Справа № 521/8082/20
Провадження № 2/521/1567/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Бобуйка І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Кушнірука О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні по суті в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про захист авторських прав, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Малиновського районного суду м. Одеси Бобуйка І.А. знаходилася цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про захист авторських прав.

26.04.2021 року позивачка подала до суду заяву про відвід судді у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про захист авторських прав (вхідний №18650). ОСОБА_1 вмотивовує свою заяву тим, що суддя Малиновського районного суду м. Одеси Бобуйок І.А., під час розгляду справи ухвалив наступні процесуальні рішення: ухвалу від 09.06.2020 року про повернення позовної заяви позивачу через неусунення недоліків, яку згодом було скасовано постановою Одеського апеляційного суду, ухвалу від 10.11.2020 року про відмову у витребуванні доказів, ухвалу від 15.04.2021 року про відмову у проведенні судового засідання в режимі відеоконференції, ухвалу від 20.04.2021 року про відмову у проведенні судового засідання в режимі відеоконференції. Вищенаведені процесуальні рішення судді Бобуйка І.А. позивачка - ОСОБА_1 вважає безумовною підставою для відводу судді у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи, у відповідності до ст. 40 ЦПК України.

Дослідивши матеріали заяви про відвід, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з такого.

Так, підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 5 ст. 36 ЦПК України).

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивними критеріями.

У Конвенції про захист прав і основних свобод людини (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р.; далі Конвенція) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом (п. 1 ст. 6).

Водночас із прийняттям Європейським судом з прав людини нових рішень постійно поглиблюється тлумачення п. 1 ст. 6 Конвенції, з урахуванням проблем, пов`язаних з належним розумінням оціночних категорій «незалежний» і «безсторонній» суд у вітчизняному праві.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий, що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Європейський Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі.

Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

При вирішенні питання про відвід судді, не встановлено ні суб`єктивних, ні об`єктивних критеріїв, які б свідчили про упередженість та відсутність безсторонності судді при здійснені розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, суд роз`яснює позивачці, що процесуальні рішення судді ухвалені під час розгляду справи, а саме: постановлення ухвали від 09.06.2020 року про повернення позовної заяви позивачу через неусунення недоліків, яку згодом було скасовано постановою Одеського апеляційного суду, ухвали від 10.11.2020 року про відмову у витребуванні доказів, ухвали від 15.04.2021 про відмову у проведенні судового засідання в режимі відеоконференції, ухвали від 20.04.2021 про відмову у проведенні судового засідання в режимі відеоконференції, не можуть бути підставою для відводу.

При цьому, суд виходить із того, що у разі незгоди з процесуальним рішенням суду сторона справи має можливість оскаржити його у встановленому законом порядку.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого позивачкою відводу судді ОСОБА_3 з підстав, на які вона посилається.

Згідно ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Судом встановлено, що позивачка пропустила строк на подачу заяви про відвід судді за підставами, що наведенні у заяві, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивачці про ухвалу від 09.06.2020 року про повернення позовної заяви позивачу через неусунення недоліків, стало відомо 26.05.2020 року, про що свідчить повідомлення про успішне відправлення на електронну пошту позивачки; про ухвалу від 10.11.2020 року про відмову у витребуванні доказів, позивачці стало відомо у судовому засіданні, яке відбулось 10.11.2020 року; про ухвалу від 15.04.2021 про відмову у проведенні судового засідання в режимі відеоконференції, позивачці стало відомо 19.04.2021 року, про що свідчить повідомлення про успішне відправлення на електронну пошту позивачки; про ухвалу від 20.04.2021 про відмову у проведенні судового засідання в режимі відеоконференції, позивачці стало відомо 20.04.2021 року, про що свідчить повідомлення про успішне відправлення на електронну пошту позивачки.

Отже, позивачка пропустила дводенний строк, визначений у ч. 3 ст. 39 ЦПК України, оскільки про підстави для відводу їй стало відомо раніше ніж за два дня до подачі заяви про відвід.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заявленого відводу суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 37, 38, 40 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Вважати заявлений ОСОБА_1 відвід судді ОСОБА_3 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про захист авторських прав - необґрунтованим.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про захист авторських прав - відмовити.

Передати заяву про відвід для розгляду іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Бобуйок