Справа №932/7119/21
Провадження № 2/932/4066/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Лукінової К.С.,

за участю секретаря Киричок Л.А.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, старший державний виконавець Шевченківського ВДВС у місті Дніпрі ПСМУМЮ (м. Дніпро) Потапенко Віра Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, старший державний виконавець Шевченківського ВДВС у місті Дніпрі ПСМУМЮ (м. Дніпро) Потапенко Віра Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Разом з позовною заявою до суду надійшла заява від ОСОБА_1 про забезпечення позову в якій він просив вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу виконавчого напису №2973 від 22.01.2020 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем за виконавчим провадженням №66056206, яке відкрито 27.07.2021 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС у місті Дніпрі ПСМУМЮ (м. Дніпро) Потапенко Вірою Вікторівною. В обґрунтування заяви, ОСОБА_1 вказав, що ним подано позов до ТОВ «ФК Управління активами» предметом якого є визнання виконавчого напису №2973 від 22.01.2020 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, таким, що не підлягає виконанню. Оскільки в зазначеному позові ним оскаржується виконавчий документ, а саме виконавчий напис №2973, він вважає за необхідним забезпечити позов. В подальшому у разі задоволення позовних вимог, виконавчий документ буде визнаний таким, що не підлягає виконанню та цей захід забезпечення позову дозволить уникнути неправомірного стягнення коштів з його доходів.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 1ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Отже, з урахуванням вимог вищевказаної статті, суд дійшов висновку про здійснення розгляду заяви без повідомлення учасників справи.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову та долучені до неї документи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Питання забезпечення позову врегульовано у Главі 10 Розділу І ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається:1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки доводів наданих позивачем щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності і обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Суд встановив, що не додано жодного доказу того, що стягнення за виконавчим провадженням №66056206, яке відкрито 27.07.2021 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС у місті Дніпрі ПСМУМЮ (м. Дніпро) Потапенко Вірою Вікторівною відбувається саме на підставі виконавчого напису №2973 від 22.01.2020 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, а тому суд не в змозі пересвідчитись в співмірності обраного способу забезпечення позову позовним вимогам.

Ще однією підставою для відмови є те, що позивачем взагалі не надано суду доказів про вчинення виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження. Зазначене свідчить про те, що суд не в змозі перевірити, чи взагалі відкрите виконавче провадження і чи вчинено виконавчий напис станом на дату розгляду заяви про забезпечення позову.

Наступною підставою відмови в забезпеченні позову є те, що позивачем не обґрунтовано та не доведено належними та допустимими доказами в чому саме у разі не забезпечення позову в обраний позивачем спосіб може бути утруднено чи зроблено неможливим виконання рішення суду, у разі можливого задоволення позовних вимог, оскільки, у суду відсутні будь-які докази вчинення виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що не може пересвідчитись в співмірності обраного способу захисту.

Враховуючи з вищезазначеного, у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, старший державний виконавець Шевченківського ВДВС у місті Дніпрі ПСМУМЮ (м. Дніпро) Потапенко Віра Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя К.С. Лукінова