ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1166/21 Номер провадження 22-ц/814/1978/21Головуючий у 1-й інстанції Клименко С..М. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: судді: Кривчун Т.О.

Суддів: Дряниці Ю.В., Чумак О.В.

Секретар Гречка Є.В.

За участю: представника заявника - ДП «Укравтогаз» НАК «Нафтогаз України» - Підлипенського Д.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 06 липня 2021 року

та на ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 13 липня 2021 року

по справі за заявою Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» про забезпечення позову.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 06 липня 2021 року заяву Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» про забезпечення позову, задоволено. Застосовано заходи забезпечення позову до подання позовної заяви Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення коштів шляхом накладення заборони відчуження на належні ОСОБА_1 земельні ділянки №:01:002:5001 та №:01:002:5002.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 13 липня 2021 заяву представника Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» за довіреністю адвоката Підлипенського Д.В. про виправлення описки в ухвалі суду, задоволено. Виправлено описку, допущену в ухвалі Кременчуцького районного суду Полтавської області від 06 липня 2021 року у справі за заявою Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» про забезпечення позову, вказавши в абзаці другому резолютивної частини ухвали суду : «Застосувати заходи забезпечення позову до подання позовної заяви Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (, 03134, м. Київ, вул. Григоровича-Барського, 2) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 27.07.2000 Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення коштів, шляхом накладення заборони відчуження на належні ОСОБА_1 земельні ділянки кадастровий номер :01:002:5001 площею 0,0894 га та кадастровий номер :01:002:5002 площею 0, 0106 га».

Із вказаними ухвалами не погодився ОСОБА_1 , який в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані ухвали суду, а в задоволенні заяви відмовити.

В обгрунтування доводів скарги зазначає, що належними та допустимими доказами у справі не доведено факту можливого ухилення ОСОБА_1 від виконання майбутнього рішення суду, доказів його не працевлаштування чи реальності факту вчинення апелянтом дій з метою продажу належних йому земельних ділянок, суду не надано.

Також, апелянт вказує, що суд ухвалою від 06.07.2021 року застосував забезпечення позову у спосіб, що не передбачений ст.150 ЦПК.

Суд, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заяви, вислухавши пояснення представника заявника дійшов висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

У липні 2021 року ДП «Укравтогаз» НАК «Нафтогаз України» звернулося до місцевого суду із заявою про забезпечення позову, в якій прохало: застосувати заходи забезпечення позову до подання позовної заяви ДП «Укравтогаз» НАК «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, шляхом накладення заборони відчуження на належні відповідачу земельні ділянки №:01:002:5001 та №;01;002:5002 (а.с.2-4).

У подальшому, як зазначено вище, місцевим судом було постановлено оскаржувані ухвали, та задоволено вказану заяву про забезпечення позову (а.с.95,100).

Постановляючи ухвалу від 06.07.2021 року про задоволення заяви про забезпечення позову суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 є власником двох земельних ділянок - кадастровий №:01:002:5001 площею 0, 0894 га та кадастровий №:01:002:5002 площею 0, 0106 га, які, згідно даних сторінки в мережі інтернет https://www.zemos.com.ua/list_cadastr.html, з 22.04.2021 року знаходяться у продажу. Відтак, суд зауважував, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому, ухвалою суду від 13.07.2021 року місцевим судом було внесено виправлення в ухвалу суду від 06.07.2021 року в частині вірного зазначення анкетних даних та адрес стягувача та боржника, що впливає на можливість виконання ухвали.

Такий висновок суду в повній мірі відповідає встановленим по справі обставинам та ґрунтується на законі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з п.п.3,4,7 ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п.2, 10 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч.2 ст.149 ЦПК України).

Місцевим судом установлено, що, постановою Верховного Суду від 27.04.2021 року у справі №536/232/19 касаційну скаргу дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», задоволено. Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26 березня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», третя особа ОСОБА_2 , про визнання недійсним пункту договору, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» 36305,50грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної та касаційної скарги.

Компенсовано дочірньому підприємству «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» 2689,40грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної та касаційної скарги, за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26 березня 2020 року та постанова Полтавського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають (а.с.7-14).

При цьому, предметом вимог, які будуть заявлені ДП «Укравтогаз» НАК «Нафтогаз України» є стягнення з ОСОБА_1 коштів в сумі 1282872,96грн на підставі ст.1212 ЦК України, оскільки вказана сума на користь ОСОБА_1 була стягнута за судовими рішеннями, які скасовано постановою Верховного Суду від 27.04.2021 року у справі №536/232/19.

Так, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_1 на праві приватної власності належать дві земельні ділянки : кадастровий №:01:002:5001 площею 0, 0894 га та кадастровий № :01:002:5002 площею 0, 0106 га (а.с.15-17).

Окрім того установлено, що згідно даних сторінки в мережі інтернет https://www.zemos.com.ua/list_cadastr.html, належні відповідачу вказані земельні ділянки з 22.04.2021 року перебувають у продажу (а.с.18-49).

За змістом п.4 постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте а користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до ст.269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Так, з матеріалів справи вбачається, що, оскільки ОСОБА_1 наразі вчиняються підготовчі дії з метою майбутньої реалізації належних йому земельних ділянок кадастровий №:01:002:5001 площею 0,0894 га та кадастровий № :01:002:5002 площею 0, 0106 га, що підтверджено належними доказами, при цьому даних про те, що відповідач (апелянт) має фінансову можливість виконання рішення суду в спосіб відмінний від вчинення продажу належних йому земельних ділянок, зокрема з урахуванням значної суми спірних коштів - 1282872,96грн, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду стосовно наявності підстав для задоволення заявипро забезпечення позову ДП «Укравтогаз» НАК «Нафтогаз України» у визначений спосіб.

Внесені ухвалою суду від 13.07.2021 року виправлення в ухвалу суду від 06.07.2021 року, не суперечать вимогам процесуального закону, не змінюють суті цієї ухвали, а тому є правомірними.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що належними та допустимими доказами у справі не доведено факту можливого ухилення ОСОБА_1 від виконання майбутнього рішення суду, доказів його не працевлаштування чи реальності факту вчинення апелянтом дій з метою продажу належних йому земельних ділянок, суду не надано, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки подана ДП «Укравтогаз» НАК «Нафтогаз України» заява є належним чином вмотивованою та обґрунтованою.

Твердження апелянта по те, що суд ухвалою від 06.07.2021 року застосував забезпечення позову у спосіб, що не передбачений ст.150 ЦПК України, колегія суддів вважає, безпідставними, оскільки пунктом десятим частини першої ст.150 ЦПК України визначено, що перелік засобів забезпечення позову не є вичерпним. Окрім того, відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують, не ґрунтуються на нормах права, тому судом до уваги не беруться.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.368,374,375,382,383,384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,- залишити без задоволення.

Ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 06 липня 2021 року та ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 13 липня 2021 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ: Т.О. Кривчун

СУДДІ: Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак