Провадження №2/369/1952/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2021 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Дубас Т.В.

при секретарі Мазурик Д.С., Бугайовій М.В.,

за участю представник позивача Донець В.В,

представника відповідача

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кустової Т.В.,

Представника відповідача

Акціонерного товариства «ВТБ Банк» Самойленко С.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 6 в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ВТБ Банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» про визнання договору відступлення права вимоги та результатів торгів недійсними, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ВТБ Банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» про визнання договору відступлення права вимоги та результатів торгів недійсними.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 листопада 2019 року позовну заяву передано на розгляд Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 лютого 2020 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

23 червня 2020 року представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подано до суду заяву про зміну позовних вимог.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

01 вересня 2021 року представником відповідача ФГВФО - Кустовою Т.В. подано до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки сторонами оскаржуваних договорів є юридичні особи, а тому справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 заперечував, щодо задоволення клопотання про закриття провадження у справі.

У судовому засіданні представник відповідача ФГВФО - Кустова Т.В. підтримала своє клопотання про закриття провадження у справі та просила його задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача АТ «ВТБ Банк» - Самойленко С.В. підтримав клопотання про закриття провадження у справі та просив його задовольнити.

У судове засідання представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, причини його неявки суду невідомі.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 ГПК України.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Наведена норма свідчить, що законодавець відніс до юрисдикції господарських судів справи: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; 2) у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Судом встановлено, що 08 серпня 2019 року між АТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» було укладено договір №10-РБ про відступлення прав вимоги, за яким Банк відступив на користь ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» права вимоги за кредитним договором № 101.8-01/130 від 22.07.2011; Іпотечним договором № 101.8-01/130 від 22.07.2011, реєстраційний номер №3551; Договором поруки № 101.8-01/130 від 22.07.2011.

Також, 08 серпня 2019 року між АТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» було укладено договір про відступлення прав за Договором іпотеки на підставі якого до ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» перейшли усі наявні права вимоги, що випливають з Іпотечного договору № 101.8-01/130 від 22.07.2011, реєстраційний номер №3551.

Відповідно до заявлених позовних вимог ОСОБА_1 просить визнати недійсними Договір про відступлення права вимоги №10-РБ від 08 серпня 2019 року, що укладений між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» та Договір про відступлення прав за Договором Іпотеки від 08 серпня 2019 року, що укладений між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо».

Тобто, предметом спору в даній справі є оскарження ОСОБА_1 договорів укладених між юридичними особами (ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо»), щодо відступлення права вимоги за кредитним договором №101.8-01/130 від 22 липня 2011 року, укладеним між Банком та ОСОБА_1 , а також щодо відступлення права вимоги за договором забезпечення, який є похідним договором, що забезпечує вищевказаний кредитний договір. Зазначений спір виник з іпотечних та кредитних правовідносин за участю юридичних осіб.

Відповідно до положень частини 2 статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, мають юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, у тому числі й фізичні особи, які не є підприємцями. Випадки, коли справи у спорах, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, підвідомчі господарському суду, визначені статтею 20 ГПК України.

Отже, до юрисдикції господарських судів належать справи у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Водночас, положення п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України не зумовлюють належність до господарської юрисдикції справ виключно необхідністю здійснення господарської діяльності всіма учасниками справи, оскільки передбачають, що у спорах, які виникають з кредитних та іпотечних правовідносин, цілком достатнім для їх належності до господарської юрисдикції є те, що сторонами основного зобов`язання мають бути юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Крім того, оспорювані договори укладено між відповідачами як суб`єктами господарювання та в ході проведення ними господарської діяльності.

З урахуванням викладеного, вирішення спору за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ВТБ Банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» відноситься до юрисдикції господарського суду.

Такий висновок ґрунтується на висновках, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/1733/18, постанові Верховного Суду від 21 квітня 2020 року в справі № 910/17433/19.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 256, ст.ст. 260, 261 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі № 761/44141/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ВТБ Банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» про визнання договору відступлення права вимоги та результатів торгів недійсними.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду, а також через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 03.09.2021.

Суддя: Т.В. Дубас