Справа №639/2504/20
Провадження №6/639/157/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня2021 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Усиченко К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2021 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитро Анатолійович із поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Своє подання приватний виконавець виконавчого округу Харківської області обґрунтовує наступним.

На примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. знаходяться виконавчі листи №639/2504/20, видані 02.06.2021 Жовтневим районним судом м. Харкова, якими визначено: в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором № 014/07-01-0297-08 від 27.03.2008, укладеним у відповідності до Генеральної кредитної угоди № 07-01-67-08 від 27.03.2008 в загальній сумі 37 874, 37 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 07-01-67/1-08 від 27.03.2008, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чепа М.В. за реєстром № 29, а саме на однокімнатну квартиру загальною площею 39, 5 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 30.11.2019, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гамаль І.М. реєстровим № П-6-4834, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

10.06.2021 приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 639/2504/20 від 02.06.2021 (ВП № 65773818), боржник- ОСОБА_1 .

Доказом направлення на адресу боржника ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження є поштова квитанція.

10.06.2021 у ВП №65773818 винесено постанову про арешт квартири загальною площею 39, 5 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 .

17.06.2021 у ВП №65773818 винесено постанову про опис та арешт вказаної квартири.

Крім того, 10.06.2021 приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження з примусовим виконання виконавчого листа № 639/2504/20 від 02.06.2021 (ВП № 65772200), боржник - ОСОБА_2 .

Доказом направлення на адресу боржника ОСОБА_2 постанови про відкриття виконавчого провадження є поштова квитанція.

10.06.2021 у ВП №65772200 винесено постанову про арешт квартири загальною площею 39, 5 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 .

17.06.2021 у ВП №65772200 винесено постанову про описта арешт вказаної квартири.

Місце проживання боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна боржникам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 належить на праві приватної спільної сумісної власності 1-кімнатна квартира АДРЕСА_2 .

Зазначена квартира належить боржникам, які є співвласниками житла, однак частки, як співвласників цього об`єкту нерухомого майна не визначені.

Державний виконавець вказує, що на час звернення до суду існують обставини, що ускладнюють виконання виконавчого документу або роблять його неможливим, у зв`язку з чим він і звернувся до суду з даним поданням.

В судове засідання приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитро Анатолійович не з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої подання підтримав, просив суд його задовольнити.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило, що у відповідності до ч.2 ст. 443 ЦПК України не перешкоджає розгляду вказаної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом було встановлено, що в провадженні Жовтневого районного суду м.Харкова перебувала цивільна справа № 639/2504/20 за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про захист порушеного права кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 лютого 2021 року по справі № 639/2504/20 позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором № 014/07-01-0297-08 від 27.03.2008, укладеним у відповідності до Генеральної кредитної угоди № 07-01-67-08 від 27.03.2008 в загальній сумі 37 874, 37 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 07-01-67/1-08 від 27.03.2008, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чепа М.В. за реєстровим № 29, а саме на однокімнатну квартиру загальною площею 39, 5 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 30.11.2019, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гамаль І.М. реєстровим № П-6-4834, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

02 червня 2021 року представником позивача було отримано виконавчі листи по вищезазначеній цивільній справі. (а.с. 150)

Як вбачається з матеріалів справи, 04.06.2021 від представника стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» на адресу приватного виконавця надійшли заяви про відкриття виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , якими стягувач просить прийняти до виконання виконавчі листи №639/2504/20, видані 02.06.2021 Жовтневим районним судом м. Харкова. (а.с.156-157, 175-176)

10.06.2021 приватним виконавцем було відкрито виконавчі провадження № 65773818, боржник - ОСОБА_1 , та № 65772200, боржник - ОСОБА_2 , з примусового виконання виконавчих листів № 639/2504/20 від 02.06.2021. (а.с.166-167, 179-181)

Доказами направлення на адресу боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження є поштові квитанції. (а.с. 165, 178)

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна боржникам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 належить на праві приватної спільної сумісної власності 1-кімнатна квартира АДРЕСА_2 . (а.с. 168-169)

10.06.2021 у виконавчих провадженнях № 65772200 та № 65773818 винесено постанову про арешт квартири загальною площею 39, 5 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 , що належить боржникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у межах суми стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 41 661, 81 доларів США. (а.с.170, 182-183)

Приватним виконавцем було здійснено виїзди за адресою зареєстрованого місця проживання боржників, однак боржників не виявлено, доступу до житла не надано, можливості перевірити майновий стан боржників не було, що підтверджується актами приватного виконавця від 17.06.2021 по виконавчим провадженням № 65772200 та № 65773818. (а.с. 171, 184-185)

Внаслідок чого, 17 червня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 65772200, та у виконавчому провадженні № 65773818. (а.с. 172-173, 186-188)

Приватний виконавець, вказує, що він вживає всіх можливих заходів для виконання рішення, однак такі заходи, з огляду на обставини, викладені в поданні, не призводять до належного виконання рішень суду. Водночас боржники свої зобов`язання перед стягувачем добровільно не виконують. З огляду на вказані обставини, з метою виконання рішення суду, необхідно звернути стягнення на нерухоме майно боржників, для чого необхідно визначити частку у квартирі, якою боржники володіють спільно один з одним.

Згідно ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, порядок захисту прав стягувача, боржника та інших осіб у виконавчому провадженні унормовано положеннями Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно частини 1 статті 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно вимог частини 1 та 4 статті 50 Закону звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Згідно із ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно до роз`яснень викладених у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», частка боржника у спільній власності з іншими особами визначається за поданням державного виконавця відповідно до положень законодавства, що регулює право власності. Такі подання мають розглядатися з додержанням вимог процесуального закону щодо допустимості засобів доказування.

Згідно статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Спільна власність є різновидом права власності, що ускладнена множинністю суб`єктів. Крім того, специфіка правовідносин спільної власності полягає в єдності об`єкта права власності відносно зазначеної множинності суб`єктів такого права.

Частиною першою статті 368 ЦК України визначено, що спільна сумісна власність - це спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.

За змістом ст. 371 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому статтею 366 Цивільного кодексу України.

Згідно із статтею 366 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, провадиться згідно зі статтею 370 ЦК України, відповідно до якої співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Відповідно до ч. 2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Доказів того, що між боржником та заінтересованими особами були домовленості щодо іншого розподілу часток в праві спільної сумісної власності, суду не надано.

При розгляді подання державного виконавця в порядку ст. 443 ЦПК України вирішується питання не про виділ частки, що призводить до виділу її в натурі, припинення права спільної часткової власності на майно, а вирішується питання про визначення частки, що не є його поділом чи виділенням частки та не тягне за собою припинення права спільної часткової власності, а такий захід спрямований лише на забезпечення виконання рішення суду.

Системне тлумачення положень вказаних норм дає підстави дійти висновку, що за результатами розгляду подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, суд постановляє ухвалу, в якій зазначається конкретне майно, що підлягає саме виділу. Власники, які вважають, що у зв`язку зі зверненням стягнення на майно боржника у випадках, коли боржник володіє майном спільно з іншими особами, порушені їх майнові права у виконавчому провадженні, у зв`язку з накладенням арешту на майно, мають право звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення його з-під арешту.

Отже, судом було встановлено, що приватним виконавцем в ході примусового виконання рішення було проведено ряд необхідних виконавчих дій, а саме: повідомлено боржників про відкриття виконавчого провадження, здійснено вихід за адресою знаходження майна, проживання боржників, накладено арешт на майно боржників. Окрім того, виконавцем встановлено, що боржникам на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2 .

Зважаючи на те, що боржниками у добровільному порядку заборгованість не погашена, з метою належного виконання рішення суду, суд вважає за необхідне визначити частки у їх спільному майні.

Так, суд, виходячи з положень ЦК України визначає, що боржникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить по 1/2 частині квартири АДРЕСА_2 .

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 12, 76-81, 89, 443 ЦПК України, ст. ст. 124, 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 355, 366, 368, 370, 371 ЦК України, ст. ст. 1, 5, 10, 11, 48, 50 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_2 .

Визначити, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляці йному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 14.12.2021.

Суддя В.В. Труханович