Справа № 203/1793/21
Провадження № 2/0203/902/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

10.12.2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Ноторової Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

13.05.2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 з позовом до Акціонерного товариства «Банк Форвард» (далі АТ «Банк Форвард», відповідач), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому позивач просить суд:

- визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1185, вчинений приватним нотаріусом Кравець О.О. 25.02.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 27692,38 грн.

І. Стислий виклад позицій учасників справи.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона не погоджується із вчиненим виконавчим написом та вважає його таким, що не підлягає виконанню, бо він вчинений з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів. Як зазначила позивач, вона ніколи не укладала з відповідачем кредитного договору, бо документ під номером 200145704 від 17.05.2018 року є заявою (офертою). Вказана заява не містить жодної інформації щодо надання коштів в кредит, а позивач вказаний в заяві як клієнт, а не позичальник, у заяві не вказано і строку повернення коштів. При цьому позивач вважає, що встановлення кредитного ліміту не означає, що клієнт його взагалі буде використовувати. Жодних додаткових договорів позивач не укладала, а у заяві (оферті) № 200145704 від 17.05.2018 року, підписаної між ПАТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 сума кредиту не встановлена. Позивач не отримувала від відповідача вимоги про сплату боргу, що позбавило її можливості вчасно надати свої заперечення щодо її спростування. Проте нотаріус під час вчинення спірного виконавчого напису не звернула увагу на невідповідність заборгованості умовам договору та вирішила, що заборгованість є безспірною. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту у виконавчому написі зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача, не відповідає дійсному стану речей на підставі розрахунку заборгованості, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача.

З огляду на викладене вище, позивач звернулась до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Відповідач та треті особи у встановлений судом строк не подали до суду заяв по суті спору.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 11.06.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи; у задоволенні клопотання позивача про призначення справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін було відмовлено.

Ухвалою суду від 11.08.2021 року було задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець Олени Олександрівни належним чином засвідчену копію нотаріальної справи, яка була відкрита щодо здійснення виконавчого напису № 1185 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 27692,38 грн.

У судове засідання, призначене на 10.12.2021 року, позивач не з`явилась, проте разом з позовом подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

У судові засідання, призначені на 05.07.2021 року, 11.08.2021 року, 08.11.2021 року, 10.12.2021 року, представник відповідача не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча відповідач був повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судових засідань, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Треті особи у судові засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

Третя особа приватний нотаріус 05.07.2021 року, 29.10.2021 року подала до суду письмові заяви про розгляд справи за її відсутності, та на виконання ухвали суду надала суду належним чином засвідчені копії документів нотаріальної справи.

Третя особа приватний виконавець причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надавала.

З огляду на положення ст. ст. 128, 211, 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У зв`язку з цим, за наявності підстав, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, що містяться в матеріалах справи.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 17.05.2018 року ОСОБА_1 (клієнт, РНОКПП НОМЕР_1 ) заявою (офертою) № НОМЕР_2 запропонувала (зробила оферту) Публічному акціонерному товариству «Банк Форвард» (банк, ПАТ «Банк Форвард», ) на умовах, викладених в заяві, умовах надання та обслуговування платіжних карток ПАТ «Банк Форвард», укласти з нею договір про надання та використання платіжної картки (договір про картку), в рамках якого, зокрема, відкрити на її ім`я поточний рахунок, для здійснення операцій за рахунком картки, акцептом оферти про укладення договору про картку будуть дії банку по відкриттю рахунку картки, строк дії ліміту під операції з карткою буде відповідати строку дії договору про картку. За умовами договору, 17.05.2018 року ОСОБА_1 отримала кредитну картку № НОМЕР_3 . До договору (заяви) складено паспорт споживчого кредиту (а.с.12, 48-50).

Відповідно до змісту заключної вимоги, банк повідомив ОСОБА_1 щодо необхідності сплати зобов`язань по кредитному договору № 200145704 від 17.05.2018 року у повному обсязі у строк до 16.04.2019 року у розмірі 26836,06 грн, що складається із суми основного боргу у розмірі 20729,00 грн, нарахованих процентів за користування кредитом у розмірі 3689,54 грн, суми плати за обслуговування КЗ, плати за пропуск мінімального платежу, строк якого вже настав, понадлімітної заборгованості (у тому числі несплачених раніше) у розмірі 2417,53 грн (а.с.51).

25.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Оленою Олександрівною був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1185, про звернення стягнення з боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь стягувача ПАТ «Банк Форвард», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард» (), заборгованості у загальному розмірі 27692,38 грн за період з 17.12.2018 року по 17.03.2019 року (а.с.11, 39).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни від 04.06.2020 року, ВП № 62266178, було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого напису № 1185, виданого 25.02.2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 27692,38 грн (а.с.10).

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 1185, вчиненого приватним нотаріусом Кравець О.О. 25.02.2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 27692,38 грн.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ (в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (далі Порядок, в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (далі Перелік документів).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 06.05.2020 року, справа № 320/7932/16-ц, а також Верховного Суду України, викладеною в постанові від 05.07.2017 року, справа № 6-887цс17, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», що для нотаріуса підтверджується формальними ознаками: наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

У постанові Верховного Суду від 23.01.2018 року, справа № 310/9293/15-ц, зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Отже, право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав стягувача шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного.

Відповідно до вимог частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У ході судового розгляду справи судом було встановлено, що відповідачем не доведено того факту, що на момент вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису позивач мала перед ним безспірну заборгованість саме такого розміру, який зазначений у виконавчому написі станом на час його вчинення, враховуючи, що позивач заперечує розмір кредитної заборгованості. Крім того, спірний виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору (заяви), який не є нотаріально посвідченим.

З-поміж іншого, твердження відповідача спростовуються також тим, що відповідачем не доведено того, що під час вчинення виконавчого напису нотаріус отримувала від позивача як боржника первинні документи щодо погашення кредиту (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), враховуючи, що позивач заперечує наявний розмір заборгованості, вказаний у виконавчому написі, та в матеріалах нотаріальної справи відсутні такі первинні документи.

Також суд враховує те, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача та доходить висновку про те, що відповідач не довів суду того, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в спірному виконавчому написі, є безспірним. Тим більше, що позивач звернулась до суду після вчинення виконавчого напису нотаріуса та заперечує наявність боргу у вказаному у ньому розмірі. Це, своєю чергою, є достатньою правовою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні.

Таким чином, позовна вимога про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 1185, вчиненого приватним нотаріусом Кравець О.О. 25.02.2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 27692,38 грн, підлягає задоволенню у повному обсязі.

З приводу питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору суд зазначає таке.

Відповідно до положень статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн.

V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат.

З огляду на викладене вище, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі, а саме: слід визнати виконавчий напис від 25.02.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Оленою Олександрівною, зареєстрований в реєстрі за № 1185, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором № 200145704 від 17.05.2018 року у загальному розмірі 27692,38 грн, таким, що не підлягає виконанню; стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн.

Керуючись статтями 5, 7, 10-13, 19, 23, 76-81, 89, 133, 141, 209, 210, 213, 228, 229, 258, 259, 263-265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис від 25.02.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Оленою Олександрівною, зареєстрований в реєстрі за № 1185, щодо стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» (адреса місцезнаходження: 01032, місто Київ, вулиця Саксаганського, 105; ) заборгованості за кредитним договором № 200145704 від 17.05.2018 року у загальному розмірі 27692,38 грн, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» (адреса місцезнаходження: 01032, місто Київ, вулиця Саксаганського, 105; ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини заочного рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ф.М. Ханієва