Справа № 758/9337/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

24 червня 2021 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Жванко О.Є., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

У С Т А Н О В И В :

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (надалі за текстом - відповідач), про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (надалі за текстом - ДТП).

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 23.08.2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням відповідача, автомобіля «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіля «Шкода», д.н.з. НОМЕР_3 в результаті чого був пошкоджений автомобіль «Шкода», д.н.з. НОМЕР_3 , який належить позивачу. Відповідно до Постанови Подільського районного суду міста Києва від 23 листопада 2018 року ДТП сталася внаслідок порушення відповідачем ПДР України. Розмір матеріального збитку позивача склав 118 070,56 грн. Крім того, позивач поніс витрати на послуги автомобільного евакуатора для транспортування автомобіля на місце стоянки у розмірі 2 750,00 грн, а також витрати на визначення розміру матеріального збитку.

26 листопада 2018 року страхова компанія ПрАТ «СК «Уніка», якою застраховано транспортний засіб позивача «Шкода», д.н.з. НОМЕР_3 згідно страхового поліса №АК/7021856, сплатила позивачу повну страхову вартість у розмірі 100 000,00 грн.

У зв`язку з тим, що вартість завданого внаслідок ДТП збитку перевищує розмір страхової виплати, позивач просить стягнути з відповідача 18 070,56 грн. різниці у вартості відновлювального ремонту, 2 750,00 грн витрат на евакуацію автомобіля, 2 200,00 грн витрат на оцінку розміру матеріального збитку, а також судові витрати.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 26 серпня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач на призначені судові засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подавав. Правом на участь в судових засіданнях відповідач не скористався, за таких обставин, керуючись ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 1 ст. 289 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, наявні всі передбачені ч. 1 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України підстави умови для заочного розгляду справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

23.08.2018 року сталася ДТП за участю автомобіля «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням відповідача, автомобіля «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіля «Шкода», д.н.з. НОМЕР_3 в результаті чого був пошкоджений автомобіль «Шкода», д.н.з. НОМЕР_3 .

23.11.2018 року Постановою Подільського районного суду міста Києва у справі №758/12914/18 відповідача було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, а саме у порушенні правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів (а.с. 6).

23.08.2018 року у зв`язку з пошкодженням автомобіля позивачем було замовлено послугу автомобільного евакуатора від місця ДТП до адреси проживання позивача. Відповідно до товарного чеку від 23.09.2018 року за вказану послугу позивачем сплачено 2 750,00 грн. (а.с. 7)

28.09.2018 року для визначення вартості матеріального збитку позивачем було замовлено звіт про визначення вартості матеріального збитку. Відповідно до акту здачі-прийняття виконаних робіт від 02.10.2018 року, за складання вказаного звіту позивачем було сплачено 2 200,00 грн. (а.с. 26)

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку № 7006 від 02.10.2018, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Шкода», д.н.з. НОМЕР_3 становить 118 070,56 грн. (а.с. 8-25)

Таким чином, загальний розмір матеріальних збитків, завданих позивачу внаслідок ДТП, становить 123 020, 56 грн.

26.11.2018 року страхова компанія ПрАТ «СК «Уніка» сплатила на користь позивача максимальну страхову вартість відповідно до поліса № АК/7021856 (а.с.27) у розмірі 100 000,00 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

За змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, є, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вирішуючи позов в частині стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до статті 1192 ЦК України, має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. З наведеного слідує, що особа, яка завдала шкоди, зобов`язана відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Такі правові висновки викладені Верховним Судом у Постановах від 21.02.2018 року у справі № 760/19377/15-ц, від 13.06.2019 року у справі № 587/1080/16-ц, від 17.10.2019 року у справі № 370/2787/18, від 21.02.2020 року у справі № 755/5374/18, від 15.10.2020 року у справі № 755/7666/19.

Відповідно до пункту 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність якого застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Суд враховує, що відповідно до звіту № 7006 від 02.10.2018 року, який надано відповідачем, вартість матеріального збитку, завданого автомобілю «Шкода», д.н.з. НОМЕР_3 складає 118 070,56 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача, як з винуватця ДТП, підлягає стягненню різниця між визначеною вартістю матеріального збитку та страховим відшкодуванням на суму 18 070,56 грн. (118 070,56 грн. - 100 000,00 грн.).

Відтак, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача доведеної матеріальної шкоди в розмірі 18 070,56 грн, витрат на складання звіту про визначення вартості матеріального збитку в розмірі 2 200,00 грн та витрат на оплату послуг автомобільного евакуатора в розмірі 2 750,00 грн підтверджені належними та достовірними доказами, тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 13, 19, 59, 76, 81, 82, 141, 223, 258, 259, 263, 265, 273, 280, 289, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити;

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 23 020 (двадцять три тисячі двадцять) гривень 56 копійок;

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок;

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 );

відповідач - ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 );

Заочне рішення може бути переглянуте Подільським районним судом міста Києва за письмовою заявою відповідача;

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Подільського районного суду міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин;

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, шляхом подання через Подільський районний суд міста Києва апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення;

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення зазначених строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Київським апеляційним судом, якщо його не буде скасовано.

Суддя Володимир ГРЕБЕНЮК