ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Деркач Н.М.

суддів - Пищиди М.М., Ткаченко І.Ю.,

при секретарі - Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Марганецький центр первинної-санітарної допомоги про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до комунального некомерційного підприємства «Марганецького центра первинної-санітарної допомоги» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позову посилається на те, що вона є матір`ю дитини-інваліда підгрупи А - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Державна типова програма реабілітації осіб з інвалідністю, затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2016 року №1686 «Про затвердження Державної типової програми реабілітації осіб з інвалідністю» спрямована на забезпечення системного підходу до організації реабілітації, послідовності і наступності в проведенні багатогірофільних реабілітаційних заходів і установлення контролю за якістю реабілітаційних послуг. Метою Програми є визначення гарантованих державою переліків реабілітаційних послуг, технічних та інших засобів реабілітації, виробів медичного призначення, що надаються особі з інвалідністю чи дитині з інвалідністю з урахуванням фактичних потреб залежно від віку, статі, виду захворювання (каліцтва) безоплатно або на пільгових умовах. Дана програма виконується шляхом складення індивідуальних програм реабілітації для осіб з інвалідністю медико-соціальними експертними комісіями, для дітей з інвалідністю - лікарсько-консультативними комісіями лікувально- профілактичних закладів. Обсяг реабілітаційних послуг, що надаються за індивідуальною програмою реабілітації особи з інвалідністю та дитини з інвалідністю, не може бути менший від передбаченого Програмою.

Відповідно до Індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда, що видається лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів від 08.10.2019 року дитина позивача з інвалідністю повинна бути забезпечена підгузками №7 в кількості 3 одиниці на добу.

Незважаючи на численні звернення вже довгий проміжок часу до адміністрації закладу охорони здоров`я а саме до відповідача з проханням забезпечити сина позивача підгузками відповідного розміру відповідно до Індивідуальної програми реабілітації, він досі забезпечується підгузками не відповідного розміру.

Вважає, що відмова в забезпеченні дитини позивача з інвалідністю виробом медичного призначення згідно зі стандартами МОЗ таким як підгузки відповідного розміру є незаконною і такою, що позбавляє дитину позивача на відновлення оптимального фізичного, психічного і соціального рівня життєдіяльності з метою сприяння його подальшої інтеграції в суспільство.

Вважає, що дії КНП «Марганецький ЦПМСД» є неправомірними, оскільки права її дитини-інваліда відповідачем порушувалися систематично, а чинні законодавчі акти ним не виконуються. Таким чином вона має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Спричинена моральна шкода полягає у її душевних страждання та хвилюваннях так, як вона тривалий час знаходиться в стані стресу та моральних страждань і не може повноцінно вести життя, що і призвело до постійного головного болю, відсутності здорового сну. Розмір завданої їй моральної шкоди, оцінює в 5000 грн. Просить суд визнати дії комунального некомерційного підприємства «Марганецького центра первинної-санітарної допомоги » неправомірними та зобов`язати комунального некомерційного підприємства «Марганецького центра первинної-санітарної допомоги » забезпечити її дитину-інваліда ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виробом медичного призначення, такими як підгузки відповідно до індивідуальної програми реабілітації. Також стягнути з відповідача на її користь 5000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, витрати по справі покласти на відповідача.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є матір`ю дитини-інваліда підгрупи А - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Інвалідність дитини підтверджується медичним висновком № 40 про дитину інваліда віком до 18 років від 13 жовтня 2017 року. Дитині встановлено діагноз: «Дитячий церебральний параліч, подвійна геміплегія зі стійкими вираженими руховими порушеннями з відсутністю ходьби і навиків самообслуговування, когнітивний дефіцит, загальне недорозвинення мови важкого ступеня, псевдобульбарна дизартрія".

Згідно з долученим позивачем медичним висновком № 40 про дитину інваліда віком до 18 років від 13.10.2017 року, щодо ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 складено висновок що наявне захворювання відповідає Розділу І п. 2 п.п. 2.1 Переліку медичних показань, що дають права на одержання державної соціальної допомоги на дітей інвалідів віком до 18 років, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від №454/471/516.

Позивач ОСОБА_1 отримувала чотири рази підгузки №7, що підтверджується відомостями для забезпечення інваліда, дитини-інваліда технічними та іншими засобами, датованими 24.10.2018, 09.11.2018,07.12.2018 та 28.12.2018 року.

Позивачці як законному представнику ( ОСОБА_3 - мати), а також іншому законному представнику ( ОСОБА_4 - бабуся) для дитини-інваліда ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 надавалися підгузки дитячі «Happy Bella junior extra № 6(16+)» або «Chicolino № 6(16+)». що підтверджується копіями відомостей за 06.12.2019, 15.01.2019, 13.02.2020, 26.03.2020, 04.05.2020, 05.06.2020, 15.07.2020, 24.09.2020, 30.10.2020, 17,11,2020, 23.12.2020, 22.01.2021, 26.02.2021, 19.03.2021, 03.06.2021 роки, що надані відповідачем. Загальна кількість виданих КНП «МАРГАНЕЦЬКИЙ ЦПМСД» підгузок для дитини-інваліда ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 31 жовтня 2019 року по 03 червня 2021 року становить 1 828 штук.

Відповідно до доповідної записки сімейного лікаря КНП «МАРГАНЕЦЬКИЙ ЦПМСД» Ганни Тихої, при оформленні ІПР на дитину ОСОБА_2 2011 р.н,. дитина для вимірювання антропометричних даних присутня не була. Також зазначає, що з листопада 2019 року підгузків №7 на закупівлі не було і вони запропонували позивачці підгузки розміром 16+, які також розраховані на вагу дитини 21 кг. Вказано, що мама отримує вказані підгузки.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції правильно виходив з того, що будь-які належні та допустимі докази (медичні висновки) щодо надання в порядку ст. 38 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 як дитини з інвалідністю безоплатно або на пільгових умовах на підставі індивідуальної програми реабілітації послуги із соціально-побутового і медичного обслуговування, технічні та інші засоби реабілітації (засоби для пересування, протезні вироби, сурдотехнічні засоби, мобільні телефони для письмового спілкування тощо), виробами медичного призначення (індивідуальні пристрої, протези очей, зубів, щелеп, окуляри, слухові та голосоутворювальні апарати, ендопротези, сечо- та калоприймачі тощо), а також автомобілі, крісла колісні з електроприводом - позивачем до позову не надано та в матеріалах справи відсутні.

Суд зазначав, що рішення уповноваженою медичною комісією щодо прийняття медичного висновку про надання на безоплатній основі та/або на інших пільгових умовах на підставі індивідуальної програми реабілітації послуги із соціально-побутового і медичного обслуговування щодо забезпечення ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 як дитини інваліда технічними чи іншими засобами реабілітації (засоби для пересування, протезні вироби, сурдотехнічні засоби, мобільні телефони для письмового спілкування тощо), виробами медичного призначення, не приймалися.

Таке рішення має прийматися виключно після безпосереднього особисто огляду відповідною медичною комісією дитини інваліда. Натомість під час складання індивідуальної програми реабілітації дитини інваліда від 08.10.2019 № 79, безпосередній огляд ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 як дитини інваліда не здійснювався, реабілітаційні заходи були складені на підставі усних показань законного представника дитини- інваліда ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне.

Державна типова програма реабілітації осіб з інвалідністю, затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2016 року №1686 «Про затвердження Державної типової програми реабілітації осіб з інвалідністю» спрямована на забезпечення системного підходу до організації реабілітації, послідовності і наступності в проведенні багатогірофільних реабілітаційних заходів і установлення контролю за якістю реабілітаційних послуг. Метою Програми є визначення гарантованих державою переліків реабілітаційних послуг, технічних та інших засобів реабілітації, виробів медичного призначення, що надаються особі з інвалідністю чи дитині з інвалідністю з урахуванням фактичних потреб залежно від віку, статі, виду захворювання (каліцтва) безоплатно або на пільгових умовах.

Дана програма виконується шляхом складення індивідуальних програм реабілітації для осіб з інвалідністю медико-соціальними експертними комісіями, для дітей з інвалідністю - лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів.

Обсяг реабілітаційних послуг, що надаються за індивідуальною програмою реабілітації особи з інвалідністю та дитини з інвалідністю, не може бути менший від передбаченого Програмою.

Згідно зі статтею 5 Закону порядок та умови визначення потреб у зв`язку з інвалідністю встановлюються на підставі висновку медико-соціальної експертизи та з врахуванням здібностей до професійної і побутової діяльності особи з інвалідністю. Види і обсяги необхідного соціального захисту особи з інвалідністю надаються у вигляді індивідуальної програми медичної, соціально-трудової реабілітації і адаптації.

Індивідуальна програма реабілітації є обов`язковою для виконання державними органами, підприємствами (об`єднаннями), установами і організаціями.

Згідно переліку послуг, що надаються особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю з порушенням опорно-рухового апарату та центральної і периферичної нервової системи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2006р. №1686 (додатокі до Програми (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 2015р. №157)) надавачем виробу медичного призначення такого як підгузки є заклади охорони здоров`я.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» Особам з інвалідністю і дітям з інвалідністю надаються безоплатно або на пільгових умовах на підставі індивідуальної програми реабілітації послуги із соціально- побутового і медичного обслуговування, технічні та інші засоби реабілітації (засоби для пересування, протезні вироби, сурдотехнічні засоби, мобільні телефони для письмового спілкування тощо), вироби медичного призначення (індивідуальні пристрої/ протези очей, зубів, щелеп, окуляри, слухові та голосоутворювальні апарати, ендопротези, сечо- та калоприймачі тощо), а також автомобілі, крісла колісні з електроприводом - за наявності відповідного медичного висновку.

Між тим, рішення уповноваженою медичною комісією щодо прийняття медичного висновку про надання на безоплатній основі та/або на інших пільгових умовах на підставі індивідуальної програми реабілітації послуги із соціально-побутового і медичного обслуговування щодо забезпечення ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 як дитини інваліда виробами медичного призначення, не приймалися.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та сторонами не оспорюється, з листопада 2019 року підгузків №7 на закупівлі у відповідача не було і позивачка отримує підгузки розміром 16+, які, згідно пояснень сімейного лікаря, також розраховані на вагу дитини 21кг.

Отже, позивач не довела належними і допустимими доказами те, що відповідач не надавав дитині-інваліду ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вироби медичного призначення, зокрема підгузки.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позову та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, особистим тлумаченням норм матеріального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: Н.М. Деркач

М.М. Пищида

І.Ю. Ткаченко