Справа № 635/5479/19
Провадження № 2/635/1089/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Назаренко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Лещенко А.О.

розглянувши у відкритому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, третя особа Акціонерне товариство «Альфа-Банк», зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_1 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 1/16 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідний актовий запис 1883, та стягнути з ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 3791,0 грн.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 , яка належала померлій матері на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного фонду від 27.12.1993 року, згідно з розпорядженням № 31320 від 27.12.1993 року, зареєстрованого у Харківському міському бюро технічної інвентаризації 10.01.1994 року за № П-7-3134. Крім того після смерті матері залишилася 1/2 частина житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Позивач зазначає, що 27 жовтня 1999 року його батьком ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, що знаходиться на території АДРЕСА_3 , посвідченого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області за реєстровим номером 166. 07 грудня 2000 року батько отримав свідоцтво про право власності на житловий будинок, що був побудований на земельній ділянці, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , видане Циркунівською сільською радою 07.12.2000 року за № 605 та зареєстрованого Харківським міжміським бюро технічної інвентаризації 07.12.2000 року за реєстровим номером 1054, записане у реєстрову книгу за № 4. Позивач вказує, що вищезазначене майно, а саме: земельна ділянка та житловий будинок, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 було набуте в період зареєстрованого шлюбу його померлої матері та батька, який було зареєстровано 08.05.1982 року. Позивач зазначає, що після смерті матері спадкоємцями на спадкування стали його батько ОСОБА_2 - чоловік померлої та її діти, він - позивач у справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , вони прийняли спадщину, та у четвертій Харківській міській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу за № 253/2010. 30 квітня 2010 року ОСОБА_2 , позивач та його рідний брат отримали свідоцтва про право на спадщину, після смерті матері, за законом на 1/12 частку (кожний) квартири АДРЕСА_2 , виданого Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою. Позивач зазначає, що він звернувся до Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , які придбані на ім`я ОСОБА_2 у період зареєстрованого шлюбу з ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 . Постановою державного нотаріуса Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори від 27 травня 2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку та на 1/2 частину земельної ділянки, що знаходяться за адресою АДРЕСА_3 після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 з тих підстав, що за життя, ОСОБА_4 свою частку в вищевказаному майні, згідно ст. 60-65 Сімейного кодексу України, як дружина не виділяла та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , документи, що підтверджують її право власності, відсутні. За вказаних обставин він вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 серпня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження.

20 грудня 2021 року позивачем ОСОБА_1 подана заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить визнати за ним ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідний актовий запис 1883; визнати за право власності на 1/6 частину земельної ділянки, площею 0,15 гектарів, код кадастру :00:06007, що розташована по АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідний актовий запис 1883; стягнути з ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 4559,40 грн.

Також 20 грудня 2019 року до суду подано зустрічний позов третьої особи ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_1 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, відповідно до якого просить визнати за ним ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідний актовий запис 1883; визнати за право власності на 1/6 частину земельної ділянки, площею 0,15 гектарів, код кадастру :00:06007, що розташована по АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідний актовий запис 1883; стягнути з ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 4559,40 грн.

В обгрунтування зустрічних позовних вимог позивач зазначає,що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 , яка належала померлій матері на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного фонду від 27.12.1993 року, згідно з розпорядженням № 31320 від 27.12.1993 року, зареєстрованого у Харківському міському бюро технічної інвентаризації 10.01.1994 року за № П-7-3134. Крім того після смерті матері залишилася 1/2 частина житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Позивач зазначає, що 27 жовтня 1999 року його батьком ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, що знаходиться на території АДРЕСА_3 , посвідченого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області за реєстровим номером 166. 24 квітня 2000 року батько отримав державний акт на право приватної власності на землю. 07 грудня 2000 року батько отримав свідоцтво про право власності на житловий будинок, що був побудований на земельній ділянці, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , видане Циркунівською сільською радою 07.12.2000 року за № 605 та зареєстрованого Харківським міжміським бюро технічної інвентаризації 07.12.2000 року за реєстровим номером 1054, записане у реєстрову книгу за № 4. Позивач вказує, що вищезазначене майно, а саме: земельна ділянка та житловий будинок, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 було набуте в період зареєстрованого шлюбу його померлої матері та батька, який було зареєстровано 08.05.1982 року. Позивач зазначає, що після смерті матері спадкоємцями на спадкування стали його батько ОСОБА_2 - чоловік померлої та її діти, він - позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 та його брат ОСОБА_1 , вони прийняли спадщину, та у четвертій Харківській міській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу за № 253/2010.Вказує, що 30 квітня 2010 року його батько, він та його рідний брат отримали свідоцтва про право на спадщину, після смерті матері, за законом на 1/12 частку (кожний) квартири АДРЕСА_2 , виданого Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою. Позивач зазначає, що у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановчих документів на нерухомість, та за життя його мати ОСОБА_4 свою частку у майні, а саме: земельної ділянки, що знаходиться на території Циркунівської сільської ради, АДРЕСА_3 , а також житлового будинку, який знаходиться за цією ж адресою, згідно статей 60-65 СК України, якдружина не виділяла, а тому документи, що підтверджують її право власності відсутні, тому він позбавлений можливості офіційно у нотаріуса отримати свідоцтво про право на спадщину, так як не має необхідних документів для оформлення спадщини, а нотаріус без правовстановчих документів та без виділеної їй (матері) долі не має права видати йому свідоцтво про право на спадщину. За вказаних обставин він вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 жовтня 2020 року прийнято заяву позивача ОСОБА_1 про збільшення розміру позовних вимог у цивільній справі запозовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_1 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом прийнято до спільного розгляду з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_1 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом та призначити до судового розгляду по суті.

16.11.2020 до суду надійшла заява представника Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про залучення у якості третьої особи як правонаступника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», відповідно до якої просить повернутися до розгляду справи у підготовчому провадженні, продовжити його строк та вирішити питання про залучення до участі «Альфа-Банк», в якості третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача.

01.12.2020 року надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Ярьоменко Р.Р. про витребування доказів, відповідно до якої просить витребувати у Четвертій Харківській міській державній нотаріальній конторі належним чином засвідчену копію спадкової справи №253/2010, де спадкоємцями є ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 грудня 2020 року клопотання Акціонерне товариство «Альфа-Банк» задоволено частково. По цивільній справі №635/5479/19 (провадження 2/635/1089/2020) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, залучити у якості третьої особи Акціонерне товариство «Альфа-Банк» до участі у справі в якості правонаступника відповідача ПАТ «Укрсоцбанк». У задоволенні іншої частни клопотання відмовити. Витребувано у Четвертій Харківській міській державній нотаріальній конторі належним чином засвідчену копію спадкової справи №253/2010, де спадкоємцями є ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

В судове засідання позивач за первісним позовом/третя особа за зустрічним позовом не з`явився, надійшла заява представника позивача - адвоката Ярьоменко Р.Р. про слухання справи у відсутність її та позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять позов задовольнити. Зустрічний позов визнає.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав заяву, відповідно до якої просив слухати справу у його відсутність, позов визнає та просить його задовольнити. Також відповідач ОСОБА_2 надав заяву, відповідно до якої зустрічний позов визнає та просить його задовольнити.

Третя особа за первісним позовом/позивач за зустрічним позовом ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, позов визнає, просить його задовольнити, зустрічний позов підтримує та просить задовольнити.

Представник третьої особи Акціонерного товариства «Альфа-Банк» в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

25 серпня 2021 року на підставі ч. 4 ст. 268 ЦПК України вступна і резолютивна частини рішення підписані без проголошення.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши надані докази, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судовим розглядом встановлено наступне.

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстровано 08 травня 1982 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 , актовий запис №371, вданим відділом (бюро) запису актів громадянського стану Харківським палацем одруження «Дзержинський».

Родинні стосунки між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 підтверджуються свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , виданим Палацем новонароджених 26.11.1982 року, актовий запис №10872, із якого вбачається, що батьками ОСОБА_1 є: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_4 .

Родинні стосунки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 , виданим Палацем новонароджених 01.04.1988 року, актовий запис №2332, із якого вбачається, що батьками ОСОБА_3 є: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 , виданим міським відділом реєстрації актів громадянського стану №4-2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №1883.

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного фонду від 27.12.1993 року, згідно з розпорядженням № 31320 від 27.12.1993 року, зареєстрованого у Харківському міському бюро технічної інвентаризації 10.01.1994 року за № П-7-3134 на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_2 . Зазначене також підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно.

30 квітня 2010 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 отримали свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на 1/12 частку (кожний) квартири АДРЕСА_2 , видані Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером: ОСОБА_2 за реєстровим номером 3-1319, яке зареєстроване у КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації 03.08.2010 року, реєстраційний номер 30216418, номер запису П-7-3134 в книзі 1, про що наданий Витяг про реєстрацію Права власності на нерухоме майно № 26906370 - ОСОБА_3 за реєстровим номером 3- 1321, зареєстроване у КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 03.08.2010 року, реєстраційний номер 30216418, номер запису П-7-3134, про що наданий Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26906075 - ОСОБА_1 за реєстровим номером 3-1323, зареєстроване у КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 03.08.2010 року, реєстраційний номер 30216418, номер запису П-7-3134, про що наданий Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26906227.

Як вбачається із договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 27 жовтня 1999 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області за реєстровим номером 3-2166, ОСОБА_2 купив земельну ділянку площею 0,15 га, розміщену на землях, що знаходяться у віданні АДРЕСА_3 .

24 квітня 2000 року ОСОБА_2 отримав державний акт на право приватної власності на землю серія 111-ХР №078743, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №3007.

На підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Циркунівською сільською радою 07.12.2000 року за № 605 та зареєстрованого Харківським міжміським бюро технічної інвентаризації 07.12.2000 року за реєстровим номером 1054, записане у реєстрову книгу за № 4, ОСОБА_2 належить житловий будинок за адресою АДРЕСА_3 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Часом відкриття спадщини за ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п. «г» ч. 1ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється у способи, передбачені ст. 152 ЗК України, в тому числі і шляхом визнання права.

Статті 1268, 1269 ЦК України обумовлюють порядок прийняття спадщини, так, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Позивач, виконавши всі вимоги законодавства з приводу прийняття спадщини, звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Постановою державного нотаріусу Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Козелько Т.М. від 27.05.2019 року, ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частину житлового будинку та на Ѕ частину земельної ділянки, що знаходяться за адресою АДРЕСА_3 після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовлено у зв`язку з тим, що за життя ОСОБА_4 свою частку у вищезазначеному майні, згідно ст. 60-65 Сімейного кодексу як дружина, не виділяла, документи, що підтверджують її право власності відсутні.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

На день смерті ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , тож спадкоємцями першої черги після її смерті є - чоловік ОСОБА_2 , та сини померлої - ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

З матеріалів справи, а саме копії договору купівлі-продажу земельної ділянки, що знаходиться на території АДРЕСА_3 , посвідченого 27 жовтня 1999 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області за реєстровим № 166, копії свідоцтва про право власності на житловий будинок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , виданого Виконкомом Циркунівської сільської ради 07 грудня 2000 року за № 605 та зареєстрованого Харківським міжміським бюро технічної інвентаризації 07 грудня 2000 року за реєстровим № 1054, записане у реєстрову книгу за № 4, вищевказане майно було набуте в період зареєстрованого шлюбу, який був укладений 08 травня 1982 року зі спадкодавцем.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною першої ст. 64 Сімейного кодексу України визначено, що дружина та чоловік мають право на укладення між собою усіх договорів, які не заборонені законом, як щодо майна, що є їхньою особистою приватною власністю, так і щодо майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 65 Сімейного кодексу України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Частиною першої статті 70 Сімейного кодексу України визначено розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема зазначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_4 набула право власності на АДРЕСА_1 , а також 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,15 гектарів, код кадастру :00:06007, що розташована по АДРЕСА_3 .

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частина частину житлового будинку АДРЕСА_1 , а також 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,15 гектарів, код кадастру :00:06007, що розташована по АДРЕСА_3 .

Статті 1268, 1269 ЦК України обумовлюють порядок прийняття спадщини, так, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу він не заявив про відмову від неї.

Згідно до положень статей 1268,1269 ЦК України позивачі є такими, що прийняли спадщину після смерті батьків, так як в шестимісячний строк звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач ОСОБА_1 виконав цей обов`язок щодо спадкування, так як своєчасно, в установлений законом строк звернувся та подав відповідну заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері. На даний час він прийняв спадщину, отримав свідоцтво спадщину на частину квартири, але частку спадщини на будинок не отримав.

Відповідно до підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Підпунктом 4. 18 пункту 4 глави 10 розділу ІІ вказаного порядку передбачено, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до вимог пункту 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», який узгоджується з положеннями пункту 1 глави 13 розділу І «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України частки у спільній власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до ч.1ст.86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Більш детальне регулювання відповідних правовідносин передбачене ст. ст. 370 - 372 ЦК України, які також виходять із рівності часток у праві спільної сумісної власності, допускаючи, проте, винятки із цього правила «з урахуванням обставин, що мають істотне значення».

Як роз`яснено п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Абзацом 1 пункту 21 наведеної постанови Пленуму Верховного Суду України також передбачено, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок.

Листом Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу у спосіб, передбачений ст.16 ЦК України.

Зокрема, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, а також враховуючи, що позивачі за первісним та зустрічним позовом, а також відповідач, є спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька матері та дружини ОСОБА_4 , та не заперечували проти задоволення первісних та зустрічних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав задоволенні позову.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем ОСОБА_1 у розмірі 3400,00 грн. та 768,40 грн., та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_3 у розмірі 4559,40 грн., документально підтверджуються квитанціями відповідно №1-2278К від 11.06.2019, квитанцією №1-1666К від 19.12.2019 та квитанцією №1-1651К від 19.12.2019.

Оскільки ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_3 підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача за первісним та зустрічним позовами ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 4559,40 грн. та на користь ОСОБА_3 у розмірі 4559,40 грн.

Керуючись ст. ст. 19, 76, 81, 247, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину земельної ділянки, площею 0,15 гектарів, код кадастру :00:06007, що розташована по АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 4559,40 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину земельної ділянки, площею 0,15 гектарів, код кадастру :00:06007, що розташована по АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму сплаченого судового збору у розмірі 4559,40 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості, що не проголошуються:

позивач за первісним позовом/третя особа за зустрічним позовом ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 ;

відповідач за первісним позовом/відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_5 ;

третя особа за первісним позовом/позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_7 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 ,

третя особа - Акціонерне товариство «Альфа-Банк», , м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100.

Повний текст рішення складено 03 вересня 2021 року.

Суддя О.В.Назаренко