Справа №295/964/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді Кузнєцова Д.В.

при секретарі судового засідання Карпішиній С.С., Мельник Ж.А.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Дятел В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом про зміну способу стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 07.03.2012 року, а саме із 1 000 грн. до 1/4 частки заробітку відповідача щомісячно, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 вказує, що із 2007 року по 2011 рік перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину. На підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 07.03.2012 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 1 000 грн. щомісячно. За словами позивача, самостійно забезпечити дитині достатні умови життя та розвитку вона не має змоги, натомість матеріальний стан відповідача змінився, він перебуває на державній службі, отримує дохід близько 15 000,00 грн. в місяць, має міцне здоров`я та не має хронічних захворювань і фізичних вад. З огляду на викладені у позовній заяві обставини, ОСОБА_1 просить винести рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів, що будуть сплачуватися батьком на утримання спільної дитини.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 12 лютого 2021 року відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування вимог відзиву зазначено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 07.03.2012 року з нього стягуються аліменти на утримання дитини, які суд визначив у твердій грошовій сумі. Відповідач вказує, що приймав участь у антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захист незалежності, суверенітету, територіальної цілісності України та є учасником бойових дій, внаслідок чого втратив здоров`я. На утриманні відповідача перебувають цивільна дружина ОСОБА_4 , яка не працює, хворіє, та її дочка ОСОБА_5 . Також, за словами відповідача, на його утриманні перебувають батьки похилого віку, які потребують догляду та матеріальної допомоги.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Суду пояснила, що коли її батьки працювали, то трохи допомагали їй із дитиною, але зараз вони на пенсії, тому допомагати не в змозі. Позивач зазначає, що хоч вона і працює, але її зарплати не вистачає навіть на оплату гуртків, які дитина відвідує. На запитання суду позивач уточнила, що вона офіційно працевлаштована комплектувальником проводів на заводі Кромберг енд Шуберт та отримує заробітну плату приблизно 11-12 тис.грн. в місяць, однак у 2020 році фактично працювала лише в липні, серпні та грудні, а інший час перебувала на роботі «за власний рахунок». Звернула увагу суду на те, що у відповідача є сестра, яка те ж повинна допомагати батькам.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні не погодився з позовними вимогами щодо зміни розміру аліментів. Щодо стягнення із нього аліментів не заперечує, але в обґрунтованій сумі. Суду пояснив, що його дохід більше витрачається на підтримання свого здоров`я і здоров`я близьких. Уточнив, що проживає з батьками, цивільною дружиною і її донькою ОСОБА_6 , яка навчається у технікумі на стаціонарі, та перебуває на його забезпеченні. За словами відповідача, він є службовцем ЗСУ і працює в ЖВІ з 2015 року, отримує заробітну плату близько 25 тис.грн. в місяць, інших утриманців не має. Також додав, що батько пенсіонер за віком, не працює, пенсії батьків не вистачає на лікування, а тому надає їм матеріальну допомогу. Відповідач визнав наявність рідної сестри, проте остання, за його словами, проживає на тимчасово окупованій території та майже не спілкується з батьками і допомоги їм не надає.

Представник відповідача адвокат Дятел В.І. в засіданні просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_3 , батьками якої є сторони по справі.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 07.03.2012 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 15.12.2011 року до досягнення дитиною повноліття.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За змістом частин другої, третьої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Статтею 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно з положенням ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України).

У відповідності до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною 1 статті 183 згаданого закону встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України).

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із наданих на запит суду органами ПФУ та наявних у матеріалах справи індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_2 слідує, що середньомісячний дохід відповідача за 2020 рік складає приблизно 27 357 грн.

Згідно з наданими ОСОБА_2 медичними документами та документами, що стосуються батьків відповідача вбачається, що відповідач має ряд захворювань, у тому числі пов`язаних із проходженням останнім військової служби. Крім цього батьки відповідача ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є пенсіонерами, отже непрацездатними особами згідно з положеннями чинного законодавства України, та спостерігаються у різних лікарів. Цивільна дружина відповідача ОСОБА_4 , у відповідності із записами у трудовий книжці та наданими медичними документами, офіційно не працевлаштована та у період із 2013 по 2020 роки мала ряд захворювань, з приводу чого спостерігалась у лікарів.

При визначенні розміру аліментів, що підлягатимуть стягненню із відповідача за наслідками розгляду спору, суд критично ставиться до посилань ОСОБА_2 про перебування на його утриманні доньки цивільної дружини ОСОБА_4 ОСОБА_5 , так як батьком останньої згідно зі свідоцтвом про народження є ОСОБА_10 , який і зобов`язаний згідно з нормами сімейного законодавства України утримувати дочку у разі продовження нею навчання і у зв`язку з цим потреби у матеріальній допомозі. Також суд критично оцінює посилання відповідача про утримання ним цивільної дружини в контексті визначення розміру аліментів, оскільки в силу положень ст.ст. 91, 182 СК України суду не надано доказів її непрацездатності безпосередньо на момент розгляду справи.

Встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, належним чином оцінивши подані сторонами докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та визначення розміру аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач ОСОБА_2 у 2019-2020 роках отримував стабільний щомісячний дохід, а раніше визначений судом розмір аліментів є навіть меншим, ніж визначний законом як мінімальний гарантований, отже недостатнім для забезпечення належного утримання дитини і її гармонійного розвитку. При цьому суд враховує стан здоров`я відповідача та наявність на його утриманні непрацездатних батьків.

Зважаючи на достатність заробітку (доходу) платника аліментів, суд вважає за доцільне стягувати із ОСОБА_2 аліменти у мінімальному рекомендованому розмірі на одну дитину. У свою чергу відповідач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості виконувати свій обов`язок по утриманню дитини у визначений судом спосіб.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 180-183, 192 СК України, ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 141, 264, 265, 352, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 07 березня 2012 року у справі №2-1423/12, та стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Дата складання повного судового рішення 27.04.2021.

Суддя Д.В. Кузнєцов