Справа № 462/729/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року головуючий суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

АТ «Мегабанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №60-028-850-2-19-Г від 07.06.2019 р. у розмірі 105789,61 грн., що складається з залишкової суми заборгованості за кредитом 69577,59 грн., залишку нарахованих та несплачених процентів 5,99 грн., залишку нарахованої та несплаченої комісії 892,13 грн., штрафу за кредитним договором 35313,90 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 07.06.2019 р. між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 60-028-850-2-19-Г , відповідно до умов якого відповідачу надано грошові кошти у розмірі 78475,34 грн. на строк з 07.06.2019 року до 06.06.2022 р. із сплатою 15,00 процентів річних. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань виникла заборгованість, яка станом на 15.01.2021 року становить 105789,61 грн. Відтак, просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 02.03.2021 року відкрито провадження у справі розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

У вказаний строк відповідач не подав відзив на позовну заяву, який має відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, поважних причин такого суду не повідомив.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.

Із змісту ст. 627 ЦК України вбачається, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 07.06.2019 року між Акціонерним товариством «Мегабанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 60-028-850-2-19-Г, відповідно до умов якого відповідачу надано грошові кошти у розмірі 78475,34 грн. на строк з 07.06.2019 року до 06.06.2022 р. із сплатою 15,00 процентів річних /а.с.4/.

Крім вказаних процентів позичальник зобов`язався також сплатити комісійні винагороди та виконати всі інші зобов`язання /а.с.4/.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника з усіма його умовами та Правилами, які розміщені на офіційному сайті банку та/або у відділеннях банку п. 5.5 Кредитного договору.

При укладанні вищевказаного Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Пунктом 4.1. кредитного договору визначено, що повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами передбаченими договором.

Згідно п.6.2.3. Правил обслуговування клієнтів в АТ «Мегабанк» проценти за користування Кредитом сплачуються відповідачем щомісяця в залежності від форми /стандартна/ануїтетна/, визначеної Договором.

Відповідно до п.4.3. Кредитного договору нарахування процентів за користування Кредитом проводиться з 1-го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої Договором.

Відповідно до п.2.8 кредитного договору за обслуговування кредитної заборгованості відповідач сплачує комісійну винагороду в розмірі 2,7% від суми кредиту.

Згідно п.2.9 кредитного договору розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу /крім першого та останнього/ та суму щомісячної комісійної винагороди сплачується щомісячно, не пізніше останнього робочого дня звітного місяця.

Пунктом 6.3 кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язується у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та/або комісійної винагороди понад 90 /дев`яносто/ календарних днів, сплатити кредитодавцеві штраф у розмірі 45% від суми кредиту.

Як вбачається із матеріалів справи, АТ «Мегабанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, що підтверджується заявою на видачу готівки від 07.06.2019р./а.с.26/.

Згідно із виписок з особових рахунків № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , відповідач своєчасно та в повній сумі не сплачував щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за період з 01.12.2019 р. по 31.12.2020 р. /а.с.10-19/.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. /ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України/

Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. /ч.2 ст. 615 ЦК України/

Відповідно до частини першої статі 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами /з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.

Звернення до суду із вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв`язку з порушенням умов договору згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов`язань. Це спосіб цивільно-правової відповідальності боржника.

При вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК України і виходити з того, що якщо договором встановлений обов`язок позивальника повернути кредит частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати неустойки.

Відповідно до ч.2 ст. 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Станом на 15.01.2021 року розмір заборгованості відповідача перед банком за кредитним договором №60-028-850-2-19-Г від 07.06.2019 р. становить 105789,61 грн., що складається з залишкової суми заборгованості за кредитом 69577,59 грн., залишку нарахованих та несплачених процентів 5,99 грн., залишку нарахованої та несплаченої комісії 892,13 грн., штрафу за кредитним договором 35313,90 грн.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ «Мегабанк» понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн., який сплачено позивачем при зверненні з даним позовом до суду.

Керуючись ст. 525, 526, 549, 610-612, 615, 625, 629, 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 264, 265, 274-279 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

позовні вимоги Акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_8 ) на користь Акціонерного товариства «Мегабанк» (місцезнаходження: м. Харків, вул. Алчевських, 30, , МФО 351629) заборгованість за кредитним договором №60-028-850-2-19-Г від 07.06.2019 р. у розмірі 105789,61 грн., що складається з залишкової суми заборгованості за кредитом 69577,59 грн., залишку нарахованих та несплачених процентів 5,99 грн., залишку нарахованої та несплаченої комісії 892,13 грн., штрафу за кредитним договором 35313,90 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_8 ) на користь Акціонерного товариства «Мегабанк» (місцезнаходження: м. Харків, вул. Алчевських, 30, , МФО 351629) судові витрати у розмірі 2270,00 /дві тисячі двісті сімдесят/ гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, або в строки та порядку, передбаченому ст. 354, 355 ЦПК України.

Текст судового рішення складений 28 квітня 2021 року.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.