ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 535/1529/19 Номер провадження 22-ц/814/1085/21Головуючий у 1-й інстанції Якименко Т. О. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - судді - доповідача Дорош А.І .

Суддів: Лобова О. А., Триголова В. М.

при секретарі: Коротун І.В.

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 24 січня 2021 року, ухвалене суддею Якименко Т.О, повний текст рішення складено - дата не вказана

у справі за позовом ОСОБА_2 до Котелевської селищної ради Полтавської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання в порядку спадкування права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Котелевської селищної ради Полтавської області, в якому просив встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №508548, виданий Котелевською селищною радою народних депутатів Полтавської області 29.05.2001 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1651 на ім`я ОСОБА_3 , дійсно належав ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 4,03 га, яка надана для ведення товарного сількогосподарського виробництва, розташована на території Котелевської селищної ради Полтавської області та належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовна заява мотивована тим, що позивач є спадкоємцем за законом на майно, яке належало його бабі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . До складу спадкового майна входить зазначена вище земельна ділянка площею 4,03 га. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивач звернувся до Котелевської державної нотаріальної контори, однак отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкоємцем не надано оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно. Позивач вважає, що відсутність оригіналу правовстановлюючому документа, який посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно, позбавляє його права як спадкоємця за законом отримати у спадщину спадкове майно. Крім того, наявність розбіжностей у написанні імені спадкодавця у державному акті на право приватної власності на землю серії Р1 №508548, виданий Котелевською селищною радою народних депутатів Полтавської області 29.05.2001 року, а саме " ОСОБА_4 " замість правильного " ОСОБА_5 " позбавляє можливості встановити належність спадкового майна саме спадкодавцю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 24 січня 2020 року позов ОСОБА_2 до Котелевської селищної ради Полтавської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання в порядку спадкування права власності на нерухоме майно - задоволено повністю.

Встановлено факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №508548, виданий Котелевською селищною радою народних депутатів Полтавської області 29.05.2001 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1651 на ім`я ОСОБА_3 , дійсно належав ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 4,03 га, яка надана для ведення товарного сількогосподарського виробництва, що розташована на території Котелевської селищної ради Полтавської області та належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №508548, виданого Котелевською селищною радою народних депутатів Полтавської області 29.05.2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1651, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка судом вказують на наявність підстав для задоволення вимоги позивача про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, оскільки ОСОБА_3 за свого життя отримала у приватну власність земельну ділянку з дотриманням законодавства, діючого на той час, та, відповідно, отримала документ, що посвідчує право власності на це нерухоме майно, а тому втрата виданого на її ім`я оригіналу державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №508548, виданого Котелевською селищною радою народних депутатів Полтавської області 29.05.2001 року не може слугувати підставою для позбавлення позивача як його спадкоємця права щодо оформлення своїх спадкових прав на спірну земельну ділянку. Визнання відповідачем пред`явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову, передбачені ч. 3, ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі, тому суд прийшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі.

В апеляційній скарзі особа, яка не брала участь у справі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскільки спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до 01.01.2004 року , то до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК УРСР у редакції від 18.07.1963 року, згідно ч.2 ст. 529 якого онуки та правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того із батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Проте, позивачем у позовній заяві не було вказано, що на час відкриття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 був у живих її син ОСОБА_6 , тобто їх спільний з позивачем батько, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вважає, що суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин положення ЦК України 2004 р. та визнав за позивачем у порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку за онуком після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 його баби ОСОБА_3 тоді, як на час відкриття спадщини був в живих її син ОСОБА_7 . Крім того, звертає увагу, що позивачу і йому було достовірно відомо, що за свого життя їх батько звертався до нотаріуса та оформив після смерті своєї матері ОСОБА_5 належну їй земельну ділянку, яка є предметом спору у даній справі. Так, 05.06.2002 року Котелевською ДНК на ім`я їх батька ОСОБА_6 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , зареєстроване за ним в реєстрі за №1114. Таким чином, спірна земельна ділянка входить до складу спадкового майна після смерті батька ОСОБА_6 Котелевською ДНК 19.11.2010 року було заведено спадкову справу після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 на підставі заяв про прийняття спадщини від імені дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 . Дружина ОСОБА_9 прийняла спадщину в порядку ст. 1268 ЦК України шляхом проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, отже після смерті ОСОБА_6 є четверо спадкоємців першої черги, які прийняли спадщину та мають право на спадщину по ј частці належного йому майна.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №3 виданим 11.09.2019 року Котелевським відділом ДРАЦС Котелевського РУЮ в Полтавській області (а.с. 12-13).

Позивач є онуком та спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , родинні відносини з якою підтверджуються свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 , виданим Котелевським райбюро ЗАГС Полтавської області від 03.09.1971 року (а.с. 10) та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження батька позивача - ОСОБА_6 № НОМЕР_3 , виданим 16.10.2019 року Котелевським відділом ДРАЦС Котелевського РУЮ в Полтавській області (а.с. 11).

Позивач звернувся до Котелевської районної нотаріальної контори з заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 4,03 га, яка надана для ведення товарного сількогосподарського виробництва, розташована на території Котелевської селищної ради Полтавської області та належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №508548, виданого Котелевською селищною радою народних депутатів Полтавської області 29.05.2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1651 (а.с. 15).

Згідно п. 23 роз`яснень Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, зокрема, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до п. 4.18 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №471/02-31 від 11.09.2019 року, виданої в.о. завідувача Котелевською державною нотарільною конторою Рой Т.В., позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку площею 4,03 га у зв`язку з тим, що не подано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії (а.с. 17).

Крім цього, встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №508548, виданий Котелевською селищною радою народних депутатів Полтавської області 29.05.2001 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1651, містить розбіжності у написанні імені спадкодавця у а саме: " ОСОБА_4 " замість правильного " ОСОБА_5 ", що позбавляє можливості встановити належність спадкового майна саме спадкодавцюОСОБА_3 , як зазначено у свідоцтві про її смерть.

Згідно експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз №078/621 від 14.10.2019 року вбачається, що особові імена ОСОБА_11 (Державний акт на право приватної власності на землю) та ОСОБА_12 (свідоцтво про смерть) попри розбіжності у документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи, є ідентичними.

Відповідно до протоколу №2 чорирнадцятої сесії 23 скликання Котелевської селищної ради Полтавської області від 06.03.2001 року "Про затвердження проекту організації території земельних часток (паїв) та виготовлення державних актів на право приватної власності на землю" вирішено посвідчити право власності 1027 громадянам на земельні частки (паї) державними актами на право приватної власності на землю в розмірах, вказаних у додатку 1 без встановлення меж кожної з них в натурі, де під №562 значиться ОСОБА_12 (а.с. 20).

Апеляційний суд у складі колегії суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом даного спору є встановлення факту належності правовстановлюючого документу, виданого на ім`я баби позивача, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнання за позивачем (онуком) права власності на земельну ділянку, яка до смерті належала померлій бабі позивача.

Ухвалюючи судове рішення у справі, суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до прийняття судового рішення про права та інтереси ОСОБА_1 , який не був залучений до участі у справі, та у відповідності до вимог п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України є порушенням норм процесуального права, що тягне обов`язкове скасування рішення у разі, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Також судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а саме при ухваленні судового рішення, суд першої інстанції залишив поза увагою обставини щодо дати смерті ОСОБА_12 , часу відкриття спадщини та не звернув увагу на те, які норми матеріального права підлягають застосуванню при вирішенні спору, не встановив чи мала померла ОСОБА_12 спадкоємців першої черги (дітей) і чи прийняли вони спадщину після її смерті, не витребував оригінал Державного акту на спірну земельну ділянку та спадкові справи, які були відкриті на підставі заяв спадкоємців про прийняття у спадщину спірної земельної ділянки.

Зокрема, по справі вбачається, що померла ОСОБА_12 , яка є бабою позивача ОСОБА_2 , а він її онуком, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто під час дії ЦК УРСР 1963 року.

Згідно ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ч. 1 ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21

цього Кодексу.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 548 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

З 01.01.2004 року набрав чинності новий ЦК України. Вбачається, що до набрання ним чинності, вже закінчився шестимісячний строк подачі спадкоємцями державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Із додатків апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_12 мала одного сина ОСОБА_6 , на підставі заяви якого про прийняття спадщини після смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто до набрання чинності ЦК України 2004 р., заведена спадкова справа за №169/2002, що також підтверджується постановою в.о. завідуючої Котелевської державної нотаріальної контори Рой Т.В. від 24.02.2021 за №62/02-31 про відмову ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку спірної земельної ділянки, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що на цю земельну ділянку визнано право власності в порядку спадкування за ОСОБА_2 на підставі рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 24.01.2020 р., яке є предметом даного апеляційного перегляду, та 11.03.2020 року на ім`я ОСОБА_2 зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.43).

05.06.2002 року ОСОБА_6 як єдиний син померлої ОСОБА_12 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки розміром 4,03 га, яка надана для сільськогосподарського виробництва та розташована на території Котелевської селищної ради КСП імені Леніна Котелевського району Полтавської області (а.с. 61), що вказує про перехід ОСОБА_6 права власності на спірну земельну ділянку у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 .

З постанови в.о. завідуючої Котелевської державної нотаріальної контори Рой Т.В. від 24.02.2021 за №62/02-31 вбачається, що син ОСОБА_12 - ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Отже, на час своєї смерті, ОСОБА_6 мав право приватної власності на спірну земельну ділянку.

Після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 Котелевською ДНК заведена спадкова справа на підставі заяв про прийняття спадщини від імені синів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , дочки ОСОБА_8 , а дружина померлого ОСОБА_9 прийняла спадщину в порядку ст. 1268 ЦК України шляхом проживання зі спадкоємцем на момент відкриття спадщини.

21.10.2020 року Котелевською ДНК заведена спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_9 на підставі заяви про прийняття спадщини від імені доньки ОСОБА_13 .

Таким чином вбачається, що після смерті ОСОБА_12 її син ОСОБА_6 отримав у спадок спірну земельну ділянку, а після смерті ОСОБА_6 про свої права на спадкування заявили його троє дітей та дружина, після смерті дружини про своє право на спадкування заявила її дочка, отже, по справі вбачається наявність законних інтересів інших спадкоємців з приводу спадкування, зокрема, спірної земельної ділянки, яка належала за життя належала саме ОСОБА_6 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.06.2002 року, а не його матері ОСОБА_12 , та входить до складу спадкового майна саме після смерті ОСОБА_6 .

Також колегія суддів звертає увагу на те, що у мотивувальній частині судового рішення суд посилається на втрату оригіналу Державного акту на спірну земельну ділянку, що, як вказав суд, не може бути підставою для позбавлення позивача ОСОБА_2 права на оформлення своїх спадкових прав на спірну земельну ділянку

По справі вбачається, що позивачем ОСОБА_2 не були зазначені суду дійсні фактичні обставини справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, зокрема, ним у позові вказано, що від інших осіб заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_12 не надходило, що не відповідає дійсності. У позові зазначено, що копія Державного акту на земельну ділянку додається до позову, а оригінал знаходить у позивача, проте, суд у мотивувальній частині рішення суд зазначає про втрату його оригіналу. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що оригінал Державного акту на спірну земельну ділянку знаходиться у спадковій справі, у якій його батько ОСОБА_6 прийняв спадщину та отримав свідоцтво про прийняття спадщини на спірну земельну ділянку, а Державний акт як правовстановлюючий документ на земельну ділянку на ім`я спадкодавця залишився зберігатися у спадковій справі. По справі вбачається, що позивачем при наявності інших спадкоємців безпідставно пред`явлено позов саме до Котелевської селищної ради Полтавської області, по справі не вбачається у який спосіб порушуються права саме цього відповідача.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, в зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ст. 382 ч.1 п. 4 п.п. «в» ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, при подачі апеляційної скарги особою, яка не брала участь справі, ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 2 704,74 грн., який підлягає стягненню з позивача на користь ОСОБА_1 .

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.1,3,4 ч.1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1,3,4, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 24 січня 2021 року - скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Котелевської селищної ради Полтавської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання в порядку спадкування права власності на нерухоме майно - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 704,74 грн., сплачений останнім при подачі апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 квітня 2021 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов