справа № 208/8143/21
№ провадження 2-з/208/286/21
УХВАЛА

про забезпечення позову

23 листопада 2021 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., розглянув заяву ОСОБА_1 «про забезпечення позову», -

встановив:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про поділ спільного майна подружжя». Згідно до змісту позовних вимог позивач, просить:

1. Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , наступне майно:

Житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Транспортний засіб автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель PASSAT 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 ;

Транспортний засіб автомобіль марки AUDI модель А6 2006 року випуску, VIN-код: НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_5 .

2. В порядку поділу спільного майна подружжя визначити частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , рівними по частці за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , та визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

3. В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на транспортний засіб автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель PASSAT 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 .

4. Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , грошову компенсацію в розмірі 55 000 (п`ятдесят п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

5. Покласти судові витрати на відповідача.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 листопада 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про поділ спільного майна подружжя», постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Одночасно з позовною заявою стороною позивача подано заяву «про забезпечення позову». Згідно до змісту заяви, просить:

- Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

житловий будинок розташований за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрований за ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ), а також заборонити будь-яким іншим особам вчиняти буд-які дії щодо будинку;

транспортний засіб - автомобіль марки VOLKSWAGEN моделі PASSAT, 2008 року випуску номерний знак транспортного засобу НОМЕР_6 , зареєстрований за ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ), а також заборонити будь-яким іншим особам вчиняти буд-які дії щодо автомобіля.

В обґрунтування заяви адвокат Кот Є.О. зазначив, що предметом позову є поділ спільного майна подружжя. Зазначене майно є спільною сумісною власністю подружжя, яке перебуває в фактичному володінні відповідача разом з оригіналами правовстановлюючих документів. Застосування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту та заборони вчиняти певні дії щодо майна, зможуть запобігти зловживанню відповідачем обставиною, що він записаний як єдиний власник і усунуть можливість його відчуження.

Вивчивши доводи поданої заяви про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.153 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень п. 1, п. 2 та п. 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до роз`яснень, даних у п. п. 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з врахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 березня 2019 року у справі № 824/239/2018).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2019 року у справі № 308/3824/16-ц.

Враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір щодо поділу спільного майна подружжя, та можливість відповідача здійснити відчуження майна, що є предметом спору на користь третіх осіб в будь-який час, а тому незастосування забезпечення позову шляхом накладенням арешту на зазначене майно та забороною на його відчуження може зробити неможливим виконання рішення суду, що порушить права позивача, тому необхідність забезпечення позову у спосіб, обраний позивачем, слід визнати обґрунтованим.

При цьому, забезпечення даного позову саме у такий спосіб не позбавлятиме відповідача права користування спірним транспортним засобом та не порушуватиме його прав та законних інтересів.

Керуючись ст.ст. 149-153, 157,158, 258- 260 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 «про забезпечення позову» у цивільній справі № 208/8143/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про поділ спільного майна подружжя» - задовольнити повністю.

Накласти арешт на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , та заборонити будь-які реєстраційні дії з вказаним житловим будинком.

Накласти арешт на транспортний засіб - автомобіль марки VOLKSWAGEN моделі PASSAT, 2008 року випуску, номерний знак транспортного засобу НОМЕР_6 , зареєстрований за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , та заборонити будь-які реєстраційні дії з вказаним автомобілем.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Суддя Івченко Т. П.