печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Григоренко І.В.,

при секретарі: Ситику Р.В.,

за участю:

представника стягувача: не з`явився,

боржника: не з`явився,

приватного виконавця: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Солонька Миколи Миколайовича у виконавчому провадженні № 62271390, відкритому на виконання виконавчого листа № 2-48/11, виданого Печерським районним судом м. Києва 27.04.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 як солідарного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Миргородм`ясопром» боржника заборгованості за кредитним договором № 06/К-05 від 10.06.2005 року, судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - боржник, ОСОБА_1 ) звернулася до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на дії та рішення Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Солонька Миколи Миколайовича (далі - Приватний виконавець Солонько М.М.) у виконавчому провадженні № 62271390, відкритому на виконання виконавчого листа № 2-48/11, виданого Печерським районним судом м. Києва 27.04.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 як солідарного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Миргородм`ясопром» боржника заборгованості за кредитним договором № 06/К-05 від 10.06.2005 року, судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - стягував, ПАТ «Дельта Банк») в якій просить:

- визнати незаконною та скасувати постанову Приватного виконавця Солонька М.М. про відкриття виконавчого провадження № 62271390 від 04.06.2020 року;

- визнати незаконною та скасувати постанову Приватного виконавця Солонька М.М. про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 62271390 від 15.06.2020 року;

- визнати незаконною та скасувати постанову Приватного виконавця Солонька М.М. про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 62271390 від 04.06.2020 року;

- визнати незаконними дії Приватного виконавця Солонька М.М., які полягали у накладенні стягнення на всю суму коштів у розмірі 12 219,05 грн. наявних на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк», які є пенсією заявника.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 зазначає, що 03.06.2020 року вона отримала постанову Приватного виконавця від 04.06.2020 року про відкриття виконавчого провадження № 62271390 по виконанню виконавчого листа № 2-48/11, виданого 27.04.2012 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з неї, як солідарного з ТОВ «Миргородм`ясопром» боржника 500 000,00 грн. заборгованості за кредитним договором № 06-К-05 від 10.06.2005 року, судового збору в сумі 566,66 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 40,00 грн.

ОСОБА_1 вказує на те, що вказана постанова була прийнята з грубим порушенням вимог ст.ст. 4, 26 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 4 розділу 3 Інструкції з організації проведення примусового виконання рішень. Зокрема, боржник зазначає, що виконавчий лист № 2-48/11 видано та підписано не уповноваженою на те посадовою особою, а тому постанова про відкриття виконавчого провадження та постанови про арешт коштів та майна боржника є, на її думку, незаконними та підлягають скасуванню.

На запит головуючого судді від 19.08.2020 року про витребування матеріалів цивільної справи № 2-48/11, 30.09.2020 року матеріали справи були передані для розгляду.

30.11.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від Приватного виконавця Солонька М.М. надійшли заперечення на скаргу в яких він просив в задоволені скарги відмовити, визнати дії ОСОБА_1 щодо подання завідомо безпідставної скарги зловживанням процесуальними правами та розглянути скаргу за його відсутності. В обґрунтування заперечень Приватний виконавець Солонько М.М. зазначив, що його дії щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на кошти та рахунки боржника є законними та обґрунтованими, а посилання заявника на те, що виконавчий документ не відповідав вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, щодо того, що виконавчий документ видано не уповноваженою на те посадовою особою, є безпідставними. Поряд із цим, вказав, що ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» не містить обов`язку виконавця щодо перевірки повноважень особи, яка підписала виконавчий документ.

23.03.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від Приватного виконавця Солонька М.М. надійшло клопотання про закриття провадження за скаргою, в якому він зазначив, що 15.03.2021 року на його адресу надійшла заява стягувача про повернення виконавчого листа без виконання, а тому постановою від того ж дня, приватний виконавець повернув виконавчий лист № 2-48/11 та зняв арешт з майна та рахунків боржника у виконавчому провадженні № 62271390.

04.11.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від боржника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вимоги скарги боржник підтримує та просить задовольнити.

Крім того, 04.11.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника боржника надійшли письмові пояснення щодо окремих підстав оскарження рішення Приватного виконавця Солонька М.М., зокрема, додатково обґрунтовано скаргу в частині пропуску строку стягувача на звернення із виконавчим документом.

04.11.2021 року представник стягувача, боржник та Приватний виконавець Солонько М.М. в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності учасників справи.

Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення скарги по суті, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду міста Києва, назву якого змінено на Київський апеляційний суд, від 02.02.2012 року з урахуванням додаткового рішення від 07.03.2012 року, скасовано рішення Печерського районного суду міста Києва від 20.04.2011 року та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково та солідарно стягнуто на його користь з ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Миргородм`ясопром» заборгованість за кредитним договором № 06/К-05 від 10.06.2005 року у розмірі 7 409 476,17 грн.; стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Миргородм`ясопром» на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 06/К-05 від 10.06.2005 року у розмірі 7 409 476,17 грн.; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Миргородм`ясопром» на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 06/К-05 від 10.06.2005 року у розмірі 500 000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» судовий збір у розмірі 566,66 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 40,00 грн

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 20.03.2014 року за заявою ПАТ «Дельта Банк» видано останньому дублікат виконавчого листа № 2-48/11 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості та поновлено строк пред`явлення його до виконання.

Ухвала суду від 20.02.2014 року набрала законної сили 12.08.2014 року.

Ухвалами Печерського районного суду міста Києва від 07.05.2015 року у задоволенні подання головного державного виконавця Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у місті Києві Магди С.Г. про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) (в редакції чинній на момент відкриття виконавчого провадження) у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Згідно із ч. 3 ст. 4 Закону № 1404-VIII, виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Поряд із цим, положення ст. 18 Закону № 1404-VIII встановлюють обов`язки і права виконавців, які не містять вимог щодо перевірки повноважень особи, яка підписала виконавчий документ, а тому обґрунтування скарги в цій частині не може бути підставою для її задоволення.

Таким чином, за наведених підстав, як похідні від основних не підлягають задоволенню вимоги щодо визнання протиправними та скасування постанов про арешт майна та коштів боржника.

Крім того, судом встановлено, що постановою Приватного виконавця Солонька М.М. від 15.03.2021 року у виконавчому провадженні № 62271390 повернуто виконавчий документ стягувачу, знято арешти з майна та рахунків боржника.

Проте, з пояснень представника боржника слідує, що ОСОБА_1 , не дивлячись на повернення виконавчого документу стягувачу та зняття арешту з майна та рахунків, наполягає на розгляді скарги.

З огляду на вищевказані дії боржника, існує неврегульоване спірне питання, яке підлягає вирішенню в судовому порядку, відтак рішення про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку із відсутністю предмету спору, в даному конкретному випадку, не буде ґрунтуватися на засадах верховенства права, отже, не буде законним і обґрунтованим.

Суд позбавлений права скасовувати рішення, зокрема ухвалене у формі постанови, яке вичерпало свою дію фактом його виконання та усунення порушення прав боржника на користування майном та рахунками, арешт з яких знято, однак може надати правову оцінку, чи воно відповідало вимогам закону на момент його ухвалення (винесення) приватним виконавцем.

За таких обставин, судом здійснено розгляд скарги по суті.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 4, 10, 18, 247, 259-261, 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволення скарги ОСОБА_1 на дії та рішення Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Солонька Миколи Миколайовича у виконавчому провадженні № 62271390, відкритому на виконання виконавчого листа № 2-48/11, виданого Печерським районним судом м. Києва 27.04.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 як солідарного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Миргородм`ясопром» боржника заборгованості за кредитним договором № 06/К-05 від 10.06.2005 року, судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва (з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до суду апеляційної інстанції) шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу складено та підписано суддею 04.11.2021 року.

Суддя І.В. Григоренко