, 89, 209, 210, 213, 228, 229, 258, 259, 263-265, 274, 275, 279, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) суму майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу у розмірі 100000,00 грн (сто тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн (дві двісті сімдесят гривень 00 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини заочного рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ф.М. Ханієва