Справа № 487/7825/15-ц
Провадження № 6/487/191/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Лагоди А.А., за участю секретаря Налиснік І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду міста Миколаєва подання головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кирильченко Дмитра Валерійовича про примусовий привід боржника,

ВСТАНОВИВ:

21.04.2021 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшло подання головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кирильченко Д.В. про примусовий привід боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування подання зазначено, що у Заводському відділі ДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження №63716304 з примусового виконання виконавчого листа №487/7825/15-ц, виданого 09.08.2016 року Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування витрат, здійснених на поліпшення об`єкту оренди у розмірі 92700,72 грн. Боржник рішення суду не виконує, за викликом до державного виконавця не з`являється, борг не сплачує, 01.02.2021 року здійснено вихід за адресою боржника: АДРЕСА_1 , на стук у двері ніхто не відчинив. 19.02.2021 року повторно здійснено вихід за адресою божника: АДРЕСА_1 , в результаті чого двері відчинив громадянин, який представився чоловіком боржника та повідомив що за даною адресою боржник ОСОБА_1 - проживає. Виклик державного виконавця про явку до відділу на 22.02.2021 року ОСОБА_1 отримати відмовився, запропонувавши залишити виклик у дверях квартири.

22.02.2021 року боржник до відділу не з`явився, про причини неявки не повідомив, про що складено відповідний акт.

23.02.2021 року боржнику рекомендованим листом направлено виклик державного виконавця з вимогою з`явитися до відділу 03.03.2021 року, боржник за викликом не з`явився. 29.03.2021 року Укрпоштою було повернуто даний виклик до відділу з відміткою закінчення терміну зберігання.

У зв`язку з вищевикладеним державний виконавець звернувся до суду з поданням про примусовий привід боржника.

Головний державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кирильченко Д.В. до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд подання за його відсутності.

Боржник ОСОБА_1 в судовому засіданні присутня не була. Про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 09.08.2016 року Заводським районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист по цивільній справі №487/7825/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування витрат, здійснених на поліпшення об`єкту оренди у розмірі 92700,72 грн.

25.11.2020 року державним виконавцем Заводського відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63716304 з примусового виконання виконавчого листа №487/7825/15-ц від 09.08.2016 року.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 рішення суду, 01.02.2021 року було здійснено вихід за адресою боржника: АДРЕСА_1 , але двері ніхто не відчинив.

19.02.2021 року було повторно здійснено вихід за адресою божника: АДРЕСА_1 , в результаті чого двері відчинив громадянин, який представився чоловіком боржника та повідомив що за даною адресою боржник ОСОБА_1 - проживає. Виклик державного виконавця про явку до відділу на 22.02.2021 року ОСОБА_1 отримати відмовився, запропонувавши залишити виклик у дверях квартири.

Проте, боржник на виклик до державного виконавця неодноразово не з`являлась, про причини неявки не повідомляла, про що складено відповідні акти.

Так, згідно п.14 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Як вбачається зі змісту зазначеної статті підставою для застосування приводу боржника є його неявка за викликом виконавця без поважних причин.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Згідно з п.27 ч.1 ст.23 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснює привід у виконавчому провадженні, здійснює розшук боржника чи дитини у виконавчому провадженні у випадках, передбачених законом або рішенням суду.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Конституцією України в статті 33 гарантована свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Аналіз вищевказаних положень дозволяє зробити висновок про можливість застосування примусового приводу до боржника лише в разі його належного повідомлення про необхідність явки до виконавчої служби та ухилення належним чином повідомленого боржника від явки.

Тобто державний виконавець, звертаючись до суду з поданням про привід, повинен довести, що викликав боржника, останній будучи належним чином повідомлений про виклик до виконавця не з`явився без поважних причин.

Однак, надані при розгляді подання державним виконавцем документи не підтверджують, що ОСОБА_1 отримувала виклик до державного виконавця та взагалі була обізнана про нього та умисно уникала явки.

Слід також звернути увагу, що одним із принципів у цивільному судочинстві є принцип пропорційності (ст. 13 ЦПК України). Дотримання засад співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, крім іншого, передбачено п. 8 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження».

Також з метою виконання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинні вживатися всі передбачені чинним законом заходи для виконання судового рішення, однак ці заходи повинні бути необхідними в демократичному суспільстві та слугувати меті стягнення боргу.

Відтак, привід боржника без наявності доказів неявки без поважних причин не може вважатися необхідним, слугувати меті стягнення боргу та порушує принцип співмірності.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що державним виконавцем не надано належних доказів на підтвердження наявності обставин для застосування примусового приводу до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд приходить до висновку, що подання головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кирильченко Дмитра Валерійовича про примусовий привід боржника необґрунтоване, у зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 261, 352-354, 438 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кирильченко Дмитра Валерійовича про примусовий привід боржника - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 15-ти днів з моменту складення повного судового рішення.

Суддя: А.А. Лагода