ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/580/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Грох Л.М.

розглянув в порядку ч.2 ст. 369 ЦПК України цивільну справу № 686/25278/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 лютого 2021 року в складі судді Продана Б.Г. у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В жовтні 2020 року ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» звернулося до суду з позовом та просило ухвалити рішення, яким стягнути на його користь з ОСОБА_1 в порядку регресу на відшкодування майнової шкоди 41499 грн. 29 коп., а також судовий збір в сумі 2102 грн.

Обґрунтовуючи позов, позивач зазначав, що 05.12.2019 року між ПрАТ «СК «АРКС» і ТОВ «Альфа-Лізинг Україна» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 314995а9кп, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядження транспортним засобом «Audi», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . За умовами вказаного договору ПрАТ «СК «АРКС» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

08 січня 2020 року відбулась дорожньо-транспортна пригода забезпеченого транспортного засобу «Audi» під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Пежо», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Згідно постанови Хмельницького міськрайонного суду від 02.06.2020 року винною у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_1 , внаслідок порушення нею Правил дорожнього руху.

ПрАТ «СК «АРКС», на виконання умов договору добровільного страхування, виплатило страхове відшкодування ТОВ «Альфа-Лізинг Україна» в розмірі 41499,29 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням.

Тому, відповідно до ст. 993, ч. 1 ст. 1191 ЦК України позивач звернувся до винної в ДТП особи ОСОБА_1 з вимогою про відшкодування заподіяних збитків, однак відповідач не вчинила будь яких дій щодо відшкодування завданої шкоди.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 лютого 2021 року вказаний позов було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «АРКС» 41499 грн. 29 коп. відшкодування збитків в порядку регресу та 2102 грн. судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, де, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, просять скасувати рішення суду, ухвалити нове, яким відмовити в позові. Вказують, що суд не дослідив ту обставину, що відповідно до умов 12.4 укладеного полісу №314995а9кп, який був укладений на підставі Генерального договору добровільного страхування наземного транспорту «Класік» № 12/09/2019 від 12 вересня 2019 року поліс не вважається таким, що набрав чинності в разі ненадходження страхового платежу в повному обсязі. ТОВ «Альфа-Лізинг Україна» було сплачено лише три страхові платежі, отже поліс не набув чинності. Крім того, вказують, що при винесенні рішення, суд свої доводи обґрунтовував наявністю укладеного між ПАТ «СК «АРКС» і ТОВ «Альфа-Лізинг Україна» договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 05 грудня 2019 року, однак в матеріалах справи такий договір відсутній, його умови судом не досліджувалися. Також, до матеріалів справи було долучено додаткову угоду № 1 до Генерального договору добровільного страхування наземного транспорту «Класік» № 12/09/2019 від 12 вересня 2019 року та додаток до додаткової угоди № 1 де було зазначено перелік полісів. В цьому переліку відсутній поліс №314995а9кп від 05 грудня 2019 року, що на думку апелянта, додаткового підтверджує не чинність страхового полісу на момент ДТП. Також на думку апелянта, судом не перевірено, що подія ДТП сталася 08.01.2020 об 15.15 год., а згідно акту огляду автомобіля огляд проведено 08.01.2020 об 12.50 год.

Апелянт вказує на порушення п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, оскільки на адресу ОСОБА_1 не направляли повідомлень про час і місце проведення огляду, а в подальшому вартість ремонту визначили виключно на підставі рахунка № СИХ-С-000417 від 09.01.2020, а не на підставі висновку спеціаліста.

Також суд не дослідив належним чином письмові докази додані до справи, де, зокрема, в заяві про подію та на виплату за договором вказано різні відомості - про водія автомобіля, а також особу, яка звернулася з фіксацією та повідомленням про ДТП, вигодонабувачем вказано ТОВ «Альфа-Лізинг Україна», хоча за умовами Генерального договору та полісу вигодонабувачем є АТ «Альфа-Банк».

Задовольняючи позов, суд послався на копію рахунку, який був дійсний лише три дні. Рахунок був виписаний на ТОВ «Універсальна лізингова компанія «Ленд-Ліз», на його підставі визначено вартість шкоди, яку також було оплачено. При цьому, матеріали справи не містять відомостей, що вигодонабувач надав дозвіл на перерахування коштів на рахунки інших осіб. Також в матеріалах справи відсутні акти виконаних робіт, що могли б підтвердити фактичне виконання робіт по рахунку.

ПАТ «Страхова компанія «АРКС» подало відзив на апеляційну скрагу, де просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Вказує, що підставою для зверненння до суду із позовом є факт виплати страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля «Audi», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у зв`язку з чим, позивач набув права зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу ОСОБА_1 не була застрахована, то саме вона є належним відповідачем і повинна відшкодовувати шкоду. Ваажє невірним вказівку апелянта про те, що Генеральний договір №314995а9кп від 05 грудня 2019 року є нечинним і його не існує, до матеріалів справи була додана належним чином завірена копія вказаної угоди (додаток 3), який був чинним на момент ДТП, а згідно ст. 204 ЦК України жодних підстав для його недійсності немає. Щодо акту огляду, вказує, що огляд був проведений 09.01.2020 року об 12.50 год, який підписаний дверною особою власника «Audi», д.н. НОМЕР_1 . Також вказує, що рахунок № СИХ-С-000417 від 09.01.2020 був виданий згідно з умовами договору добровільного страхування наземного транспорту 05.12.2019 року№314995а9кп, де сторони погодили умови визначення збитків, їх вартості та відшкодування збитків. Позивач діяв відповідно до положень Закону України «Про страхування» та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», і його дії відповідають висновкам, викладеним в постанові Верховного Суду від 15.04.2015 року № 3-50с15. Крім того, щодо доводів відповідача про неналежність, як доказу заподіяних збитків, акту огляду і рахунку, на думку позивача ОСОБА_1 не було надано жодних доказів на спростування розміру та обсягу заподіяних збитків, клопотань про проведення експертизи від відповідача не надходило.

Заслухавши учасників справи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню в частині з ухваленням в цій частині нового судового рішення з наступних підстав.

У відповідності до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що ТОВ «Альфа-Лізинг Україна» є власником автомобіль марки «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_3 .

05 грудня 2019 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та ТОВ «Альфа-Лізинг Україна» укладено Генеральний договір добровільного страхування наземного транспорту «Класік» № 12/09/2019, за яким позивач застрахував майнові інтереси ТОВ «Альфа-Лізинг Україна» пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом - автомобіль марки «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_3 .

08 січня 2020 року громадянка ОСОБА_1 , керуючи на відповідній правовій основі автомобілем «Peugeot», державний номер НОМЕР_2 по вул. Подільській, 25 в місті Хмельницькому о 15 годині в порушення п.8.7 Правил дорожнього руху здійснила виїзд на регульоване перехрестя з вул. Кам`янецької на заборонений (червоний) сигнал світлофора, з додатковою табличкою білого кольору із нанесеною на ній стрілкою зеленого кольору, що дозволяє рух праворуч, де не надала переваги автомобілю "Audi", номерний знак НОМЕР_3 , який під керуванням водія ОСОБА_2 рухався на дозволений (зелений) сигнал світлофора. В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вказані обставини встановлені постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 червня 2020 року, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Peugeot», державний номер НОМЕР_2 відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» застрахована не була.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» відповідно до умов договіру добровільного страхування наземного транспорту «Класік» № 12/09/2019 від 05 грудня 2019 року здійснила 20 лютого, 28 лютого та 13 квітня 2020 року виплату страхового відшкодування ТОВ «Альфа-Лізинг Україна» в розмірі 41499,29 грн., що підтверджується платіжними дорученнями.

До Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про страхове відшкодування Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» не зверталось.

Вказані обставини підтверджується матеріалами справи.

Згідно ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).

Предметом позову є вимога, заявлена позивачем, як він визначає, в порядку регресу, про відшкодування завданої майнової шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, у вигляді сплати страхового відшкодування у розмірі 41499,29 грн.

Суд першої інстанції, задовольнивши позов застосував до спірних правовідносин норми статті 1191 ЦК України (право зворотної вимоги до винної особи), неправильно визначився із характером спірних правовідносин та дійшов передчасного та необґрунтованого висновку про задоволення позову до ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов.

Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і ст. 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини (аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18); пункт 34).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.

Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.

Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Враховуючи викладене, вимога позивача до завдавача шкоди ОСОБА_1 не є регресною, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої особи у деліктному зобов`язанні.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Велика Палата Верховного Суду в своїх постановах від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 752/16797/14-ц вказала, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності

Непред`явлення вимоги до страховика, який має відшкодувати шкоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є підставою для відмови у позові до особи, яка завдала шкоди. За загальним правилом, належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є страховик у межах страхової суми, зазначеної у страховому полісі. У разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди як співвідповідач має залучатися до участі у справі страхувальник.

Однак при цьому встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Peugeot», державний номер НОМЕР_2 відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» застрахована не була.

За нормами ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Розміри страхових сум переглядаються Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін.

Позивач просив стягнути на його користь 41499,29 коп.. тобто в межах страхової суми.

Згідно пункту 39.1 статті 39 ст. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.

За нормами пункту 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

В даному випадку за відсутності договору обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів власника автомобіля «Peugeot», державний номер НОМЕР_2 , з певною страховою компанією згідно з нормами Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодування майнової шкоди, заподіяної потерпілому, покладається на Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 вересня 2020 року по справі № 201/17793/15-ц

Однак суд першої інстанції вказані обставини не з`ясував, не роз`яснив позивачу право на залучення Моторного (транспортного) страхового бюро України як співвідповідача по справі, а суд апеляційної інстанції в силу вимог ЦПК України позбавлений можливості залучити до участі в справі належного відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про обґрунтованість стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача в порядку регресу майнової шкоди завданої третій особі й не звернув уваги не те, що покладення обов`язку з відшкодування шкоди в даному випадку у межах страхового відшкодування на страхувальника, який не уклав відповідний договір страхування, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності і згідно чинного законодавства по страхуванню цивільно-правової відповідальності такий обов`язок покладається на Моторне (транспортне) страхове бюро України в порядку суброгації.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові з підстав порушення норм процесуального та неправильного застосування норм матеріального права при пред`явлення позову до неналежного відповідача.

При цьому колегія суддів не дає оцінку доводів апеляційної скарги, які не є підставою для скасування судового рішення, щодо дійсності договору добровільного страхування, розміру збитку тощо, оскільки розгляд справи по суті за відсутності належного відповідача призведе до порушення його прав.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення:

В позові Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регрессу відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 квітня 2021 року.

Судді А.М.Костенко

Р.С. Гринчук

Л.М. Грох