ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9648/21 Справа № 216/1131/21 Суддя у 1-й інстанції - Сидорак В. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Барильської А.П.,

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Голуб О.О.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Комунальне підприємство «Кривбасводоканал»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2021 року, яке ухвалене суддею Сидорак В.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного тексту рішення суду матеріали справи не містять,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» (надалі КП «Кривбасводоканал») про здійснення перерахунку розміру плати за надання послуг за фактично наданий обсяг, згідно показників приладу обліку води, який в подальшу уточнила.

В обґрунтування уточненого позову зазначила, що вона є споживачем послуг з постачання холодної води та водовідведення, що надаються відповідачем КП «Кривбасводоканал» за адресою проживання позивача: АДРЕСА_1 .

По грудень 2019 року позивачу нараховувались платежі за спожиту воду згідно показів водолічильника №0195019, типу ЛК-15Х, але у лютому 2020 року даний прилад обліку був знятий з абонентського обліку з підстав порушення позивачем терміну повірки власного водолічильника. Після випадкового з`ясування даної обставини позивачем замовлено та оплачено послуги з повірки водолічильника без його демонтажу.

За наслідком проведеної повірки, 17 жовтня 2020 року складено Акт, яким встановлено справність та працездатність приладу обліку води №0195019, тип ЛК-15Х, у зв`язку з чим продовжилася його безперервна експлуатація.

19 жовтня 2020 року, з метою досудового врегулювання спору, позивач звернулась до відповідача з заявою про здійснення перерахунку нарахувань плати за водопостачання за час прострочення проведення повірки водолічильника, враховуючи те, що останній підтвердив свою справність, згідно наданого Акта від 17 жовтня 2020 року.

Однак, КП «Кривбасводоканал» 06 листопада 2020 року відмовив позивачу у здійсненні перерахунку плати за водопостачання згідно показників лічильника та зазначив, що нарахування за послуги централізованого постачання холодної води та відведення за адресою мешкання позивача відповідно до показників водолічильника здійснюватиметься з 17 жовтня 2020 року, а до цього нарахування здійснювалось за нормами водопостачання, затвердженими рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради від 12 грудня 2012 року №367, тому нарахування плати за відповідні послуги здійснювалось у відповідності та на підставі вимог чинного законодавства України в сфері питного водопостачання, підстав для перерахунку у підприємства немає.

На думку позивача, КП «Кривбасводоканал»неправомірно перекладає обов`язок контролю за своєчасність проведення повірки на позивача, тим самим порушуючи права позивача, створюючи для останньої негативні наслідки у вигляді необґрунтованого боргу за послуги з водопостачання та водовідведення, які фактично відповідачем не були надані.

Крім того здійснення нарахування відповідачем плати за послуги централізованого водопостачання та водовідведення за вищевказаною адресою лише на підставі рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 12 грудня 2012 року №367, не доводить тверджень щодо здійснення нарахування. Зазначене рішення виконкому міської ради лише затверджує нормативи питного водопостачання населення м. Кривого Рогу та норм витрат питної води на поливання газонів, присадибних ділянок, теплиць, але ніяк не регламентує питання водоспоживання за наявності квартирних засобів обліку.

Позивач вказує на те, що їй не надсилалися повідомлення рекомендованим листом про настання строку проведення періодичної повірки. Окрім того, законодавство у сфері житлово-комунальних послуг не передбачає відповідальності споживача за прострочення проведення повірки засобів вимірювальної техніки, а відтак позивач не має нести тягар несприятливих наслідків для себе. Отже та обставина, що у період прострочення проведення періодичної повірки приладу обліку води відповідач здійснював нарахування плати за послугу централізованого водопостачання і водовідведення на підставі норм водоспоживання, не лише не виключає можливості, а й зобов`язує відповідача переглянути ці нарахування після підтвердження справності лічильника води, що відповідає засадам законності, добросовісності та справедливості.

У даному випадку порушуються права позивача, як споживача, що полягає у тому, що при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише у одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, а ціна продукції визначеної неналежним чином. Так, замість вартості за фактично спожиті за адресою: АДРЕСА_1 протягом січня-жовтня 2020 року, 45 м3 води, відповідачем за цей період нараховано приблизно 86 м3.

Враховуючи, що увесь час позивачем сплачувалось за водопостачання та водовідведення згідно показників лічильника, утворилася різниця між фактично спожитим позивачем обсягом води та тим, що нараховано КП «Кривбасводоканал» згідно нормативів. Проте в дійсності дана різниця це не заборгованість, а ціна обсягу води, що відповідачем фактично не була надана, що є вочевидь несправедливою умовою.

Виходячи з норм діючого законодавства, відповідач не вправі відмовляти позивачу від врахування показань засобів обліку позивача до 17 жовтня 2020 року та здійсненні перерахунку на підставі цих показників, та фактично наполягати на оплаті послуг з водопостачання за обсяг, що фактично ним не було надано.

На підставі наведеного вище, позивач просила суд зобов`язати відповідача здійснити перерахунок розміру плати за надання послуг з постачання холодної води та водовідведення згідно показників приладу обліку води, встановленого в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , за період з лютого 2020 року по жовтень 2020 року.

Рішенням Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2021 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до КП «Кривбасводоканал» про здійснення перерахунку розміру плати з надання послуг за фактично наданий обсяг води згідно показників приладу обліку відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Зокрема, зазначає, що відповідач має право нараховувати плату за послуги згідно з нормативами (нормами) споживання лише у випадку, якщо лічильник несправний, посилаючись на п. 15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року.

На думку позивача, суд першої інстанції не врахував, що контроль за своєчасністю періодичної повірки лічильника покладено на відповідача, відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ №630 від 21 липня 2005 року.

Позивач ОСОБА_1 зазначає про те, що суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин підпункт 16 пункту 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року чим став на захист інтересів та недобросовісних дій монополіста на ринку водопостачання ум. Кривому Розі по створенню у позивача боргу, що свідчить про некваліфіковане вирішення справи та викликає обґрунтовані сумніви в об`єктивності та безсторонності судді.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача відповідач КП «Кривбасводоканал» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, як необґрунтовану.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 , яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, представника КП «Кривбасводоканал» - Гомбаренко Е.Є., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила рішення суду залишити без змін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги за наявними матеріалами справи, відзиву відповідача на апеляційну скаргу позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач є споживачем послуг, які надаються КП «Кривбасводоканал» по постачанню холодної води та водовідведенню за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Акту опломбування вузла обліку питної води у багатоквартирному будинку від 22 грудня 2015 року, споживачу ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено водолічильник з відповідним опломбуванням та в якому зазначено, що наступна держповірка лічильника повинна відбутися 22 грудня 2019 року. У разі невиконання даної вимоги, прилад обліку питної води автоматично знімається з обліку і його показники не враховуються для подальшого виконання нарахування. Акт підписано споживачем ОСОБА_1 та представником служби водопостачання (а. с. 48).

Факт чинності повірки водолічильника до 22 грудня 2019 року підтверджено і свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки від 22 грудня 2015 року (а. с. 51).

Рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради від 12 грудня 2012 року №367 та додатком до рішення затверджено науково обґрунтовані нормативи питного водопостачання м. Кривого Рогу (а. с.9-10).

17 жовтня 2020 року ОСОБА_1 , як споживач послуг централізованого водопостачання і водовідведення, прийняла роботи по повірці лічильника, що підтверджується актом та товарним чеком №1 від 17 жовтня 2020 року (а. с. 6).

Відповідно до Акту опломбування вузла обліку питної води у багатоквартирному будинку за адресою АДРЕСА_1 від 29 жовтня 2020 року, була проведена перевірка водопостачання, зафіксовано показники водолічильника та номера пломб про що поставлено підписи споживача та представника КП «Кривбасводоканал» (а. с. 49).

19 жовтня 2020 року позивач звернулась до відповідача з заявою про здійснення перерахунку нарахувань плати за водопостачання за час прострочення проведення повірки водолічильника, враховуючи те, що останній підтвердив свою справність згідно Акта від 17 жовтня 2020 року (а.с. 5).

Згідно відповіді КП «Кривбасводоканал» від 06 листопада 2020 року на звернення позивача, відмовлено у задоволенні заяви про здійснення перерахунку плати за водопостачання згідно показників лічильника, оскільки нарахування за послуги централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою АДРЕСА_1 відповідно до показників водолічильника здійснюватиметься з 17 жовтня 2020 року. До цього нарахування здійснювалось за нормами водопостачання, затвердженими рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради від 12 грудня 2012 року № 367.Таким чином, оскільки нарахування плати за відповідні послуги здійснювалось у відповідності та на підставі вимог чинного законодавства України в сфері питного водопостачання, підстав для перерахунку у підприємства немає (а.с. 8).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при знятті приладу обліку води з абонентського обліку, діяв з дотриманням вимог ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та пунктів 20, 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630. При цьому врахував визначенні терміни проведення повірки лічильника 22 грудня 2019 року, а тому вірно з 17 лютого 2020 року, тобто в термін, що перевищував один місяць від крайньої дати проведення повірки, нараховував плату за послуги централізованого водопостачання та водовідведення по АДРЕСА_1 за установленими нормами водоспоживання по день фактичного надання споживачем свідоцтва про проведення державної повірки приладу обліку водопостачання, подальшого його опломбування та прийняття на абонентський облік з відповідними показниками після проведення повірки.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» які визначають основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їх права та обов`язки.

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до абз. 2 п. 7 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», який набрав чинності 02 серпня 2017 року та Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1344 від 02 листопада 2017 року «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 16 червня 2016 року № 1141»Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг виконала перерахунок вартості тарифів та вилучила з них витрати, пов`язані з обслуговуванням та повіркою загальнобудинкових та індивідуальних засобів обліку, тим самим поклавши обов`язок на власника індивідуального засобу обліку води за власний рахунок здійснювати їх періодичну повірку, обслуговування та ремонт, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 11 травня 2021 року у справі №215/6483/19.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно Акту опломбування вузла обліку питної води у багатоквартирному будинку від 22 грудня 2015 року, споживачу ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 , встановлено водолічильник з відповідним опломбуванням, в якому зазначено, що наступна держповірка лічильника повинна відбутися 22 грудня 2019 року. У разі невиконання даної вимоги, прилад обліку питної води автоматично знімається з обліку і його показники не враховуються для подальшого виконання нарахування. Акт підписано споживачем ОСОБА_1 та представником служби водопостачання (а. с. 48).

17 жовтня 2020 року ОСОБА_1 , як споживач послуг централізованого водопостачання і водовідведення, прийняла роботи по повірці лічильника, що підтверджується актом та товарним чеком №1 від 17 жовтня 2020 року (а. с. 6).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 у визначений в Акті опломбування вузла обліку питної води у багатоквартирному будинку від 22 грудня 2015 року строк повірки робочого засобу вимірювальної техніки до 22 грудня 2019 року, а також після зняття лічильника з 01 лютого 2019 року з обліку, повірку не здійснила до 22 грудня 2019 року, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідно до п. 9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, відповідач правомірно здійснив нарахування за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення за кількістю зареєстрованих в квартирі осіб, без врахування показів лічильника.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги позивача про те, що контроль за своєчасністю періодичної повірки лічильника покладено на відповідача, відповідно до ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», та п.10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ №630 від 21 липня 2005 року, з огляду на наступне.

Правові основи забезпечення єдності вимірювань в Україні визначає Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який регулює відносини, що виникають в процесі провадження метрологічної діяльності, із змінами і доповненнями, внесеними Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», від 22 червня 2017 року №2119-VIII.

До моменту прийняття Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», який набрав чинності 02 серпня 2017 року, ч. 4 ст. 17 Закону про метрологію було передбачено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж, ЗВТ, результати вимірювання яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду, що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Після набрання чинності Закону про комерційний облік змінено підходи до обліку комунальних послуг, а також встановлення та обслуговування засобів обліку води та теплової енергії.

Так, зокрема, Законами України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та «Про житлово-комунальні послуги» було внесено зміни до статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та виключено вимогу щодо здійснення періодичної повірки, обслуговування та ремонту, у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу, ЗВТ, результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб теплову енергію і воду, що є власністю фізичних осіб, за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з тепло- і водопостачання.

При цьому, відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором, а у разі укладення співвласниками багатоквартирного будинку індивідуальних договорів про надання відповідної комунальної послуги періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) таких вузлів обліку забезпечуються виконавцем комунальної послуги за рахунок плати за абонентське обслуговування, встановленої відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», абз. 2 п. 7 Прикінцевих та перехідних положень, зобов`язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг забезпечити перегляд порядків формування тарифів на послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання для суб`єктів природних монополій та суб`єктів, що провадять діяльність на суміжних ринках, зокрема в частині виключення зі структури тарифів витрат на встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного та розподільного обліку теплової енергії та води.

Відповідно до вимог Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», НКРЕКП прийняла Постанову № 1343 від 02 листопада 2017 року «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 16 червня 2016 року № 1141.

Даною Постановою із діючих структур тарифів було вилучено витрати, пов`язані з обслуговуванням та повіркою загальнобудинкових та індивідуальних засобів обліку води.

Відтак, з 17 грудня 2017 року повірка та ремонт приладів обліку води, які встановлені в приватному секторі та знаходяться у власності фізичних осіб, здійснюється за кошти абонентів.

Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Верховного Суду від 11 травня 2021 року у справі №215/6483/19.

Отже, на час виникнення обов`язку позивача здійснити повірку встановленого засобу обліку води діяли і діють тарифи на централізоване водопостачання та водовідведення, встановлені для КП «Кривбасводоканал», в яких витрати з періодичної повірки, обслуговування і ремонту засобів обліку води та теплової енергії, які є власністю фізичної особи споживача, вилучені зі складу тарифів на комунальні послуги.

Посилання позивача про те, що відповідач КП «Кривбасводоканал» не повідомив її про проведення періодичної перевірки лічильника не заслуговують на увагу, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Акту опломбування вузла обліку питної води у багатоквартирному будинку від 22 грудня 2015 року, споживачу ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 , встановлено водолічильник з відповідним опломбуванням та повідомлено, що наступна держповірка лічильника повинна відбутися 22 грудня 2019 року. У разі невиконання даної вимоги, прилад обліку питної води автоматично знімається з обліку і його показники не враховуються для подальшого виконання нарахування. Акт підписано споживачем ОСОБА_1 та представником служби водопостачання (а. с. 48). Натомість, позивач 17 жовтня 2020 року, як споживач послуг централізованого водопостачання і водовідведення, прийняла роботи по повірці лічильника, що підтверджується актом та товарним чеком №1 від 17 жовтня 2020 року (а. с. 6) та відповідно до Акту опломбування вузла обліку питної води у багатоквартирному будинку за адресою АДРЕСА_1 від 29 жовтня 2020 року, була проведена перевірка водопостачання, зафіксовано показники водолічильника та номера пломб про що поставлено підписи споживача та представника КП «Кривбасводоканал» (а. с. 49).

При цьому, згідно з ч. 2 статті 6 Закону про комерційний облік обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин підпункт 16 пункту 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року чим став на захист інтересів та недобросовісних дій монополіста на ринку водопостачання ум. Кривому Розі по створенню у позивача боргу, що свідчить про некваліфіковане вирішення справи та викликає обґрунтовані сумніви в об`єктивності та безсторонності судді, колегія суддів не бере до уваги, з наступних підстав.

Згідно ст. 41 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» - облік у сфері питного водопостачання здійснюється підприємствами питного водопостачання і споживачами за допомогою технічних засобів, що внесені до державного реєстру засобів вимірювальної техніки. У разі відсутності таких технічних засобів облік питної води тимчасово здійснюється розрахунковим шляхом згідно з установленими нормами.

Покази лічильників води використовуються під час розрахунків у сфері комунальних послуг між споживачем та постачальниками послуг, лічильники повинні зберігати свої метрологічні характеристики.

Згідно Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», лічильники підлягають обов`язковій повірці. Під час повірки встановлюється придатність лічильника до застосування на підставі результатів контролю їх метрологічних характеристик. Для комерційного обліку можуть застосовуватись лічильники води, типи яких занесені до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки України. Власники лічильників зобов`язані своєчасно, з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів (тобто певного інтервалу часу між двома послідовними періодичними повірками), подавати прилад на повірку. Міжповірочний інтервал складає 3 або 4 роки залежно від типу лічильника води.

Згідно з п. 2 ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати лише за умови, якщо вони пройшли державну повірку.

Нарахування у період тимчасової відсутності лічильника, під час проходження лічильником повірки, здійснюються відповідно до пункту 15 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, в якому вказано: періодична повірка засобів обліку води проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги згідно з середньомісячними показниками засобів обліку за попередні три місяці. Дані зміни зафіксовані в Постановах НКРЕКП, зокрема №1343 та №1344 від 02 листопада 2017 року, якими внесено зміни до встановлених тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення внаслідок виключення з їх структури витрат, пов`язаних з обслуговуванням та повіркою засобів обліку.

Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно виходив, з того, що оскільки, з грудня 2019 року по жовтень 2020 року позивачем не було проведено повірку свого лічильника холодної води, встановленого за адресою АДРЕСА_1 , тому, з 01 лютого 2020 року даний лічильник було знято з абонентського обліку КП «Кривбасводоканал», як такий, що не пройшов державну повірку. Таким чином, починаючи з лютого 2020 року нарахування здійснюються за методом, який застосовується для будинків без індивідуальних приладів обліку води, тобто за встановленими нормами споживання.

Посилання позивача в суді апеляційної інстанції на Постанову Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі №521/6670/18 колегія суддів не бере до уваги, оскільки предметом розгляду в зазначеній Постанові було скасування нарахованого боргу ТзОВ «Інфокс» до 28 листопада 2017 року, тобто до набрання чинності Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», відповідно до якого періодична перевірка, обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж засобів вимірювальної техніки, що є власністю фізичних осіб, здійснювалась за рахунок суб`єктів господарювання. Натомість, з 29 листопада 2017 року повірка та ремонт засобів квартирних приладів обліку води, які знаходяться у власності фізичних осіб, здійснюється за кошти абонентів, тому відповідач правомірно здійснив нарахування за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення позивачем з лютого 2020 року по жовтень 2020 року згідно з встановлених норм та тарифів за кількістю зареєстрованих осіб, без врахування показів лічильника.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 11 травня 2021 року у справі №215/6483/19.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 грудня 2021 року.

Головуючий:

Судді: