Справа № 592/8834/16-ц
Провадження № 2/592/2/21

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

за участю секретаря судового засідання: Алфімової І. В. ,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідачки: ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідачки ОСОБА_3 штрафу в порядку процесуального примусу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

26.09.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, в якому він просив: 1. Визнати недійсним заповіт ОСОБА_4 , складений 25.04.2016 року та посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Сокол Т. П. за реєстровим номером 1398. 2. Стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати (вхідний № 31412/16 від 26.09.2016 року) (т. 1 а. с. 3-7) .

02.02.2018 року до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення в справі посмертної судово-психіатричної експертизи, в якому він зазначив про те, що у провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми знаходиться справа № 592/8834/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач по справі ОСОБА_1 зазначає однією з підстав для визнання заповіту недійсним те, що спадкодавець ОСОБА_4 в момент складання заповіту, через стійкий розлад здоров`я не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. Крім цього, позивач по справі ОСОБА_1 зазначає однією з підстав для визнання заповіту недійсним те, що волевиявлення ОСОБА_4 не було вільним і не відповідало його внутрішній волі. Отже, для з`ясування вищевказаних обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Сторонами (стороною) по справі не надані відповідні висновки експертів з вищевказаного питання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України, за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Відповідно до ст. 105 ЦПК України, призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я, 2) психічний стан особи 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування , для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу. З метою повного, всебічного, об`єктивного розгляду справи, керуючись ст. ст. 81, 103,105 ЦПК України, ст. 225, 1257 ЦК України, п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування , він просив: 1. Призначити в справі № 592/8834/16-ц посмертну судово-психіатричну експертизу. 2. Проведення експертизи доручити експертам Українського науково-дослідного інституту соціальної і судової психіатрії та наркології МОЗ України. 3. На розгляд експерта поставити наступні питання: 1. Чи страждав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент вчинення заповіту від 25.04.2016 року неврологічними захворюваннями, психічними захворюваннями чи психічними розладами? Якщо так, то якими саме? 2. Чи міг ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням віку та стану свого здоров`я в момент складання і підписання заповіту від 25.04.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Сокол Т. П. , за реєстровим номером 1398, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними? 3. В якому психологічно-емоційному стані був ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням його віку та стану його здоров`я в момент складання і підписання заповіту від 25.04.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Сокол Т. П. , за реєстровим номером 1398, та чи було при цьому його волевиявлення вільним та чи відповідало його внутрішній волі? (вхідний № 4574 від 02.02.2018 року) (т. 2 а. с. 122-124) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.02.2018 року клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення по справі посмертної судово-психіатричної експертизи було задоволено. Було призначено по справі посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої було доручено експертам Українського науково-дослідного інституту соціальної і судової психіатрії та наркології МОЗ України, що знаходиться за адресою: 04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 103, попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України. На вирішення експертів були поставлені наступні питання: 1. Чи страждав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент вчинення заповіту від 25.04.2016 року неврологічними захворюваннями, психічними захворюваннями чи психічними розладами? Якщо так, то якими саме? 2. Чи міг ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням віку та стану свого здоров`я в момент складання і підписання заповіту від 25.04.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Сокол Т. П. , за реєстровим номером 1398, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними? 3. В якому психологічно-емоційному стані був ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням його віку та стану його здоров`я в момент складання і підписання заповіту від 25.04.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Сокол Т. П. , за реєстровим номером 1398, та чи було при цьому його волевиявлення вільним та чи відповідало його внутрішній волі? Провадження у справі було зупинено на час проведення експертизи. Ухвала набрала законної сили (https://reyestr.court.gov.ua/Review/72050686) (т. 2 а. с. 132) .

13.08.2019 року до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 21 від 04.12.2018 року (т. 2 а. с. 182-193) .

08.04.2020 року до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення в справі повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, в якому він зазначив про те, що у провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми знаходиться справа № 592/8834/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми по даній справі була призначена посмертна судово-психіатрична експертиза, проведення якої було доручено експертам Українського науково-дослідного інституту соціальної і судової психіатрії МОЗ України, що знаходиться за адресою: 04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 103. 13.08.2019 року до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 21 від 04.12.2018 року. Після вивчення висновку судово-психіатричного експерта № 21 від 04.12.2018 року та допиту експертів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , він прийшов до висновку про те, що висновок судово-психіатричного експерта № 21 від 04.12.2018 року є необґрунтованим, викликає сумніви в його правильності, що підтверджується наступним. 1. Висновок судово-психіатричного експерта № 21 від 04.12.2018 року не відповідає вимогам Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 100/о Висновок судово-психіатричного експерта , яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України 28.07.2014 року № 527 (далі по тексту Інструкція ) . Відповідно до п. 14 Інструкції, у пункті 18 описуються отримані експертом (експертами) матеріали та зазначається, які матеріали були використані при проведенні експертизи. Висновок експерта не відповідає даним вимогам, оскільки в ньому не зазначено, які матеріали були використані при проведенні експертизи. 2. Експерти не відповіли на три питання. Як вбачається з ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми, одним з питань, яке виносилося на експертизу було: чи страждав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент вчинення заповіту від 25.04.2016 року неврологічними захворюваннями, психічними захворюваннями чи психічними розладами? Якщо так, то якими саме? У той же час, експерти в своєму висновку не надають відповідь на запитання: чи страждав його батько психічним захворюванням. Як вбачається з ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми, одним з питань, яке виносилося на експертизу було: чи міг ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням віку та стану свого здоров`я в момент складання і підписання заповіту від 25.04.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Сокол Т. П. , за реєстровим номером 1398, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними? У той же час, експерти в своєму висновку не надають відповідь на запитання: чи міг його батько під час підписання заповіту усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Тобто, складання заповіту та підписання заповіту різні юридичні категорії (вони не є тотожними) . Як вбачається з ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми, одним з питань, яке виносилося на експертизу було: в якому психологічно-емоційному стані був ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням його віку та стану його здоров`я в момент складання і підписання заповіту від 25.04.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Сокол Т. П. , за реєстровим номером 1398, та чи було при цьому його волевиявлення вільним та чи відповідало його внутрішній волі? У той же час, експерти в своєму висновку не надають відповідь на запитання: при складанні та підписанні заповіту волевиявлення його батька було вільним та чи відповідало його внутрішній волі? Таким чином, експерти неналежним чином виконали ухвалу суду, в зв`язку з чим в нього виникають сумніви щодо правильності висновку. 3. Необ`єктивність експертів. Однією з підстав для прийняття висновку експерти зазначили його розмову з батьком, яку він таємно записав на диктофон. Експерти зазначили, цитує: ОСОБА_4 говорив, що він слабне, що необхідно збирати документи для оформлення договору дарування або заповіту . Експерти вирвали слова з контексту розмови , адже батько сказав на тебя договір дарування або заповіт. Тобто, чітке волевиявлення його батька експерти проігнорували, тим самим проявили необ`єктивність. 4. Безпідставність доводів експертів. Однією з підстав для прийняття висновку експерти зазначили про те, що в матеріалах справи є фотографії, на яких зображений ОСОБА_4 (фото за період 1992 р. - 2013 р. ) . Цитує: На цих фотографіях ОСОБА_4 вдягнений акуратно, його пози та вираз обличчя не мають видимих ознак незвичності . При цьому є незрозумілим те, як експерти прийшли до висновку, що на фотографіях зображений його батько, вони його за життя не знали, свідкам в судовому засіданні фотографії для огляду не надавалися. Під час допиту експертів на його питання: з яких міркувань вони дійшли висновку про те, що на фотографіях зображений його батько відповіді не отримав. Таким чином, він приходить до висновку про безпідставність доводів експертів. 5. Необґрунтованість дослідницької частини висновку. На аркуші № 8 Висновку зазначено про те, що його батьку 21.04.2016 року, тобто за 4 дні до підписання заповіту, були поставлені наступні діагнози: дисциркуляторна енцефалопатія другого змішаного ґенезу, вторинна артеріальна гіпертензія, церебральний судинний криз. При цьому, в дослідницькій частині Висновку експерти не досліджували дані діагнози, не робили висновків щодо того, чи вплинули ці діагнози на психічний стан батька чи не вплинули. Також, з медичних карток вбачається, що його батько проходив цілий ряд курсів хіміотерапії, в ході якої він вживав наступні ліки: цисплатин, доцетаксел, таксо тер, доцетактіп, паклітаксел, карбоплатін, цисплатін, доцетактін, паклітаксел, доксорубіцин. Крім цього, з медичних карток вбачається, що його батьку було призначено та він вживав наступні ліки : налбуфін (препарат, що містить наркотик) , димедрол, сонат, гемоксан, кетанов, дексалгін. При цьому, у дослідницькій частині Висновку немає медичного обґрунтування з приводу того чи могли чи не могли ці лікарські засоби вплинути на свідомість батька. Вищевикладене свідчить про необґрунтованість дослідницької частини висновку. 6. Вбачається суперечність у висновку експертів. На аркуші № 9 Висновку експерти зазначили, цитує: ОСОБА_4 за життя страждав на ряд соматичних та неврологічних захворювань ішемічну хворобу серця, гіпертонічну хворобу, цукровий діабет . У той же час, на аркуші № 10 Висновку у розділі Висновки експерти зазначили про те, що питання про наявність у ОСОБА_4 неврологічних захворювань виходить за межі компетенції судово-психіатричних експертів. Таким чином, експерти суперечать самі собі. 7. Безпідставність прийняття до уваги показів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . На аркуші № 4 Висновку експерти зазначили, цитує: Свідок ОСОБА_9 повідомив, що був присутній при складанні заповіту. ОСОБА_4 був у свідомості, неадекватної поведінки не виявляв. При посвідченні він спитав ОСОБА_4 чи правильно все там написано, останній відповів так та розписався. ОСОБА_10 пояснила, що ОСОБА_4 в адекватному стані, міг сидіти ходити . При цьому, в судовому засіданні ОСОБА_10 пояснила, що вона була присутня при посвідченні заповіту. Експерти прийняли до увагу покази вищевказаних свідків та поклали їх в обґрунтування свого висновку. У той же час, відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 1253 ЦК України, свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. У текст заповіту заносяться відомості про особу свідків. Як вбачається зі змісту оскаржуваного заповіту, жодного свідка в ньому не зазначено, жодного підпису свідка в ньому не має. Вищевикладене свідчить про необґрунтованість висновку експертів, висновок експертів викликає обґрунтовані сумніви в його правильності. Відповідно до ч. 2 ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам) . На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 2 ст. 113 ЦПК України, він просив: 1. Призначити в справі № 592/8834/16-ц повторну посмертну судово- психіатричну експертизу. 2. Проведення експертизи доручити експертам КПП СОР Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань (м. Суми, вул. Куликівська, 43) . 3. На розгляд експерта поставити наступні питання: 1. Чи страждав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент вчинення заповіту від 25.04.2016 року неврологічними захворюваннями, психічними захворюваннями чи психічними розладами? Якщо так, то якими саме? 2. Чи міг ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням віку та стану свого здоров`я в момент складання і підписання заповіту від 25.04.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Сокол Т. П. , за реєстровим номером 1398, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними? 3. В якому психологічно-емоційному стані був ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням його віку та стану його здоров`я в момент складання і підписання заповіту від 25.04.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Сокол Т. П. , за реєстровим номером 1398, та чи було при цьому його волевиявлення вільним та чи відповідало його внутрішній волі? (вхідний № 16411 від 08.04.2020 року) (т. 2 а. с. 236-240) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.11.2020 року у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення в справі повторної посмертної судово-психіатричної експертизи по цивільній справі за його позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним було відмовлено. Ухвала набрала законної сили 09.12.2020 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/92960612, https://reyestr.court.gov.ua/Review/93030363) (т. 3 а. с. 12-16) .

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 09.12.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.11.2020 року було повернуто особі, яка подала скаргу. Ухвала набрала законної сили 09.12.2020 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/93429408) (т. 3 а. с. 32) .

14.01.2021 року до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення в справі додаткової посмертної судово-психіатричної експертизи, в якому він зазначив про те, що у провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми знаходиться справа № 592/8834/-16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми по даній справі була призначена посмертна судово-психіатрична експертиза, проведення якої було доручено експертам Українського науково-дослідного інституту соціальної і судової психіатрії МОЗ України, що знаходиться за адресою: 04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 103. 13.08.2019 року до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 21 від 04.12.2018 року. Після вивчення висновку судово-психіатричного експерта № 21 від 04.12.2018 року та допиту експертів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , він прийшов до висновку про те, що висновок судово-психіатричного експерта № 21 від 04.12.2018 року є неповним та неясним, що підтверджується наступним. 1. Експерти не відповіли на три питання. Як вбачається з ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми, одним з питань, яке виносилося на експертизу було: чи страждав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на момент вчинення заповіту від 25 квітня 2016 року неврологічними захворюваннями, психічними захворюваннями чи психічними розладами? Якщо так, то якими саме? У той же час, експерти в своєму висновку не надають відповідь на запитання: чи страждав його батько психічним захворюванням? Якщо так, то якими саме? Як вбачається з ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми, одним з питань, яке виносилося на експертизу було: чи міг ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , з урахуванням віку та стану свого здоров`я в момент складання і підписання заповіту від 25 квітня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Сокол Т. П. , за реєстровим номером 1398, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними? У той же час, експерти в своєму висновку не надають відповідь на запитання: чи міг його батько під час підписання заповіту усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними? Як вбачається з ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми, одним з питань, яке виносилося на експертизу було: в якому психологічно-емоційному стані був ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , з урахуванням його віку та стану його здоров`я в момент складання і підписання заповіту від 25 квітня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Сокол Т. П. , за реєстровим номером 1398, та чи було при цьому його волевиявлення вільним та чи відповідало його внутрішній волі? У той же час, експерти в своєму висновку не надають відповідь на запитання: при складанні та підписанні заповіту волевиявлення його батька було вільним та чи відповідало його внутрішній волі? Таким чином, експерти не надали вичерпних відповідей на порушені перед ними питання. 2. Неясний висновок. На аркуші № 9 висновку експерти зазначили, цитує: ОСОБА_4 за життя страждав на ряд соматичних та неврологічних захворювань - ішемічну хворобу серця, гіпертонічну хворобу, цукровий діабет . У той же час, на аркуші № 10 висновку у розділі Висновки експерти зазначили про те, що питання про наявність у ОСОБА_4 неврологічних захворювань виходить за межі компетенції судово-психіатричних експертів. Таким чином, експерти суперечать самі собі, внаслідок чого висновок має невизначений та неконкретний характер. Відповідно до ч. 1 ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам) . Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах № 8 від 30.05.1997 року висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер. На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 1 ст. 113 ЦПК України, він просив: 1. Призначити в справі № 592/8834/16-ц додаткову посмертну судово-психіатричну експертизу. 2. Проведення експертизи доручити експертам КНП СОР Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань (м. Суми, вул. Куликівська, 43) . На розгляд експерта поставити наступні питання: 1. Чи страждав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на момент вчинення заповіту від 25 квітня 2016 року психічними захворюваннями? Якщо так, то якими саме? 2. Чи міг ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , з урахуванням віку та стану свого здоров`я в момент підписання заповіту від 25 квітня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Сокол Т. П. , за реєстровим номером 1398, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними? 3. Чи було волевиявлення вільним та чи відповідало внутрішній волі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , з урахуванням його віку та стану його здоров`я в момент складання і підписання заповіту від 25 квітня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Сокол Т. П. , за реєстровим номером 1398? 4. Чи страждав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на момент вчинення заповіту від 25 квітня 2016 року неврологічними захворюваннями? Якщо так, то якими саме? (вхідний № 1063 від 14.01.2021 року) (т. 3 а. с. 36-38) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.03.2021 року у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення в справі додаткової посмертної судово-психіатричної експертизи по цивільній справі за його позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним було відмовлено. Ухвала набрала законної сили 23.03.2021 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/92960612, https://reyestr.court.gov.ua/Review/95764808) (т. 3 а. с. 56-59) .

20.05.2021 року до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення в справі посмертної судово-медичної експертизи, в якому він зазначив про те, що у провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми знаходиться справа № 592/8834/-16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним. Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач зазначив дві підстави позову: 1. ОСОБА_4 через стійкий розлад здоров`я не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. 2. Волевиявлення ОСОБА_4 не було вільним і не відповідало його волі. Після того, як позивач ознайомився зі змістом оскаржуваного заповіту, він 17.01.2017 року подав до суду заяву про зміну підстав позову. Позивач шляхом доповнення підстав позову змінив підстави позову, доповнивши позов двома новими підставами: 1. Несправжність підпису ОСОБА_4 в заповіті та несправжність вчинення ОСОБА_4 в заповіті наступного допису: Заповіт мною прочитаний вголос і підписаний власноручно . 2. Недостовірність напису у заповіті стосовно того, що ОСОБА_4 прочитав заповіт вголос, оскільки заповідач страждав дисфагією 2 ступеня, в порожнині роту заповідача відбувався розпад пухлини, заповідач вживав ліки, які впливають на мовний апарат, внаслідок чого заповідач останнім часом не говорив. Прочитати заповіт вголос (текст/такого об`єму) заповідач не міг просто фізично. 02.02.2018 року до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми від позивача надійшли клопотання про призначення по справі почеркознавчої експертизи, судово-медичної експертизи, судово-психіатричної експертизи. За результатами розгляду клопотань суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотань, а саме: в частині призначення по справі посмертної судово-психіатричної експертизи задовольнити, а в іншій частині клопотань суд відмовив в їх задоволенні в зв`язку з їх передчасністю, оскільки одночасне проведення експертиз в трьох різних експертних установах є неможливим у зв`язку з необхідністю направлення судової справи експертам для проведення експертиз. Таким чином, єдиною підставою для не задоволення клопотання про призначення по справі почеркознавчої експертизи та судово-медичної експертизи було передчасність таких клопотань. У той же час, на сьогоднішній день по справі не проводиться жодної експертизи, а тому у суду є можливість направити матеріали справи до експертної установи. Отже, для з`ясування обставин, які мають значення для справи щодо питання: чи міг ОСОБА_4 , з урахуванням віку та стану свого здоров`я, 25 квітня 2016 року прочитати вголос заповіт, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Сторонами (стороною) по справі не надані відповідні висновки експертів з вищевказаного питання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які зона посилається як па підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до абз. абз. 1, 2 ч. 2 ст. 1248 ЦК України, нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Як вбачається зі змісту оскаржуваного заповіту, на прохання заповідача заповіт з його слів було складено за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів) , що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизи. З метою повного, всебічного, об`єктивного розгляду справи, керуючись ст. ст. 81, 76, 103 ЦПК України; ст. 1248 ЦК України, він просив: 1. Призначити у справі № 592/8834/16-ц посмертну судово-медичну експертизу. 2. Проведення експертизи доручити експертам обласного комунального закладу Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи , яке знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Курська, буд. 111. 3. На розгляд експерта поставити наступне питання: Чи міг ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , з урахуванням віку та стану свого здоров`я, 25 квітня 2016 року прочитати вголос заповіт від 25 квітня 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Сокол Т. П. , за реєстровим номером 1398? (вхідний № 19403 від 20.05.2021 року) (т. 3 а. с. 63-65) .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним в клопотанні. Він просив клопотання задовольнити.

Крім того, він заявив усне клопотання про стягнення з відповідачки ОСОБА_3 штрафу в порядку процесуального примусу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним в дохід державного бюджету у сумі трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у зв`язку з її неявкою в судові засідання.

В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_2 категорично заперечував проти задоволення клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення в справі посмертної судово-медичної експертизи, оскільки, на його думку, в цьому немає необхідності. Він просив відмовити у задоволенні вищевказаного клопотання.

Крім того, він категорично заперечував проти задоволення усного клопотання позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідачки ОСОБА_3 штрафу в порядку процесуального примусу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним в дохід державного бюджету у сумі трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у зв`язку з її неявкою в судові засідання, оскільки її інтереси представляє він та оскільки її явка не була визнана обов`язковою.

Вислухавши клопотання, пояснення та думку позивача ОСОБА_1 , пояснення та думку представника відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_2 , дослідивши документи, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 129 ЦПК України судова повістка про виклик повинна містити: 1) ім`я фізичної особи чи найменування юридичної особи, якій адресується повістка; 2) найменування та адресу суду; 3) зазначення місця, дня і часу явки за викликом; 4) назву справи, за якою робиться виклик; 5) зазначення, як хто викликається особа (як позивач, відповідач, третя особа, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач) ; 6) зазначення, чи викликається особа в судове засідання чи у підготовче судове засідання, а у разі повторного виклику сторони у зв`язку з необхідністю надати особисті пояснення про потребу надати особисті пояснення; 7) у разі необхідності пропозицію учаснику справи подати всі раніше неподані докази; 8) зазначення обов`язку особи, яка одержала судову повістку в зв`язку з відсутністю адресата, за першої можливості вручити її адресату; 9) роз`яснення про наслідки неявки залежно від процесуального статусу особи, яка викликається (накладення штрафу, примусовий привід, розгляд справи за відсутності, залишення заяви без розгляду) , і про обов`язок повідомити суд про причини неявки.

У відповідності до ч. 1 ст. 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

Відповідно до ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених ч. 9 ст. 203 цього Кодексу. У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника. Ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає. Ухвала Верховного Суду про стягнення штрафу оскарженню не підлягає. Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України. Суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Із змісту п. 18 ч. 1 ст. 353 ЦПК України вбачається, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо стягнення штрафу в порядку процесуального примусу.

Таким чином, оскільки позивачем ОСОБА_1 не було надано суду жодного допустимого доказу на підтвердження того, що відповідачка ОСОБА_3 не виконує процесуальні обов`язки, зокрема, ухиляється від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; що відповідачка ОСОБА_3 зловживає процесуальними правами, вчинила дії або допустила бездіяльність з метою перешкоджання судочинству; що відповідачка ОСОБА_3 не повідомила суд про неможливість подати докази, витребувані судом, або не подала такі докази без поважних причин; що відповідачка ОСОБА_3 не виконала ухвали про забезпечення позову або доказів, не надала копії відзиву на позов, апеляційну скаргу, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; що відповідачка ОСОБА_3 порушила заборони, встановлені ч. 9 ст. 203 ЦПК України, відтак суд дійшов висновку про те, що у задоволенні усного клопотання позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідачки ОСОБА_3 штрафу в порядку процесуального примусу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним слід відмовити.

При цьому суд враховує, що, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії , § § 29, 30) . Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (§ 2 рішення Європейського суду з прав людини від 27.09.2001 року у справі Хірвісаарі проти Фінляндії , заява № 49684/99) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 129, 144, 148, 258-260, 265, 268, 272, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні усного клопотання позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідачки ОСОБА_3 штрафу в порядку процесуального примусу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала, що постановлена судом в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий: І.Г. Бичков