Справа № 365/265/21
Номер провадження: 2/365/246/21
07 вересня 2021 року смт. Згурівка
Згурівський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.
за участю секретаря судового засідання НОСОВОЇ О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Згурівська селищна рада Броварського району Київської області, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, -
02.06.2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що вона та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано судом. Від шлюбу у них народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2014 року відповідач з донькою не проживає, не цікавиться її здоров`ям та життям, участі у вихованні не бере. Матеріального утримання не надає. Відповідач свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, а тому позивачка просить суд позбавити його батьківських прав щодо неповнолітньої доньки.
Ухвалою суду від 02 червня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 18 серпня 2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.
Відповідач ОСОБА_2 до суду відзив у відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України не подав, хоча судом йому було роз`яснено право на подачу відзиву в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
В судове засідання учасники справи не з"явились.
Представники позивачки ОСОБА_1 - адвокат Костенко О.М. та представник третьої особи Згурівської селищної ради Мокронос В. направили до суду заяви, в яких просили слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не з`явився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення на веб-сайті «Судової влади», про причини неявки в судові засідання суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності, відзиву та заперечень проти позову до суду не направив.
Суд визнав можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, належно повідомлених про день, час і місце розгляду справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін, та неявка учасників справи не перешкоджає слуханню справи.
Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзиву до суду не подав та сторона позивачки не заперечує проти такого вирішення справи.
Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано судом (копія рішення Згурівського районного суду Київської області від 26.10.2015 року у справі № 365/797/15-ц - а.с.5), та є батьками неповнолітньої дитини, доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження - а.с.6).
Позивачка ОСОБА_1 та неповнолітня донька ОСОБА_3 зареєстровані та фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 . За місцем проживання створені належні умови для проживання неповнолітньої дитини. Вказана квартира належить на праві власності позивачці. Також за вказаною адресою зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , проте за вказаною адресою він не проживає з 2014 року (копія договору дарування житлової квартири - а.с.14, акт обстеження житлово-побутових умов проживання неповнолітньої - а.с.8).
Позивачка ОСОБА_1 працює у Згурівській ЗОШ І-ІІІ ступенів Згурівської селищної ради на посаді вчителя англійської мови з 02 вересня 2002 року (довідка навчального закладу - а.с.10). За місцем роботи позивачка характеризується позитивно характеристика - а.с.13). Стан здоров`я позивачки задовільний, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться (медичні довідки - а.с.16-18).
Неповнолітня ОСОБА_3 навчається з Згурівській ЗОШ І-ІІІ ступенів з 01 вересня 2019 року. Під час навчання відповідач ОСОБА_2 не приймав участі у шкільному житті дитини, не відвідував батьківські збори, успішністю доньки не цікавився (довідка навчального закладу - а.с.9). За місцем навчання неповнолітня характеризується позитивно, як здібна та сумлінна учениця та товариська особистість (характеристика - а.с.11-12). Стан здоров`я неповнолітньої загалом задовільний, вона знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом: хронічний тонзиліт (медична довідка - а.с.15).
Згурівською селищною радою, як органом опіки і піклування, затверджено висновок про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 (копія рішення виконавчого комітету Згурівської селищної ради від 16.06.2021 року № 220 - а.с.33, висновок - а.с.34-35).
Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
В силу положення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці звертає увагу, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт оскарження заявником заяви про позбавлення батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до сина (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року). Зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. При цьому звертає увагу на те, що позивач у цій справі намагався побачити дитину та оскаржував заяву про позбавлення батьківських прав і цей факт міг свідчити про його інтерес до дитини.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.
11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.
У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100).
Відповідач ОСОБА_2 свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов"язків щодо своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не займається її вихованням, не цікавиться її навчанням, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, морально та матеріально не підтримує. З огляду на це, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до його доньки.
З огляду на клопотання позивачки, суд не застосовує до відповідача ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.150,155,164,166,167 СК України, ст.ст. 2,19,81,141,263,265,280,281,282,284 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Згурівська селищна рада Броварського району Київської області, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кзил Агач Казахстан, батьківських прав по відношенню до його малолітньої дитини, дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Не застосовувати до ОСОБА_2 ст. 141 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачкою до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В. ХИЖНИЙ