ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» травня 2021 року

м. Харків

справа № 638/8586/19

провадження № 22ц/818/2916/21

провадження № 22ц/818/2932/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Котелевець А.В., Хорошевського О.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС»

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційні скарги Приватного акціонерного товариство «Страхова компанія «АРКС» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 січня 2021 року в складі судді Штих Т.В. та ОСОБА_1 на додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2021 року в складі судді Штих Т.В.

в с т а н о в и в:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, який в подальшому уточнив.

Позовна заява мотивована тим, що 28 січня 2019 року о 20-20 годин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем PORSHE MACAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , біля будинку № 105 по вулиці Салтівське Шосе в м. Харкові, не врахувала дорожню обстановку, недотрималась безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем SKODA SUPER B, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на належить ОСОБА_1 .

Постановою Московського районного суду м. Харкова у справі № 643/1924/19, яка набрала законної сили 19 квітня 2019 року, визнано ОСОБА_2 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та притягнуто її до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн.

Зазначив, що згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса № 2557 від 18 лютого 2019 року, величина матеріального збитку, завданого власнику автомобіля SKODA SUPER B, реєстраційний номер НОМЕР_2 , визначається ринковою вартістю КТЗ на момент пошкодження та становить 180 785,52 грн.

Як вбачається з звіту № 122 від 11 квітня 2019 року суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 ринкова вартість транспортного засобу SKODA SUPER B, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 176 150,25 грн, вартість відновлювального ремонту без урахування зносу - 133 378,67 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин, які підлягають заміні - 63 815,75 грн.

Із звіту № 10/04/2020Ч від 10 квітня 2020 року суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_4 вбачається, що вартість автомобіля SKODA SUPER B, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у пошкодженому стані складає 97 634,14 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні - 83 151,38 грн, ринкова вартість автомобіля на момент пошкодження - 180 785,52 грн.

Вказав, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля PORSHE MACAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «АРКС».

Посилався на те, що він звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування, на підставі якої страховиком здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 63 815,75 грн.

Зазначив, що з урахуванням висновку експертного автотоварознавчого дослідження та звіту № 10/04/2020Ч від 10 квітня 2020 року, його автомобіль SKODA SUPER B, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вважається фізично знищеним, оскільки вартість його ремонту перевищує його ринкову вартість та є економічно необґрунтованим.

Вважав, що страховик зобов`язаний відшкодувати йому різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, яка складає 83 151,38 грн (180785,52-97634,14). З урахуванням розміру виплаченого страхового відшкодування в сумі 63 815,75 грн, сума недоплаченого страхового відшкодування складає 19 335,63 грн (83151,38-63815,75).

Вказав, що йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 50 000,00 грн.

Просив стягнути з Приватного акціонерного товариство «Страхова компанія «АРКС» на його користь залишок невідшкодованої страховиком матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю SKODA SUPER B, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в сумі 19 335,63 грн; стягнути з ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду, спричинену внаслідок пошкодження автомобіля SKODA SUPER B, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в сумі 50 000,00 грн; стягнути з Приватного акціонерного товариство «Страхова компанія «АРКС» та ОСОБА_2 на його користь усі понесені судові витрати.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 січня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування моральної шкоди грошові кошти в розмірі 5000,00 грн; стягнуто з Приватного акціонерного товариство «Страхова компанія «АРКС» на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 19 335,63 грн; стягнуто з Приватного акціонерного товариство «Страхова компанія «АРКС» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 3090,71 грн; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу та витрати на проведення експертизи в розмірі 21 600,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог до Приватного акціонерного товариство «Страхова компанія «АРКС» в повному обсязі, стягнути з позивача судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 4636,07 грн та судові витрати, які складаються з витрат, пов`язаних із залученням експерта та проведення експертизи.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду ОСОБА_1 через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій просив додаткове рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат ОСОБА_5 на правову допомогу.

Апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» мотивована тим, що суд першої інстанції, ухвалюючи судове рішення, порушив норми процесуального права, зокрема, неправильно зазначив в повістці його процесуальний статус, не надав строк для подання відзиву на прийняту уточнену позовну заяву та строк для надання доказів на обґрунтування своєї позиції. Вказав, що судом не приймалася ухвала про залучення його як співвідповідача. Також, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини у справі, не враховано той факт, що страховик належним чином виконав свої зобов`язання за умовами полісу та Закону. На його думку, суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам у справі, зокрема, висновку № 2557 від 18 лютого 2019 року, в якому вартість відновлювального ремонту завищено. Так, деякі деталі (підлога багажнику та правий задній лонжерон; декоративна накладка права (даху) відремонтовані, а не замінені, як зазначив експерт, вказуючи завищені суми 23 543,60 грн та 5029,92 грн відповідно. Збільшено час ремонтних робіт заднього лівого крила з 0,5 годин до 5,8 годин, що також вплинуло на вартість відновлювального ремонту. Звіт № 10/04/2020Ч від 10 квітня 2020 року є неналежним доказом, оскільки його складено на замовлення ОСОБА_2 . При цьому фізична особа-підприємець ОСОБА_4 не оглядала автомобіль. Оскільки він був позбавлений можливості подати до суду першої інстанції докази на підтвердження своєї позиції, тому лише разом з апеляційною скаргою надає висновок експерта № 27 В від 17 лютого 2021 року, за яким ринкова вартість автомобіля SKODA SUPER B, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент пошкодження складає 175 261,50 грн; вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля в цінах станом на 28 січня 2019 року - 68 608,11 грн без ПДВ на складові частини. Тобто, вартість відновлювального ремонту менша ніж ринкова вартість автомобіля на момент пошкодження.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки договору про надання правової допомоги, який не містить порядку обчислення гонорару, посилання на будь-які додатки до договору, якими визначається порядок обчислення гонорару. Представником відповідачки не надано до суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги. Зі змісту актів виконаних робіт вбачається, що частина робіт (послуг) обчислюється з урахуванням виготовлених сторінок, вартість години роботи адвоката будь-якими документами не встановлена, що свідчить про довільне визначення вартості робіт (послуг) та позбавляє його можливості спростувати не співмірність витрат на професійну правничу допомогу. Вказав, що прибуткові касові ордери не містять посилання на призначення платежу, в яких не зазначено, що дані грошові кошти є гонораром за надання правової допомоги саме в даній цивільній праві. Деякі процесуальні документи стосуються виключно процедури виконання судового рішення та не стосуються розгляду справи по суті, у зв`язку із чим їх стягнення з нього є незаконним. Вважав, що витрати відповідачки, пов`язані з виготовленням звіту спеціалістом -автотоварознавцем не відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи, визначених статтею 133 ЦПК України та не підлягають відшкодуванню. З урахуванням значення справи для нього, наявності винної поведінки відповідачки, яка призвела до його звернення до суду за захистом своїх прав, розміру стягнутої з неї за рішенням суду моральної шкоди, виходячи з обставин справи, є підстави для зменшення розміру витрат на правову допомогу.

26 березня 2021 року до суду апеляційної інстанції від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» надійшла заява про долучення до матеріалів справи доказу.

13 квітня 2021 року до суду апеляційної інстанції від представника ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення на апеляційну скаргу на додаткове рішення суду від 26 лютого 2021 року, в яких вважала додаткове рішення законним, а апеляційну скаргу - необґрунтованою. Зазначила, що судом при вирішенні питання розподілу судових витрат фактично не розглядалось питання розподілу судових витрат, понесених нею. Вказала, що сторони за договором про надання правової допомоги погодили, що вартість послуг адвоката встановлюється на рівні рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, затверджених рішенням Ради адвокатів Харківської області № 17 від 21 березня 2018 року. Вказані витрати нею сплачені та документально підтверджені. При цьому, враховуючи первісний розмір позовних вимог та остаточний розмір задоволених судом позовних вимог, розмір заявлених до стягнення витрат на правову допомогу є розумним та співмірним з заявленими позовними вимогами.

15 квітня 2021 року до суду апеляційної інстанції від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» надійшла заява щодо компенсації судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, в якій просив компенсувати понесені страховиком витрати на проведення судової експертизи у даній справі в розмірі 2500,00 грн шляхом стягнення цих коштів з позивача на користь страховика.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

За змістом апеляційної скарги рішення суду оскаржується лише в частині задоволених вимог до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», а тому в іншій частині апеляційним судом не переглядається.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг вважає, що апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» необхідно задовольнити, апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково, рішення суду в оскаржуваній частині - скасувати, додаткове рішення суду - змінити.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині мотивовано тим, що ОСОБА_1 довів належними та допустимими доказами, що з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» необхідно достягнути суму страхового відшкодування.

Додаткове рішення суду мотивовано тим, що сума судових витрат в розмірі 21 600,00 грн доведено ОСОБА_2 .

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 28 січня 2019 року о 20-20 годині ОСОБА_2 , керуючи автомобілем PORSHE MACAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , біля будинку № 105 по вулиці Салтівське Шосе в м. Харкові, не врахувала дорожню обстановку, недотрималась безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем SKODA SUPER B, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на належить ОСОБА_1 .

Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2019 року визнано ОСОБА_2 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (а.с.14 том 1).

Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 09 жовтня 2014 року власником автомобіля SKODA SUPER B, реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 (а.с.13 том 1).

На момент даної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля PORSHE MACAN, реєстраційний номер, НОМЕР_1 ОСОБА_6 застрахована у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/6347804 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілого 100 000,00 грн, франшиза - 0,00 грн (а.с.40 том 1).

З заяви про страхове відшкодування від 15 квітня 2019 року до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» вбачається, що ОСОБА_7 погоджено розмір страхового відшкодування в розмірі 63 815,75 грн (а.с.211 том 1, а.с.68 том 3).

Матеріали справи свідчать та сторонами не заперечується, що ОСОБА_7 отримано від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» страхове відшкодування в розмірі 63 815,75 грн (а.с.39 том 1, а.с.70,71 том 3).

Із висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 2557, складеного 18 лютого 2019 року Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса вбачається, що величина матеріального збитку, завданого власнику автомобіля SKODA SUPER B, реєстраційний номер НОМЕР_2 , визначається ринковою вартістю КТЗ на момент пошкодження (28 січня 2019 року) та становить 180 785,52 грн. При цьому, у вказаному висновку зазначено, що оскільки вартість відновлювального ремонту (186 341,09 грн) перевищує ринкову вартість автомобіля (180 785,52 грн), розмір матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля, приймається в розмірі ринкової вартості автомобіля на момент пошкодження. Таким чином, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля SKODA SUPER B, реєстраційний номер НОМЕР_2 , визначався ринковою вартістю автомобіля та становив 180 785,52 грн (а.с.16-38 том 1).

Із звіту № 122, складеного 11 квітня 2019 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , ринкова вартість автомобіля SKODA SUPER B, реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди 28 січня 2019 року до настання пошкоджень складає 176 150,25 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частин, що підлягають заміні автомобіля SKODA SUPER B, реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди 28 січня 2019 року складає 63 815,75 грн (а.с.192-207 том 1, а.с.50-59 том 3).

Як вбачається зі звіту № 10/04/2020Ч дослідження спеціаліста -автотоварознавця автомобіля SKODA SUPER B, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складеного 10 квітня 2020 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 , вартість автомобіля SKODA SUPER B, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у пошкодженому стані становить 97 634,14 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля SKODA SUPER B, реєстраційний номер НОМЕР_2 , із включенням в розрахунок ПДВ, в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає 83 151,38 грн. Ринкова вартість автомобіля SKODA SUPER B, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент пошкодження складає 180 785,52 грн (а.с.142-152 том 1).

З відповіді Регіонального сервісного центру МВС України в Харківській області № 31/20-1288 від 27 квітня 2020 року вбачається, що 22 лютого 2020 року ОСОБА_1 продав автомобіль SKODA SUPER B, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_8 за 40 000,00 грн (а.с.162 том 1).

До суду апеляційної інстанції Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» надав висновок експерта № 27 В,складений 17 лютого 2021 року судовим експертом Шаповаловим В.І., відповідно до якого ринкова вартість автомобіля марки SKODA SUPER B, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2007 року виготовлення, який пошкоджено в дорожньо-транспортній пригоді 28 січня 2019 року, на момент пошкодження складає 175 261,50 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки SKODA SUPER B, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2007 року виготовлення, в цінах станом на 28 січня 2019 року складає 68 605,11 грн без ПДВ на складові частини (а.с.72-77 том 3).

Згідно з частинами першою-третьою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Частиною першою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких авдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (стаття 1188 ЦК України).

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері врегульовано, зокрема, Законом України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - № 1961-IV).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IVу разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи Моторне транспортне страхове бюро.

Отже, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Матеріали справи містять висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 2557 від 18 лютого 2019 року, наданого ОСОБА_1 , з якого вбачається, що вартість відновлювального ремонту (186 341,09 грн) перевищує ринкову вартість автомобіля (180 785,52 грн); два звіти, з яких один надано ОСОБА_1 (№ 122 від 11 квітня 2019 року), а другий - ОСОБА_2 (№ 10/04/2020Ч від 10 квітня 2020 року), з яких вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля SKODA SUPER B, реєстраційний номер НОМЕР_2 , менше ринкової вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Судом першої інстанції не встановлено, що пошкоджений автомобіль фізично знищено.

Разом з тим 22 лютого 2020 року ОСОБА_1 продав свій автомобіль SKODA SUPER B, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Відчуживши автомобіль, позивач фактично отримав компенсацію його реальної вартості, якщо взяти до уваги експертне дослідження № 2557 від 18 лютого 2019 року, надане ОСОБА_1 , тому відсутні підстави для відшкодування за рахунок страховика завданих збитків.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 127/19300/17 (провадження № 61-15592св19.

За таких обставин, підстав для відшкодування позивачу страховиком різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди відсутні.

До суду апеляційної інстанції Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» надано висновок експерта № 27В від 17 лютого 2021 року, з яких вбачається, що вартість відновлювального ремонту менша ніж ринкова вартість автомобіля на момент пошкодження. Так, ринкова вартість автомобіля SKODA SUPER B, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент пошкодження складає 175 261,50 грн; вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля в цінах станом на 28 січня 2019 року - 68 608,11 грн без ПДВ на складові частини. Однак, цей висновок на підставі частини 3 статті 367 ЦПК України до уваги не приймається, оскільки страховиком не наведено підстав неможливості подання вказаного доказу до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи у серпні 2020 року ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції уточнену позовну заяву (із зміненими підставами та предметом позову), в якій в якості другого відповідача зазначив Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС». Примірник уточненої позовної заяви страховик отримав 02 вересня 2020 року (а.с.212,214,217 том 1). Таким чином, у страховика було достатньо часу для подання відзиву на прийняту уточнену позовну заяву та для надання доказів на обґрунтування своєї позиції. Проте, лише 10 лютого 2021 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» звернувся до судового експерта Шаповалова В.І. щодо проведення експертизи.

ОСОБА_1 в своїй заяві від 15 квітня 2019 року не заперечував проти суми страхового відшкодування в розмірі 63 815,75 грн на підставі звіту № 122, складеного 11 квітня 2019 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 на його замовлення. Ця сума і була сплачена ОСОБА_1 .

Оскільки ОСОБА_1 за його заявою сплачено суму страхового відшкодування, з якою він погодився, а також виходячи з того, що ним ще у лютому 2020 року реалізовано пошкоджений автомобіль за 40 000,00 грн, підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» не вбачається. При цьому, судова колегія зазначає, що страховик належним чином виконав свої зобов`язання перед позивачем, виплатив йому суму страхового відшкодування у порядку та у спосіб, визначені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Суд першої інстанції наведеного не врахував та дійшов помилкового висновку щодо задоволення позовних вимог до страховика. У зв`язку з чим рішення суду в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з відмовою позивачу в задоволенні позову до страховика.

При цьому, заяву щодо компенсації судових витрат, понесених страховиком у зв`язку з проведенням судової експертизи в розмірі 2500,00 грн необхідно залишити без задоволення, оскільки висновок експерта № 27В від 17 лютого 2021 року не прийнято як доказ на підставі частини 3 статті 367ЦПК України.

Що стосується вимог ОСОБА_2 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу та витрат на проведення експертизи (додаткове рішення), колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частин 1,3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

За змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 33 Правил адвокатської етики, єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар.

Розмір гонорару та порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.

Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому, недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником (а не будь-ким) витрати, та їх сплата повинна бути підтверджена відповідними фінансовими документами.

Таким чином, на підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Верховний Суд у постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Разом з тим, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 просила, зокрема, стягнути з позивача понесені нею судові витрати в розмірі 25 500,00 грн, які складаються з витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 24 000,00 грн та витрати, пов`язаних із залученням експерта та проведенням експертизи в розмірі 1500,00 грн.

В заяві про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат відповідача на правничу допомогу ОСОБА_9 просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу, витрат на проведення експертизи, які пропорційно задоволених позовних вимог становлять 21 600,00 грн. В заяві зазначено, що у зв`язку з частковим задоволенням позову ОСОБА_1 , який задоволено лише на 10%, судові витрати повинні бути розподілені пропорційно.

До суду першої інстанції ОСОБА_1 подав пояснення, в яких просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

17 лютого 2020 року між адвокатом Лишняк І.В. та ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого в порядку і на умовах, визначених цим договором адвокат приймає доручення на участь в будь-яких кримінальних, цивільних, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення в якості представника (адвоката, захисника) клієнта незалежно від процесуального статусу клієнта, а клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар та відшкодувати понесені витрати у зв`язку з виконанням доручення.

Відповідно до пункту 6.1 цього договору адвокат має право на отримання гонорару у зв`язку з виконанням доручення клієнта у порядку, встановленому цим договором. Гонорар полягає в оплаті послуг адвоката з виконання доручення.

Згідно пункту 6.2 цього договору клієнт сплачує на користь адвоката в якості оплати послуг адвоката з виконання доручення іншим чином, а саме згідно виставленого рахунку.

Пунктом 6.6 цього договору передбачено, що клієнт сплачує адвокату гонорар готівкою або шляхом перерахування грошових коштів на рахунок адвоката, у разі його зазначення в цьому договорі (а.с.163-165 том 1).

Матеріали справи містять копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, серія ПТ № 2698 від 09 квітня 2019 року, копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 17 лютого 2020 року (а.с.85, 86, 103 том 1).

Як вбачається з завдання (доручення) № 1 від 17 лютого 2020 року адвокат приймає наступні доручення клієнта: ознайомлення з матеріалами справи № 638/8586/19 вартістю 1500,00 грн; складання та подання заяви про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2019 року по справі № 638/8586/19 вартістю 500,00 грн/стор.; участь у судовому засіданні по справі № 638/8586/19 в суді першої інстанції вартістю 4000,00 грн + 1500,00 грн (другий та наступний судодень); складання адвокатського запиту вартістю 500,00 грн; складання інших процесуальних документів, звернень, заяв, скарг тощо вартістю 500,00 грн/стор.; складання апеляційної скарги на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2019 року у справі № 638/8586/19 вартістю 6000,00 грн, участь у судовому засіданні у справі № 638/8586/19 в суді апеляційної інстанції вартістю 4000,00 грн + 1500,00 грн (другий та наступний судодень). Сторони погодили, що гонорар за прийняття рішення на користь клієнта становить 10% від суми пропорційно задоволених позовних вимог. Вартість послуг адвоката з надання правової допомоги клієнту встановлюється на рівні рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару. затверджених рішенням № 17 від 21 березня 2018 року Ради адвокатів Харківської області (а.с.166 том 1).

Як вбачається з акту виконаних робіт (наданих послуг) від 28 лютого 2020 року адвокат надала, а клієнт прийняла наступні послуги: складання та направлення до Приватного акціонерного товариство «Страхова компанія «АРКС» адвокатського запиту для отримання інформації та документів відносно здійсненої на користь ОСОБА_1 страхової виплати, дата надання послуги 17 лютого 2020 року, витрачено 15 хвилин вартістю 500,00 грн; складання заяви про ознайомлення з матеріалами справи № 638/8586/19 від 18 лютого 2020 року, дата надання послуги 18 лютого 2020 року, витрачено 10 хвилин/1 стор. вартістю 500,00 грн; ознайомлення з матеріалами справи № 638/8586/19 із зняттям фотокопій. Аналіз та надання правової оцінки заявленим ОСОБА_1 позовним вимогам, наявним в матеріалах справи доказам та постановленому заочному рішенню Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2019 року у справі № 638/8586/19, дата надання послуги 18 лютого 2020 року, витрачено 2 години вартістю 1500,00 грн; складання та подання заяви про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2019 року у справі № 638/8586/19, дата надання послуги 21 лютого 2020 року, витрачено 4 годин/8 стор. вартістю 500,00грн/ стор., а всього 4000,00 грн; складання та подання скарги на неправомірні дії приватного виконавця щодо звернення стягнення на грошові кошти на банківському рахунку, призначеному для соціальних виплат у справі № 638/8586/19, дата надання послуги 28 лютого 2020 року, витрачено 2 години/5 стор. вартістю 500,00 грн/стор., а всього 2500,00 грн. Загальна вартість - 9000,00 грн (а.с.167 том 1).

Із акту № 2 виконаних робіт (наданих послуг) від 31 березня 2020 року вбачається, що адвокат надала, а клієнт прийняла наступні послуги: складання та подання заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі № 638/8586/19, дата надання послуги 02 березня 2020 року, витрачено 2 години/4 стор. вартістю 500,00 грн/ стор., а всього - 2000,00 грн; участь в судовому засіданні 06 березня 2020 року о 10-45 годин у справі № 638/8586/19 (перше судове засідання), дата надання послуги 06 березня 2020 року, витрачено 2 години вартістю 4000,00 грн; складання та направлення повторного адвокатського запиту до Приватного акціонерного товариство «Страхова компанія «АРКС» для отримання інформації та документів відносно здійсненої на користь ОСОБА_1 страхової виплати, дата надання послуги 31 березня 2020 року, витрачено 15 хвилин вартістю 500,00 грн. Загальна вартість - 6500,00 грн (а.с.168 том 1).

За актом № 3 виконаних робіт (наданих послуг) від 30 квітня 2020 року адвокат надала, а клієнт прийняла наступні послуги: складання та направлення адвокатського запиту до Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області для отримання інформації та документів відносно права власності на автомобіль SKODA SUPER B, реєстраційний номер НОМЕР_2 ,та щодо відчуження вказаного транспортного засобу, дата надання послуги 31 березня 2020 року, витрачено 15 хвилин вартістю 500,00 грн (а.с.169 том 1).

Як вбачається з акту № 4 виконаних робіт (наданих послуг) від 30 червня 2020 року адвокат надала, а клієнт прийняла наступні послуги: складання та подання відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 у справі № 638/8586/19, дата надання послуги 30 червня 2020 року, витрачено 3 години/10 стор. вартістю 500,00 грн/стор., а всього - 5000,00 грн; складання та подання клопотання про витребування доказів від Приватного акціонерного товариство «Страхова компанія «АРКС» у справі № 638/8586/19, дата надання послуги 30 червня 2020 року, витрачено 30 хвилин/3 стор. вартістю 1500,00 грн. Загальна вартість - 6500,00 грн (а.с.170 том 1).

Матеріали справи містять копії прибуткових касових ордерів № 01/П від 31 березня 2020 року про сплату ОСОБА_2 на користь адвоката Лишняк І.В. 15 000,00 грн та № 02/П від 30 червня 2020 року про сплату ОСОБА_2 на користь адвоката Лишняк І.В. 7000,00 грн (а.с.171, 172 том 1).

Як вбачається з матеріалів справи позовну вимогу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн, судом першої інстанції задоволено частково, а саме на 5000,00 грн, тобто на 10%.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені на 10 %, судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пропорційно до задоволеної частини позову.

Проте, колегія суддів не погоджується щодо розміру стягнутих судових витрат з ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 102 ЦПК України передбачено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи з метою визначення вартості автомобіля позивача у пошкодженому стані в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_2 звернулася до суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_4 , якою на її замовлення складено звіт № 10/04/2020Ч дослідження спеціаліста - автотоварознавця автомобіля SKODA SUPER B, реєстраційний номер НОМЕР_2 від 10 квітня 2020 року. За складання зазначеного звіту ОСОБА_2 сплачено кошти в розмірі 1500,00 грн.

Виходячи з того, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, яке ґрунтується на звіті, зробленому за замовленням ОСОБА_2 , скасовано, підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми судових витрат в розмірі за складання звіту не вбачається.

Таким чином, необхідно виходити з суми 22 500,00 грн, які сплачені відповідачкою за надання правової допомоги.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_2 підтверджено належним чином надання адвокатом Лишняк І.В. професійної правничої допомоги, однак, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що 90% від суми 22 500,00 грн складає 20 250,00 грн, яка і підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 .

Витрати на професійну правничу допомогу на цю суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом Лишняк І.В. обсягом послуг у суді першої інстанції, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, підстав для зменшення розміру суми цих витрат у суду апеляційної інстанції немає.

За таких обставин рішення суду в оскаржуваній частині підлягає скасуванню, а апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» - задоволенню.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалося та не переглядалося.

Додаткове рішення суду підлягає зміні зі зменшенням стягнутої суми з 21 600,00 грн до 20 250,00 грн, а апеляційна скарга ОСОБА_1 - частковому задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» задоволено та в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариство «Страхова компанія «АРКС» відмовлено, тому судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 4636,07 грн підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариство «Страхова компанія «АРКС».

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст. ст. 381 - 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» - задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 січня 2021 року в оскаржуваній частині - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - залишити без задоволення.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалося та не переглядалося.

Заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» щодо компенсації судових витрат, понесених страховиком у зв`язку з проведенням судової експертизи в розмірі 2500,00 грн - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2021 року - змінити, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат на професійну правничу допомогу та проведення експертизи з 21 600,00 грн до 20 250,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариство «Страхова компанія «АРКС» 4636,07 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді А.В. Котелевець

О.М. Хорошевський

Повний текст постанови складено 14 травня 2021 року.