Справа №478/1187/21 Пров. №2/478/324/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2021 року смт.Казанка
Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді Іщенко Х.В.
за участю: секретаря Луговської А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості кредитором спадкодавця, -
07 жовтня 2021 року позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», банк, позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості кредитором спадкодавця.
Позовна заява обґрунтована тим, що 25 червня 2014 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, № б/н, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку в розмірі 4603,60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості. ОСОБА_2 не виконував взятих на себе обов`язків за кредитним договором, не здійснював щомісячного погашення кредиту та відсотків, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором.
Свідоцтво про смерть позичальника, ОСОБА_2 , було видано 13.04.2018 року.
Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1
26.08.2020 року позивач звернувся до Казанківської державної нотаріальної контори з претензією кредитора в якій просив включити кредиторські вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до спадкової маси, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком, а також надіслати на адресу Банку інформацію стосовно осіб, які подали заяву про прийняття спадщини або відмовилися від прийняття спадщини після смерті боржника, а також щодо осіб, які вже прийняли спадщину.
13.10.2020 року завідувач Казанківської державної нотаріальної контори листом від 01.10.2020 року повідомив АТ КБ «Приватбанк» про те, що для перевірки нотаріальною конторою даних зі Спадкового реєстру про наявність або відсутність спадкової справи та заведення спадкової справи банку необхідно сплатити 51 грн. державного мита.
13.05.2021 року позивачем на адресу спадкоємців позичальника ( ОСОБА_2 ) ОСОБА_1 було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.
Спадкоємцем, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 , що підтверджується копією паспорта позичальника та відповідача, в яких в якості адреси реєстрації зазначено: АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 25.10.2021 року було витребувано додаткові докази.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Згідно поданої заяви позивач просить справу розглядати без його участі, в порядку спрощеного позовного провадження, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзиву чи письмових заперечень від відповідача до суду не надходило.
Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить такого висновку.
Матеріалами справи встановлено, що 25.06.2014 року між акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, № б/н, шляхом підписання «Генерального соглашения о присоеденении к Условиям и правилам предоставления продукта кредитних карт», відповідно до умов якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 4603,60 грн. на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом на залишок заборгованості.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши ОСОБА_2 можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором.
Таким чином, між позивачем та ОСОБА_2 склалися договірні правовідносини з приводу надання, використання та повернення кредитних коштів.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За змістом статей 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Частиною першою статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договоромабо законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Судом встановлено, що посилаючись на порушення відповідачем умов Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, в 2017 році позивач звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також пеню та штраф, що станом на 06.02.2017 складав 12 452 грн. 62 коп.
Заочним рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 17.05.2017 року позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» було задоволено частково. Вирішено: Стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 25.06.2014 року у розмірі 7296,70 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог (стягнення пені) - відмовити.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 від 13.04.2018 року.
ІНФОРМАЦІЯ_2 (після смерті позичальника) було видано виконавчий лист за № 2/478/194/2017, на підставі якого 24.02.2020 року Казанківським РВДВС у Баштанському районі ПМУ Міністерства юстиції (м. Одесса) було відкрито виконавче провадження за № 61372721.
25.02.2020 року постановою державного виконавця Казанківського РВДВС у Баштанському районі ПМУ Міністерства юстиції (м. Одесса) виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 кредитної заборгованості на користь позивача було закінчене у зв`язку із смертю боржника.
30.07.2020 року Банк направив претензію кредитора до Казанківської державної нотаріальної контори, в якій просив повідомити, чи заводилась спадкова справа після смерті померлого боржника - ОСОБА_2 , включити його кредиторські вимоги в спадкову масу, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком, а також надіслати на адресу Банку інформацію стосовно осіб, які подали заяву про прийняття спадщини або відмовилися від прийняття спадщини після смерті боржника, а також щодо осіб, які вже прийняли спадщину.
Листом від 01.10.2020 року завідувач Казанківської державної нотаріальної контори повідомив АТ КБ «Приватбанк» про те, що для перевірки нотаріальною конторою даних зі Спадкового реєстру про наявність або відсутність спадкової справи та заведення спадкової справи банку необхідно сплатити 51 грн. державного мита, після члого повторно надіслати Претензію кредитора.
28.05.2021 року Банк направив ОСОБА_1 , як спадкоємиці ОСОБА_2 , лист-претензію з вимогою погасити борг, однак її не було виконано. Доказів отримання вказаного листа-претензії матеріали справи не містять.
Судом встановлено наступні факти, яким надана належна правова оцінка, -
- задоволено позовні вимоги про стягнення кредитної заборгованості рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 17.05.2017 року у розмірі 7296,70 грн. (без врахування пені).
- позичальник ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 від 13.04.2018 року).
Як вбачається судом, сума заборгованості за кредитним договором від 25.06.2014 року за розрахунком на час подання первісного позову (06.02.2017 року) та станом на дату смерті позичальника ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), як зазначено в позовній заяві, збільшено на суму 2137,82 грн. (зменшено заборгованість за відсотками за користування кредитом та збільшено за рахунок комісії та пені).
Правові підстави нарахування відсотків, комісії та пені, після смерті позичальника ( ОСОБА_2 ), а також розрахунки та обґрунтування зміни структури заборгованості (відсотки /зменшено/, комісії, пені /збільшено/) позивачем не доведено, розрахунку суду не надано.
Порядок прийняття спадщини визначений главою 87 ЦК України.
Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України).
Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).
Дії, які свідчать про прийняття спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 ст.1268 та ст. 1269 ЦК України.
Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 27 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст. 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця.
За змістом ст. ст. 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємиць, незалежно від отриманого ним свідоцтва про право на спадщину, набуває права на спадкове майно (право володіння, користування).
Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.
Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
У абз. 2 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого ст. 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами ст. 625 цього Кодексу.
У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку визначеному статтею 1282 ЦК України.
У статті 1281 ЦК України визначено порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців.
Так, згідно з частинами 1, 2 вказаної статті спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.
У частині 3 цієї статті визначено, що якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Таким чином, в цьому випадку початок перебігу строку права пред`явлення вимоги до спадкоємців повинен відліковуватися з моменту настання строку вимоги або з моменту, коли кредитор дізнався про відкриття спадщини. Згідно з частиною четвертою вказаної статті кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Ці строки не призупиняються, не перериваються й не поновлюються, є преклюзивними, а тому їх недотримання, позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.
Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17.04.2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18).
При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:
- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;
- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України;
- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);
- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.
Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ЦПК України). Обов`язок доказування у спірній категорії справ покладається на позивача.
Згідно спадкової справи, № 8/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , спадкоємцями майна померлого є його донька - ОСОБА_3 (заява про прийняття спадщини від 24.04.2018 року), дружина - ОСОБА_1 , та мати померлого - ОСОБА_4 .
В матеріалах спадкової справи міститься заява ОСОБА_1 , датована 09.04.2018 роком, про відмову від прийняття спадщини за законом, яка залишилась після смерті її чоловіка ( ОСОБА_2 ) на користь своєї дочки - ОСОБА_3 . Відмова від прийняття спадщини є повною, безумовною та беззастережною.
Згідно із заяви відповідача, яка знаходиться в матеріалах спадкової справи, ОСОБА_1 відмовилася від видачі свідоцтва про право власності на Ѕ частку всього майна, набутого під час шлюбу з ОСОБА_2 .
Згідно заяви від 09.04.2018 року, ОСОБА_4 безумовно і остаточно відмовилась від прийняття спадщини на користь своєї онуки - ОСОБА_3 .
Таким чином, єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину, є його донька - ОСОБА_3 (заява про прийняття спадщини від 24.04.2018 року).
03.07.2019 року ОСОБА_3 було подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.
03.07.2019 року на ім`я ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом (зареєстровано в реєстрі за № 1-49) на майно, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (позичальника).
Згідно спадкової справи судом спростовано прийняття відповідачем (як єдиним спадкоємцем) спадщини після смерті ОСОБА_2 , відповідно, ці обставини виключають можливість задоволення позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до відповідача в порядку ст. 1282 ЦК України.
Усі наведені висновки позивач зробив на підставі припущень, не доведених будь-якими допустимими та належними доказами.
З огляду на все вище означене, оскільки відповідач не прийняла спадщину після смерті позичальника ( ОСОБА_2 ), суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позовних вимог до відповідача слід відмовити.
Судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України слід покласти на позивача.
Керуючись ст. ст. 4, 19, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд -
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Суддя: Іщенко Х.В.