Справа № 203/3417/20
РІШЕННЯ

IMEHEM УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Биченковій Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 25.09.2020 року їй стало відомо про те, що 16.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. за реєстровим №12519 було вчинено виконавчий напис про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «Женева» коштів в сумі 82817 грн. 05 коп. Також позивача зазначила, що жодного договору з ТОВ «ФК «Женева» не укладала. На підтвердження наявності заборгованості за кредитним договором було надано виписку з особового рахунку, яка за своєю формою є розрахунком заборгованості, а не випискою, оскільки фінансова компанія не є банківською установою, в якій відкриваються поточні та кредитні рахунки. Крім того, між нею та ПАТ «Платинум Банк» було укладено не кредитний договір, а договір про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту від 02.09.2013 року, згідно умов п.1.3 якого було передбачено надання кредитного ліміту у вигляді відкличної відновлювальної лінії в розмірі 10000 грн., а згідно п.1.7 договору строк дії кредитного ліміту встановлений 36 місяців з моменту укладання договору. З виконавчого напису вбачається, що сума заборгованості за кредитом є більшою ніж 10000 грн. та заборгованість стягнута за період з 22.03.2018 року по 11.03.2020 року, що вочевидь суперечить умовам договору та не може свідчити про безспірність заборгованості. Також відсутні докази відступлення прав вимоги за договором на користь ТОВ «ФК «Женева». Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., вчинений 16.07.2020 року за реєстровим №12519.

Ухвалою суду від 30.09.2020 року було відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою від 05.10.2020 року було задоволено заяву позивачки про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса.

Ухвалою суду від 07.04.2021 року, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, з занесенням до протоколу судового засідання, було закрито підготовче провадження по справі та призначено останню до розгляду по суті.

В наданій заяві позивачка просила розглянути справу без її участі, зазначивши про підтримання позову.

Відповідач за неодноразовими викликами явку свого представника не забезпечив, про поважність причин неявки не повідомив, відзиву на позов не надав.

Третя особа за викликами до суду також не з`явилась, пояснення по суті справи не надала.

Враховуючи подану позивачкою заяву, неодноразову неявку представника відповідача та третьої особи, а також достатність наданого учасникам часу для вчинення процесуальних дій, суд з урахуванням положень ст.ст.211,223,247 ЦПК України, визнав за можливе провести подальший розгляд справи за відсутності останніх, на підставі наявних матеріалів справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши доводи, викладені в позовній заяві та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 16.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. за реєстровим №12519 було вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Женева, що є правонаступником прав та обов`язків ПАТ «Платинум Банк» на підставі договору про відступлення прав вимоги №147 від 22.03.2018 року, заборгованість за кредитним договором №23741/0007XSGF від 02.09.2013 року в сумі 82167 грн. 05 коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 20114 грн. 11 коп., прострочена заборгованість за комісією 110 грн. 76 коп., прострочена заборгованість за відсотками 4237 грн. 76 коп., строкова заборгованість за комісією 372 грн. 28 коп., строкова заборгованість по відсоткам 57332 грн. 14 коп. За вчинення виконавчого напису стягнуто 650 грн., а всього 82817 грн. 05 коп.

Також у виконавчому написі зазначено, що стягнення проводиться за період з 22.03.2018 року по 11.03.2020 року.

Статтею 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат» н отаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно пп.1.1.,1.2 п.1 глави 16 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року (далі Порядок), встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пп.2.1 п.2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Згідно пп.2.3 п.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Підпунктом 3.1 п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 (пп.3.2 п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 (пп.3.5 п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений пп.2.3 п.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

З урахуванням приписів ст.ст.15,16,18 ЦК України, ст.ст.50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

З матеріалів справи вбачається, що договір №23741/0007XSGF від 02.09.2013 року за яким, згідно виконавчого напису було запропоновано стягнути заборгованість з позивачки, було укладено між останньою та ПАТ «Платинум Банк».

Доказів відступлення прав вимоги за цим договором на користь ТОВ «ФК «Женева», розміру відступленої вимоги, доказів існуючої заборгованості та її розрахунку стороною відповідача суду не представлено.

Також суду не представлено доказів направлення позивачці та отримання нею письмової вимоги щодо усунення порушень та погашення заборгованості за кредитним договором, надання такої вимоги нотаріусу разом із заявою про вчинення виконавчого напису.

Згідно умов п.1.3 договору №23741/0007XSGF від 02.09.2013 року вбачається, що сторонами було погоджено надання кредитного ліміту у вигляді відкличної відновлювальної лінії в розмірі 10000 грн.

В той час, як з виконавчого напису вбачається, що останнім було запропоновано стягнути прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 20114 грн., що є більшою за розмір встановленого кредитного ліміту.

Доказів щодо збільшення визначеного п.1.3 договору розміру кредитного ліміту, погодження такого збільшення сторонами, суду також не представлено.

Також з виконавчого напису вбачається, що заборгованість була стягнута за період з 22.03.2018 року по 11.03.2020 року. В той час, як згідно п.1.7 договору строк дії кредитного ліміту було встановлено 36 місяців з моменту укладання договору, а положеннями розділу 4 договору було передбачено сплату коштів на погашення кредиту та відсотків щомісячними платежами.

Вказане свідчить про те, що стягнення заборгованості було проведено за період, що перевищує встановлений ст.257 ЦК України трирічний строк позовної давності, а заборгованість не була безспірною.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про вчинення виконавчого напису без дотримання вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат» пп.2.3,3.1 п.2 глави 16 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року.

Також суд враховує наступне.

Відповідно до п.1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 (далі Перелік), передбачено стягнення заборгованості на підставі виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно.

Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Пунктом 2 вказаного Переліку було встановлено, що для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Зазначений Перелік було доповнено пунктом 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення Змін, що вносяться до Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Поряд з цим, відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа №826/20084/14), яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, було визнано нечинною та незаконною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 в частині, зокрема, п.2 змін, що вносяться до Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172.

Таким чином, оскільки на момент вчинення 16.07.2020 року оспорюваного виконавчого напису п.2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, втратив законну силу внаслідок визнання судовим рішенням нечинною та незаконною постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662, нотаріус мав право вчиняти виконавчий напис лише про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами.

Поряд з цим, матеріали справи не містять відомостей про нотаріальне посвідчення договору №23741/0007XSGF від 02.09.2013 року, на підставі якого було вчинено виконавчий напис, що свідчить про його вчинення за відсутності передбачених для цього законних підстав.

В зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог і визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого 16.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. за реєстровим №12519.

Враховуючи задоволення позову та відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути сплачений останньою при подачі позову судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп., судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп. за подану та задоволену заяву про забезпечення позову, а всього стягнути судовий збір в сумі 1261 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.18,50,87,88 Закону України «Про нотаріат», «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, пп.1.1.,1.2 п.1, пп.2.3 п.2, пп.3.1 п.3 глави 16 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, ст.ст.15,16,257,258 ЦК України, ст.ст.2,4,5,10-13,76-81,141,211,223,258,259,263-268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 16 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем за реєстровим №12519.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» (04071, м.Київ, вул.Верхній Вал,28/12, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1261 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29 квітня 2021 року.

Суддя С.Ю.Казак