Справа №173/2638/21
Провадження №2/173/1069/2021
У Х В А Л А

іменем України

14 грудня 2021 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Петрюк Т.М.

при секретареві - Рудовій Л.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровська міська рада Дніпропетровської області, Верхньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Дніпро) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини про батька,-

ВСТАНОВИВ:

До Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області звернувся позивач, ОСОБА_1 , з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровська міська рада Дніпропетровської області, Верхньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Дніпро) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини про батька .

Разом з позовною заявлю подано заяву про забезпечення позову.

Заявник просить забезпечити позов шляхом заборони перетинання державного кордону України малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в напрямку виїзд з України у будь-чийому супроводі.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову посилається на те, що ним подано до суду позов про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини про нього, як про батька стосовно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Йому стало відомо, що відповідачка оплатила та подала документи для виїзду на постійне місце проживання її та сина зі своїм новим співмешканцем до іншої країни. На даний час відповідачу не потрібно отримувати його згоду на виїзд дитини за межі держави в зв`язку з відсутністю документального підтвердження його батьківства.

Вважає, що виїзд дитини за кордон суттєво ускладнить або взагалі унеможливить виконання ним його батьківських обов`язків та реалізацію батьківських прав щодо дитини, що й стало підставою звернення до суду.

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду

Пунктом 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України встановлено вид забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду)

Прохаючи вжити заходів забезпечення позову позивач посилається на те, що у разі задоволення його позову, суттєво ускладнить або взагалі унеможливить виконання ним його батьківських обов`язків та реалізацію батьківських прав щодо дитини, та унеможливить ефективний захист або поновлення його прав.

В свою чергу відповідно до ч . 2 ст. 149 ЦПК України метою забезпечення позову є встановлення, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Тобто метою забезпечення позову є зовсім інші обставини, ніж ті, на які посилається заявник в заяві про забезпечення позову.

Як вбачається з доданих до позовної заяви матеріалів, вбачається, що відсутні докази того, сторони перебували в фактичних шлюбних відносинах та що дитина походить від позивача і позивачем виконувались батьківські права щодо народженої відповідачкою дитини.

Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України № 789 ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного , розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя. необхідних для розвитку дитини.

На даний час батьківство заявника стовно дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не доведене. З часу народження дитини і звернення позивача з позовом до суду пройшов дость тривалий час і позивачем не вживались заходи щодо встановлення свого батьківства по відношенню до дитини.

Відповідно до ст. 33 Конституції України - Кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Заявником не обґрунтовано в чому буде полягати ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду у випадку невжиття даного заходу забезпечення позову, які заявник просить застосувати..

Також суд не вбачає яким чином будуть порушенні права позивача стосовно виконання ним своїх батьківських обов`язків, оскільки навіть при виїзді дитини за межі держави, використовуючи сучасні засоби зв`язку позивач не буде позбавлений права на спілкування з дитиною, чи виконання обов`язків щодо її утримання.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що вимоги про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони перетинання державного кордону України малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., в напрямку виїзд з України у будь-чийому супроводі, задоволенню не підлягають, оскільки це призведе до порушення права дитини щодо вільного пересування.

Виходячи з вищевикладеного, підстав для вжиття заходів забезпечення позову у виді, який просить застосувати заявник , суд не вбачає

Керуючись ст. ст. 149-153 Цивільного процесуального кодексу України, судя,-

УХВАЛИВ:

Вимоги за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровська міська рада Дніпропетровської області, Верхньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Дніпро) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини про батька шляхом заборони перетинання державного кордону України малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., в напрямку виїзд з України у будь-чийому супроводі - залишити без задоволення

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи, яким ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної копії ухвали.

Ухвала складена 14.12.2021 року

Суддя Петрюк Т.М.

Направлена до ЄДРСР: 14.12.2021 року

Дата набирання законної сили: 30.12.2021 року