Справа №409/2392/21
Пров.№2/409/592/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2021 року смт Білокуракине
Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді: А.О.Титова
за участю секретаря судового засідання: А.М.Малик
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Білокуракинського районного суду Луганської області цивільну справу за позовом Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєверодонецького району Луганської області до ОСОБА_1 , про позбавлення батьківських прав, -
Позивач - Лисичанська міська військово-цивільна адміністрація Сєверодонецького району Луганської області, звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , про позбавлення батьківських прав.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Суразького районного суду Брянської області від 05.04.2019 року ОСОБА_2 позбавлений батьківських прав у відношенні ОСОБА_3 . Вироком Суразького районного суду Брянської області від 17.01.2018 року ОСОБА_1 засуджена до трьох років позбавлення волі в колонії загального режиму, вирок набрав законної сили 03.01.2018 року, кінець строку відбування покарання 22.08.2020 року. ОСОБА_1 рішенням Суразького районного суду Брянської області від 02.10.2018 року позбавлена батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_5 був влаштований до ДБЗЗ «Клинцовий будинок дитини», РФ на повне державне забезпечення на підставі заяви батька дитини. Після позбавлення батька дитини батьківських прав опікуном ОСОБА_3 було призначено ОСОБА_6 . Постановою адміністрації муніципального округу Головинський від 25.02.2020 року № 103 ОСОБА_6 було звільнено від виконання обов`язків опікуна, ОСОБА_3 направлено до ДКЗ «Соціально-реабілітаційний центр для неповнолітніх «Алтуф`єво»» м. Москви. 27.07.2020 року на ім`я ОСОБА_3 виготовлено посвідчення особи для повернення в Україну. 27.08.2020 року ОСОБА_3 узято на первинний облік у службі у справах дітей військово-цивільної адміністрації м. Лисичанська. Розпорядженням керівника Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєверодонецького району Луганської області від 27.08.2020 року № 135 та 138, малолітня дитина була влаштована до прийомної сім`ї ОСОБА_7 . Оскільки батьки дитини самоусунулися від виховання дитини, позивач просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_1 батьківських прав у відношенні її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.
Відповідачка в судове засідання 16.11.2021, 24.11.2021, 06.12.2021 року не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Причин неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило.
Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував.
06.12.2021 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі кожний окремо і в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
На підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно ч.1 ст. 9 Конвенції про права дитини Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до п.15, 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновленні і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Як було встановлено в судовому засіданні, від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дитини відповідач ОСОБА_1 самоусунулася. Дитина проживає без батьків, відповідачка взагалі дитиною не цікавиться, не відвідує її, не цікавиться її життям, здоров`ям та навчанням, дитину не утримує. Таким чином, суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно її сина, що буде відповідати інтересам дитини.
Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Судом встановлено, що питання стягнення аліментів на дитину наразі не може бути вирішене, оскільки ще не визначено, хто буде стягувачем за вимогою про стягнення аліментів.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Таким чином, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, із відповідача на користь держави підлягає стягненню 908,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 9, 12 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВРУ 27.02.1991р., Постановою № 3 Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст.ст. 150, 164-166, 194 СК України,, ст.ст. 9, 10, 12, 13, 77-81, 141, 259, 263-265, 272-273, 280-289, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити.
Позбавити громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав у відношенні малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 передати органу опіки та піклування Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєверодонецького району Луганської області до встановлення опіки.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: Лисичанська міська військово-цивільна адміністрація Сєверодонецького району Луганської області, , місцезнаходження за адресою: вул. ім. М. Грушевського буд. 7 м. Лисичанськ Луганської області.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП невідомий, зареєстрована за адресою: смт. Юр`ївка Лутугінського району Луганської області.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області А.О. Титов