Єдиний унікальний номер 142/636/21
Номер провадження 2/142/454/21
У Х В А Л А

(про залишення позову без руху)

13 грудня 2021 року смт. Піщанка

Суддя Піщанського районного суду Вінницької області Гринишина А.А., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , до Студеняняської сільської ради Вінницької області, яка знаходиться в с. Студена Тульчинського району Вінницької області, вул. Соборна, 41, про визнання права власності на майно, яке входить до складу спадщини, встановлення факту родинних відносин, та додані до неї матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2021 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Студеняняської сільської ради про визнання права власності на майно, яке входить до складу спадщини, встановлення факту родинних відносин. У вказаній позовній заяві позивач просить суд встановити факт, який має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дядьком по лінії матері ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також позивач просить суд визнати право власності ОСОБА_1 на майно та майнові права, які входять до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок спадкування за законом, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1845 га, яка розташована на території Студенянської сільської ради Піщанського району Вінницької області, кадастровий номер :01:001:0033, що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 089520, виданим Піщанською районною державною адміністрацією 28.10.2004 року, вартістю 102 999,62 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 грудня 2021 року дану справу було передано для розгляду судді Гринишиній А.А.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі, встановлено, що заява підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства, але подана без додержання вимог ст. 177 ЦПК України, внаслідок чого підлягає залишенню без руху на підставі ч.1 ст. 185 ЦПК України, виходячи з наступного.

Зокрема, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Загалом, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору на сьогодні визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI (із відповідними змінами і доповненнями).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з приписами частин 1, 2 статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

В п.п. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до суду заяви у справах окремого провадження фізичною особою має бути сплачено судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, позивачем вимогу про встановлення факту, що має юридичне значення заявлено в позовній заяві, яка подана в порядку позовного, а не окремого провадження, а тому вона є вимогою немайнового характеру.

Таким чином, подана позовна заява містить дві вимоги: майнового та немайнового характеру.

Згідно положень ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 01 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2270 гривень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.п.2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою має бути сплачено судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З позовної заяви та долучених до неї матеріалів вбачається, що вказана позовна заява містить дві вимоги, зокрема позивач просить встановити факт, який має юридичне значення, та просить визнати за нею право на майно та майнові права, які входять до складу спадщини, до складу якої входить земельна ділянка, вартістю 102 999,62 гривень.

Таким чином, враховуючи, що ціна позову становить 102 999,62 гривень, позивачу слід було надати суду документ про сплату судового збору в розмірі 1 030 гривень, що становить один відсоток від ціни позову, за вимогу майнового характеру, та документ про сплату судового збору в розмірі 908 гривень 00 копійок, що становить не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за вимогу немайнового характеру.

Разом з тим, до позовної заяви позивачем долучено квитанцію № 0.0..1 від 08 грудня 2021 року про сплату судового збору в розмірі 908 гривень 00 копійок, та квитанцію № 0.0..1 від 08 грудня 2021 року про сплату судового збору в розмірі 454 гривні. Таким чином, недоплачена сума судового збору становить 122 гривні 00 копійок за позовну вимогу майнового характеру та 454 гривні 00 копійок за позовну вимогу немайнового характеру.

Водночас, ст. 129 Конституції України, як однією із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Крім того, загальний принцип рівності усіх перед законом визначено нормами ст. 24 Конституції України, 6 ЦПК України.

У контексті особи, які звертаються до суду, за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів, зобов`язані дотримуватись процесуальної форми подання позову. При здійсненні судочинства, суд повинен забезпечити процесуальну рівність сторін, не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою.

Крім того, Європейський суд з прав людини наголошує, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Однак, положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року не означає й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах, а відтак, вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» заява № 28249/95 від 19.06.2001).

У даному випадку, накладення судового збору на заявника передбачено пп.1,2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», тому не може порушити принципу розумної пропорційності, доступу до суду, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Також суддя зазначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя NR (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14.05.1981, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи вищевикладене, позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом сплати судового збору у розмірі 122 гривні 00 копійок за позовну вимогу майнового характеру та 454 гривні 00 копійок за позовну вимогу немайнового характеру за реквізитами: отримувач коштівГУК у Він.обл./смт Пiщанка/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37979858; Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA0002890 Код класифікації доходів бюджету 22030101; Призначення платежу:101; РНОКПП; Судовий збір, за позовом ОСОБА_1 , Піщанський районний суд Вінницької області, та подання до суду відповідної квитанції.

На підставі ч.1 ст. 185 ЦПК України вищевказана позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачеві строку для усунення вищевказаних недоліків з роз`ясненням того, що в разі їх не усунення у встановлений судом термін вищевказана позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачеві.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-260 ЦПК України, ЗУ "Про судовий збір", -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Студеняняської сільської ради Вінницької області про визнання права власності на майно, яке входить до складу спадщини, встановлення факту родинних відносин залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, викладених в ухвалі, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, роз`яснивши, що в іншому випадку позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня її складення у відповідності до ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: