Справа № 589/4607/20
Провадження № 2/589/584/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Прачук О.В.,

за участю секретаря судового засідання Антошко Т.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Богданівської сільської ради, третя особа: ОСОБА_2 про встановлення факту належності 1/2 частки житлового будинку померлому та визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку у порядку успадкування за законом -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про встановлення факту належності 1/2 частки житлового будинку з господарськими спорудами померлому та визнання за нею права власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими спорудами у порядку успадкування за законом.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_3 , який був власником 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 вона прийняла спадщину як дружина померлого, яка постійно проживала та була зареєстрована разом з ним, і яка прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Власником іншої 1/2 частки спадкового будинку була мати померлого - ОСОБА_4 , однак вона померла. Після її смерті спадщину за заповітом прийняв, однак не оформив її онук - ОСОБА_2 .

При зверненні позивачки до державного нотаріуса для оформлення спадщини на 1/2 частку спірного будинку, їй було відмовлено у видачі свідоцтва в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житло.

Тому ОСОБА_1 змушена була звернутися до суду з вказаним позовом.

11 березня 2021 року ОСОБА_2 надав суду пояснення щодо позовних вимог, в якому зазначив, що позов підтримує частково. В поясненнях просив в задоволенні позовних вимог, щодо визнання права власності на 1/2 частку вказаного будинку за ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на те, що йому було видане свідоцтво на спадщину за заповітом на 3/4 частки майна, яке залишилось після смерті бабусі - ОСОБА_4 . Тому його мати (позивачка) має право лише на 1/4 частку спірного будинку з господарськими спорудами.

В судове засіданні позивач та його представник не з`явилась, надали заяву про уточнення позовних вимог, в якій просили встановити факт належності та володіння 1/2 частки житлового будинку з господарськими спорудами померлому ОСОБА_3 та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими спорудами у порядку успадкування за законом після смерті чоловіка. Просили справу слухати без їх участі.

Представник Богданівської сільської ради в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував.

ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання, в якій уточнену позовну заяву позивача підтримує, просить розглянути справу без його участі.

У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. (а.с.6)

З копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу вбачається, що 10 листопада 1958 року, ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , після реєстрації змінила прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » /а.с.7/

Рішенням виконавчого комітету Богданівської сільської ради народних депутатів № 38 від 23.09.1993 року, ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельні ділянки для обслуговування будівлі та господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства всього площею 0,42 га. (а.с.8)

Відповідно до довідки № 02-25/1147 від 12.11.2020 року, виданої виконкомом Богданівської сільської ради на підставі записів в погосподарських книгах, та від 04.03.2021 № 02-21/27 ОСОБА_3 до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 та був власником 1/2 частки зазначеного будинку. Разом з ним на день його смерті проживала його дружина - ОСОБА_1 та мати ОСОБА_4 (а.с.9)

Згідно вказаної довідки заповіт від імені ОСОБА_3 сільською радою не посвідчувався.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником іншої 1/2 частки спадкового будинку була мати померлого - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.42, 45)

Після смерті ОСОБА_4 спадщину за заповітом прийняв її онук - ОСОБА_2 , що підтверджується копією заповіту від 30.05.1994 року та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. (а.с.43, 44)

З технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що по АДРЕСА_1 розташований будинок садибного типу, позначений на плані земельної ділянки літерою «А-1» загальною площею 84,5 кв.м, з верандою «а», верандою «а1» та господарські споруди: вбиральня «Б», сарай «В», ганок «г», ганок «г1», літня кухня «Д», прибудова до літньої кухні «д», сараї «Е», «Э», гаражи «Ж», «З», вбиральня «И», літня кухня «К», прибудова до літньої кухні «Л», погріби «Пг», «Пг1», хвіртки «N1», «N2», ворота «N3», «N4», огорожі «N5, «N6» (а.с. 12-15)

З наведеного вбачається, що підтвердженням належності 1/2 частки будинку ОСОБА_3 є лише записи в погосподарських книгах.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69).

Відповідно до п. 7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, дані книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

За часів дії законодавства УРСР момент виникнення права власності на будинки, споруди не залежав від державної реєстрації його права.

З наведеного вбачається, що записи в погосподарських книгах є належним підтвердженням права власності особи на нерухоме майно.

На час відкриття спадщини після ОСОБА_3 діяв Цивільний кодекс Української РСР від 18.07.1963 р.

Відповідно до ст. 9 ЦК УРСР цивільна правоздатність громадянина припиняється у момент його смерті, тобто за особою не може бути визнане право власності, а лише може бути встановлений факт належності на праві власності померлому та визнане право власності за живою особою в порядку успадкування.

З урахуванням вищезазначеного, зважаючи, що дослідженими доказами підтверджена належність за життя ОСОБА_3 частини житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 , вимога позивача ОСОБА_1 про встановлення відповідного факту підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в

рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки

(усиновителі) померлого.

Згідно з ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. (ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР)

Згідно листа Шосткинської районної державної нотаріальної контори № 7/01-16 від 03.02.2021 року після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась, спадкоємці для прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. (а.с.25,26)

Даними паспорту позивачки та вищевказаною довідкою сільради від 12.11.2020 підтверджується, що позивачка зареєстрована і проживає в спірному будинку з 1977 року по даний час та на момент смерті ОСОБА_3 проживала разом з ним.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 та його мати прийняли спадщину після ОСОБА_3 шляхом вступу в володіння спадковим майном.

Разом з тим, відсутність правовстановлюючих документів на будинок перешкоджає позивачу належним чином оформити право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Враховуючи наведене, та встановивши, що вказане майно входить до спадкової маси, а позивач є спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця та її право на спадщину гарантовано державою, однак оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку вичерпано, суд на підставі до ст.16 ЦК України, вважає що цивільне право позивача підлягає захисту шляхом визнання права власності за нею на 1/4 частку вказаного спадкового майна.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 4, 12, 81, 200, 265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити.

Встановити факт належності на праві власності за життя ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/2 частки житлового будинку з господарськими спорудами за АДРЕСА_1 , загальною площею 84,5 м кв., позначений на плані земельної ділянки літерою «А-1» з верандою «а», верандою «а1» з відповідною часткою господарських будівель до нього у вигляді вбиральні «Б», сараю «В», ганку «г», ганку «г1», літньої кухні «Д», прибудови до літньої кухні «д», сараїв «Е», «Э», гаражів «Ж», «З», вбиральні «И», літньої кухні «К», прибудови до літньої кухні «Л», погрібів «Пг», «Пг1», хвірток «N1», «N2», воріт «N3», «N4», огорожі «N5, «N6».

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими спорудами за АДРЕСА_1 , загальною площею 84,5 м.кв., позначений на плані земельної ділянки літерою «А-1» з верандою «а», верандою «а1» з відповідною часткою господарських будівель до нього у вигляді вбиральні «Б», сараю «В», ганку «г», ганку «г1», літньої кухні «Д», прибудови до літньої кухні «д», сараїв «Е», «Э», гаражів «Ж», «З», вбиральні «И», літньої кухні «К», прибудови до літньої кухні «Л», погрібів «Пг», «Пг1», хвірток «N1», «N2», воріт «N3», «N4», огорожі «N5, «N6», в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шосткинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.В.Прачук