Справа № 369/9639/21
Провадження № 2/369/4812/21
РІШЕННЯ

Іменем України

29.11.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Янченка А.В.,

при секретарі Безкоровайній М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 травня 2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис про стягнення грошових коштів на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОШЕЛЬОК», за Договором (ОФЕРТА) про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №-211936 від 11 (одинадцятого) січня 2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ІДПОВІДАЛЬНІСТЮ«КОШЕЛЬОК». Задоволено вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОШЕЛЬОК», та стягнуто з позивача за період з 11.01.2021 року по 21. 05, 2021 року включно, суму заборгованості у розмірі:

3150, 00 ( три тисячі сто п`ятдесят) гривень - заборгованості за тілом кредиту;

7450,00 (сім тисяч чотириста п`ятдесят) гривень 00 копійок - сума заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами.

На підставі спірного виконавчого напису, 16.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, на даний час, приватним виконавцем вчиняються виконавчі дії, направлені на виконання виконавчого документа, законність якого позивач оспорює.

На думку позивача даний виконавчий напис повинен бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, оскільки третьою особою - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем було порушено вимоги ст. ст. 47, 87-89 Закону України «Про нотаріат», Глав 8, 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом МЮ України від 22 лютого 2012р. №296/5, сума заборгованості не є безспірною, та не підтверджена належними і допустимими доказами.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем при вчиненні 21 травня 2021р виконавчого напису №52737 не було перевірено безспірності суми та не було перевірено документи, на підставі яких така сума була вказана.

Період за який здійснюється стягнення: з 11.01.2021 року по 21.05.2021 року з 14 лютого 2021 р, і за цей період нараховані проценти вдвічі перевищують тіло кредиту, з чим позивач категорично не погоджується, оскільки проценти нараховуються поза строком дії строку дії договору, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14- 318цс18) зробила висновок, шо право кпедитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦПК України.

Позивач не отримував від ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОШЕЛЬОК» письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. Отже, в порушення вимог затону позивач не був повідомлений не менш ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань, відтак, заборгованість, на яку вчинено виконавчий напис, не є безспірною. ( аналогічний висновок в постанові Верховного Суду від Об червня 2018 року у справі № 357/3727/17-ц, провадження № 61- 7123св18 ).

Стягувачем також не була надана нотаріусу довідка про не надходження платежу.

З врахуванням того, що нотаріусом не дотримано усіх умов для вчинення виконавчого напису права та законні інтереси позивача порушені. За умори надання ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОШЕЛЬОК» недостовірної та неповної інформації щодо заборгованості, його розміру, наявність існування в суді спору, не врахування строків позовної давності до вимог Банку, нотаріус зобов`язаний був відмовити у вчиненні нотаріальної дії, що ним не було зроблено.

Тому позивач просив суд визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем від 21 травня 2021р., зареєстрований в реєстрі за №52737, таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з відповідача - ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОШЕЛЬОК» на користь ОСОБА_1 користь понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 14.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

Відповідач подав до суду відзив згідно якого зазначив що, 11.01.2021 року між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту № -211936 в електронній формі (надалі - Договір).

За умовами п. 1.1. укладеного між Позивачем та Відповідачем Договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит у сумі 3150,00 (три тисячі сто п`ятдесят гривень 00 копійок.) на засадах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором.

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що Кредит надається строком на 21 (двадцять одна доба) днів, (далі - «Лояльний період») початком якого є дата підписання Договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок Кредитодавця.

Також відповідно до пункту 2.2 Сторони погодили, що встановлений в п.2.1 Договору строк Лояльного періоду може бути продовжено Позичальником, шляхом оплати ним протягом Лояльного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування Кредитом.

Відповідачем належним чином виконані умови Договору про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, в той час як Позивачем отримані грошові кошти в передбачені строки не повернуті, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість за Договором про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту № -211936 зі сплати основного боргу та відсотків за користування кредитом.

Відповідно Договору про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту № -211936 від 11.01.2021 року, загальний розмір заборгованості Позивача перед ТОВ «КОШЕЛЬОК» станом на 21.05.2021 року становить 10600,00 грн., з яких: 3150,00 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 7450,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

21.05.2021 року ТОВ «КОШЕЛЬОК», у відповідності до законодавства України та керуючись ст. 87 Законом України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, звернулося до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович з заявою про вчинення виконавчого напису нотаріуса та просив вчинити виконавчий напис на ДОГОВОРІ (ОФЕРТА) № -211936 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту який укладений між ТОВ «Кошельок» та Позичальником, про стягнення з позичальника: ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОШЕЛЬОК» 08135, Київська область, Києво-Святошинський р-н, с. Чайки, вул. Антонова, 8А, на реквізити одержувача: АТ КБ "ПриватБанк" код банку: 351533 поточний рахунок: № НОМЕР_2 , заборгованості в розмірі 10600,00 грн. та додаткових витрат у розмірі 50,00 грн. (п`ятдесят грн.00 коп.) пов`язаних з вчиненням виконавчого напису нотаріуса.

Того ж дня Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович було прийнято рішення про вчинення виконавчого напису нотаріуса № 52737 про стягнення з Позивача невиплачені кошти на користь ТОВ «КОШЕЛЬОК» за Договором про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № -211936 від 11.01.2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «КОШЕЛЬОК».

15.06.2021 року Приватним виконавцем Тимощук В.В. на підставі вищевикладеного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження № 65826483 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кошельок» заборгованість у сумі 10600,00 грн., додаткові витрати 50 грн., всього 10650,00 грн.

В свою чергу ТОВ «Кошельок» у відповідності до законодавства України та керуючись ст. 87 Законом України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 надало Приватному нотаріусу всі необхідні документи та докази безспірності заборгованості ОСОБА_1 .

Тому відповідач просив відмовити у вимогах позову в повному обсязі.

11.10.2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Позивачем було подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав та просив їх задоволити.

Відповідачем було подано до клопотання про розгляд справи у відсутності його представника.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович у судове засідання не з`явився.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріали справи, 11.01.2021 року між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту № -211936 в електронній формі (надалі - Договір).

За умовами п. 1.1. укладеного між Позивачем та Відповідачем Договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит у сумі 3150,00 (три тисячі сто п`ятдесят гривень 00 копійок.) на засадах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором.

21 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, згідно якого запропоновано стягнути з ОСОБА_1 , невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОШЕЛЬОК» (далі - Стягувач), код платника податків згідно з , місцезнаходження: 08135, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Чайки, вул. Антонов, буд. 8А, реквізити IВАN № НОМЕР_3 відкритий у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», за Договором (ОФЕРТА) про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №-211936 від 11 (одинадцятого) січня 2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОШЕЛЬОК».

Запропоновано задовольнити вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОШЕЛЬОК», стягнути з з ОСОБА_1 за період з 11.01.2021 року по 21.05.2021 року включно, суму заборгованості у розмірі: 3150,00 (три тисячі сто п`ятдесят) гривень 00 копійок - сума заборгованості за тілом кредиту; 7450,00 (сім тисяч чотириста п`ятдесят) гривень 00 копійок - сума заборгованості за нарахованими та несллаченими процентами.

За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувана, в розмірі 50,00 (п`ятдесят) гривень 00 копійок, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувана.

Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувана становить 10650,00 (десять тисяч шістсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення і мас бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з дня його вчинення. Зареєстровано в реєстрі за № 52737.

15.06.2021 року Приватним виконавцем Тимощук В.В. на підставі вищевикладеного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження № 65826483 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кошельок» заборгованість у сумі 10600,00 грн., додаткові витрати 50 грн., всього 10650,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»).

Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19).

У цій постанові Верховний Суд зазначив, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк.

Вказані обставини не дають суду підстав вважати вказаний у виконавчому написі розрахунок заборгованості безспірним, а виконавчий напис таким, що вчинений відповідного до чинного законодавства України.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів, які б переконливо доводили наявність підстав для вчинення виконавчого напису та стягнення суми заборгованості з позивача.

Під час розгляду справи відповідач не спростував доводів про те що, приватний нотаріус перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення виконавчого напису, передбаченої пунктом 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та не надав достатніх та належних доказів відповідно до пункту 3.2 передбаченого Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, а відтак суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса, не підлягає виконанню.

Третьою особою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. не було надіслано на адресу суду письмових пояснення із доказами підтвердження правомірного вчиненого виконавчого напису.

За таких обставини, суд встановив, що під час вчинення спірного виконавчого напису приватним нотаріусом не було дотримано вимоги чинного законодавства щодо процедури його винесення та перевірки безспірності вимог відповідача, а отже, вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21 січня 1999р. в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007р. в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011р. в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010р. в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994р. в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01 липня 2003р. в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008р. в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Mesrop Movsesyan проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд, керуючись принципом змагальності сторін, з метою забезпечення завдань цивільного судочинства, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та необхідності задоволення вимог позову.

В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача.

Відповідно та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Визнати виконавчий напис, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. від 21 травня 2021р., зареєстрований в реєстрі за №52737,таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути судові витрати з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» на користь ОСОБА_1 судовий збір 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Інформація про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 місце реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» (адреса місцезнаходження Київська обл., село Чайки, вул. Антонова, будинок 8А, код ЄДПОУ 40842831).

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович (місцезнаходження: м. Київ, вул. Мала Житомирська, буд. 6/5).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено: 13.12.2021 року.

Суддя А.В. Янченко