Ухвала

08 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 2-403/11

провадження № 61-18215ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 30 серпня 2021 року в справі за позовом Першого заступника керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області, Відділу Держгеокадастру у Лиманському районі Одеської області, Реєстраційної служби Лиманського районного управління юстиції в Одеській області до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про скасування державної реєстрації права власності, повернення земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2010 року прокурор Комінтернівського району Одеської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , Відділу держкомзему у Комінтернівському районі Одеської області, Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» про визнання недійсним державного акта про право приватної власності на земельну ділянку та зобов`язання повернути земельну ділянку.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2010 року залучено до участі у справі ОСОБА_1 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

17 травня 2018 року Перший заступник керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області уточнив позовні вимоги, пред`явивши їх до ОСОБА_2 і залучивши ОСОБА_3 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. З урахуванням уточнених вимог Перший заступник керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області просив: скасувати державну реєстрацію (номер запису 18157746) права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :0026001:0659, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , здійснену на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 20 грудня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , серія та номер 3737; повернути вказану земельну ділянку до земель комунальної власності Фонтанської сільської ради Лиманського району.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 30 серпня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2019 року - без змін.

04 листопада 2021 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 30 серпня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2021 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 30 серпня 2021 року, касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме - заявнику необхідно було подати до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу із зазначенням в ній передбаченої (передбачених) статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга та доплатити судовий збір в розмірі 34 грн. При цьому заявнику було роз`яснено про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

01 грудня 2021 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, уточнену касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 30 серпня 2021 року та квитанцію від 01 грудня 2021 року № ПН782 про сплату судового збору в розмірі 34 грн. Вимоги ухвали заявником виконано.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Пунктами 1, 4 частини третьої статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Касаційна скарга подана на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

На обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення ОСОБА_1 вказала, що апеляційний суд не врахував правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду України від 24 квітня 2013 року у справі № 6-14цс13, від 17 лютого 2016 року у справі № 6-2407цс15, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 469/1203/15-ц, від 30 травня 2018 року у справі № 359/2012/15-ц, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 17 липня 2019 року у справі № 299/396/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також ОСОБА_1 зазначила, що апеляційний суд не дослідив зібрані у справі докази і встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389, пункти 1, 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 30 серпня 2021 року.

Витребувати з Комінтернівського районного суду Одеської області цивільну справу № 2-403/11 за позовом Першого заступника керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області, Відділу Держгеокадастру у Лиманському районі Одеської області, Реєстраційної служби Лиманського районного управління юстиції в Одеській області до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про скасування державної реєстрації права власності, повернення земельної ділянки.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 10 січня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко