Провадження № 2/752/734/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.02.2021 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Оджубейської Д.І..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договору та стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договору та стягнення грошових коштів.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 23.04.2018 року між сторонами укладено договір підряду №GD-1807/01, відповідно до якого позивач доручив, а відповідач прийняв на себе зобов`язання у встановлений строк виконати роботи з розробки дизайн-проекту інтер`єру приміщення відповідно до погодженого переліку робіт, а позивач зобов`язався прийняти виконані роботи та сплатити обумовлену договором ціну. Згідно з пунктом 1.4 Договору вартість послуг за договором становить 3200 доларів США. Відповідно до п.п.1.5 та 2.1 договору відповідач зобов`язався почати виконання робіт за договором протягом 5 робочих днів з моменту оплати авансу, який був сплачений при укладенні договору у розмірі 2000 доларів США. Згідно п.2.2 договору відповідач зобов`язався виконати усі роботи за цим договором протягом 65 робочих днів з моменту початку робіт, тобто з 30.04.2018 року. Враховуючи зазначене відповідач був зобов`язаний виконати усі роботи за договором у строк до 06.08.2018 року включно.

Позивач посилається на те, що станом на день подання позову відповідачем не виконано жодних робіт за договором, у тому числі не надано на затвердження візуальну частину проекту. В зв`язку з вищезазначеним позивач просить суд розірвати Договір підряду №GD-1807/01 від 23.04.2018, стягнути з відповідача суму сплаченого авансу у розмірі 2000 доларів США та пеню 5 відсотків у розмірі 160 доларів США у гривневому еквіваленті.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.01.2019 року, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання, надано строк відповідачу на подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ст.ст.174,178 ЦПК України відповідач скористався своїм правом та подав відзив.

Відповідно до поданого відзиву відповідач зазначила про те, що 23.04.2018 між сторонами укладено Договір підряду №GD-1807/01. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язалася розробити дизайн-проект інтер`єру приміщення позивача протягом 65 робочих днів з моменту початку робіт. 02.05.2018 року відповідач приступила до виконання обумовлених робіт. Протягом травня та червня 2018 року відповідачем було надіслано на електронну адресу позивача пропозиції щодо виконання проектних робіт, у відповідь на що позивач надавала свої погодження, зауваження та пропозиції. 16.08.2018 року відповідачем надіслано позивачу останню пропозицію щодо візуалізації спальні на 2-му поверсі, але позивачем не надано жодних зауважень, пропозицій або погоджень. Обгрунтовуючи пунктом 3.1.4 Договору, відповідач зазначає про те, що якщо позивач не приймає рішень в установлений строк, то строк виконання робіт по цьому договору продовжується на строк прийняття рішень позивачем. Враховуючи зазначене, відповідач вважає, що позивачем не виконано умови пункту 3.1.4 Договору, а саме ненадання позивачем свого погодження щодо пропозиції відповідача, чим прострочено прийняття рішення на 249 робочих днів. Виходячи з зазначеного вважає, що позовна заява позивача є необгрунтовано, безпідставною та просить відмовити у її задоволенні.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.08.2020 року, підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Представником позивача подано клопотання про розгляд справи у відсутність позивача та її представника.

Представник відповідача заперечила в ході судового розгляду проти задоволення позову, зазначаючи на невиконання умов договору безпосередньо позивачем, що стало підставою для продовження строки виконання замовлення, що передбачено умовами укладеного договору.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.04.2018 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено Договір підряду №GD-1807/01 про розробку дизайн-проекту інтер`єру приміщення.

Відповідно до п.1.1 договору Замовник - позивач доручає, а Підрядник -відповідач зобов`язується в установлений договором строк виконати роботи з розробки дизайн-проекту інтер`єру приміщення Замовника за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.1.4. договору вартість робіт за договором складає 3200 доларів США.

Згідно з п.1.5. договору при укладені договору Замовник сплачує аванс за виконання робіт у розмірі 2000 доларів США.

Відповідно до п.2.1. договору Підрядник зобов`язаний розпочати виконання робіт по даному договору протягом 5-ти робочих днів з моменту оплати авансу по договору.

Пунктом п.2.2. договору встановлено, що Підрядник зобов`язується виконати всі роботи протягом 65-ти робочих днів з моменту початку робіт.

При укладанні договору сторони узгодили, що Замовник зобов`язується забезпечити прийняття рішень в ході обговорення виконання дизайн-проекта протягом 1-2 робочих днів після отримання від Підрядника пропозицій для обговорення. У випадку, якщо Замовник не приймає рішень у встановлений термін, то строк виконання робіт по даному Договору продовжується на строк затримки прийняття рішень Замовником більше трьох днів (п.3.1.4).

В якості доказів обговорення виконання дизайн-проекту сторонами надано до матеріалів справи копії скрін-шотів листувань електронною поштою між сторонами.

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 627 ЦК України, яка регламентує свободу договору, відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. ч. 3 та 5 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно до статті 19 Договору підписання останнього та додатків до нього є підтвердженням факту ознайомлення, розуміння сторонами та їх згоди з усіма визначеннями, умовами та змістом угоди й додатків до неї.

Таким чином, судом встановлено, що позивач погодилась з умовами угоди, підписавши її та вчиняючи дії на її виконання шляхом сплати авансового платежу.

Відповідно до ч.1. статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

В силу статті 849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Проаналізувавши надані сторонами докази, а саме надіслані замовнику для погодження креслення, пропозиції замовника, строки погодження пропозицій, копії скрін-шотів листувань, відсутність доказів про погодження з боку замовника пропозиції та креслень, надісланих 16.08.2018 р., суд приходить до висновку про відсутність вини відповідача у пропуску строків виконання зазначеного договору, яке сталось в зв`язку з порушенням позивачем умов пункту 3.1.4 Договору.

Виходячи з вищезазначеного, проаналізувавши всі надані сторонами докази, судом не вбачається підстав для розірвання вказаного договору та стягнення авансового платежу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України і в зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 82, 133, 141, 258, 259, 263-265, 266, 273, ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договору та стягнення грошових коштів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О.Колдіна