Справа №2-4102/11 6/760/701/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.

за участю секретаря судового засідання Омельченко Ю. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», ОСОБА_1 , про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (далі - ТОВ «Брайт Інвестмент») звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, посилаючись на те, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 08 серпня 2011 року у справі № 2-4102/11 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») заборгованість за кредитним договором від 14 липня 2006 року № 1031/П/21/2006-980.

05 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank, згідно з яким право вимоги до боржника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором від 14 липня 2006 року № 1031/П/21/2006-980, перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп». Крім того, 30 вересня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» відступило право вимоги за вищевказаним кредитним договором ТОВ «Брайт Інвестмент».

На виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 08 серпня 2011 року видано виконавчий лист, який було виявлено в матеріалах кредитної справи № 1031/П/21/2006-980, отриманої від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Заявник зазначає, що ним був пропущений строк для подачі виконавчого листа № 2?4102/11 до виконання з поважних причин, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» відступило право вимоги на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» лише 30 вересня 2020 року, тож раніше зазначеного строку, заявник не міг знати про наявність виконавчого листа. Отже, вищезазначені обставини виникли незалежно від волі заявника та унеможливили вчинення процесуальних дій у визначений законом та судом строк.

Ураховуючи викладене заявник просив замінити сторону виконавчого провадження, а саме - стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Брайт Інвестмент», та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду питання, в судове засідання не з`явились, що відповідно до частини третьої статті 442 ЦПК України не перешкоджає розгляду питання про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання. Представник заявника просив проводити розгляд заяви у їх відсутність.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши доводи поданої заяви, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного.

Суд установив, що заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 08 серпня 2011 року позов ПАТ «КБ «Надра» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 14 липня 2006 року № 1031/П/21/2006-980 у сумі 23 719,05 грн, а також суму сплачених судових витрат - 357,19 грн.

22 червня 2012 року представником ПАТ КБ «Надра» були отримані виконавчі листи на виконання заочного рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 08 серпня 2011 року.

04 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank, згідно з яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» перейшло право вимоги, в тому числі й до боржника за кредитним договором від 14 липня 2006 року № 1031/П/21/2006-980.

Крім того, 30 вересня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank_01, згідно з яким право вимоги, в тому числі й до боржника за кредитним договором від 14 липня 2006 року № 1031/П/21/2006-980 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент».

Відповідно до пункту 1 цього Договору «за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первинний кредитор відступає Новому кредитору належні Первісному Кредитору, а Новий кредитор набуває права вимоги Первісного кредитора до позичальників за кредитними договорами, та всіма іншими похідними договорами, права з якими виникають у Нового кредитора у зв`язку із набуттям прав на умовах цього Договору, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту(овердрафту)) з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору…»

З Додатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги, укладеного 30 вересня 2020 року вбачається, що до правонаступника стягувача перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором від 14 липня 2006 року № 1031/П/21/2006-980.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 512, 513 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не бере ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є йото стороною.

Згідно з частиною першою статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 55 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу, тобто процесуальне правонаступництво можливо на будь-якій стадії цивільного процесу, а згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією.

Так, у частині першій, частині другій статті 442 ЦПК України вказано, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником, заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець, аналогічна норма міститься і в пункті 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» .

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок чого відбувається вибуття сторони зі спірних встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторони виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як у відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадій процесу. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року № 61-12076св18.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви ТОВ «Брайт Інвестмент» в частині заміни сторони виконавчого провадження.

Щодо заявленої вимоги про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

На момент набрання рішенням законної сили діяли положення Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21 квітня 1999 (в редакції станом на 04 червня 2011 року).

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року було передбачено, що виконавчі документи може бути пред`явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Статтею 23 зазначеного Закону передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, відповідно до частини першої статті 12 якого виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року у справі № 3-рп/2001).

Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування його норм до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Аналогічний по суті висновок зроблений в постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 521/21810/17, від 29 січня 2020 року у справі № 344/19847/18, від 16 вересня 2020 року у справі № 242/2375/16-ц, від 15 жовтня 2020 року у справі № 202/20331/13-ц.

Як вбачається з матеріалів справи та виконавчого листа № 2-4102/11, виданого 22 червня 2021 року рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 08 серпня 2011 року набрало законної 19 серпня 2011 року.

Відповідно до відмітки державного виконавця, яка міститься на виконавчому листі, його було повернуто стягувачу 20 грудня 2013 року на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 № 606-XIV.

Отже строк пред`явлення виконавчого документа, відповідно до вимог статті 23 зазначеного Закону, перервався та розпочався заново з 20 грудня 2013 року.

Таким чином строк пред`явлення виконавчого листа № 2-4102/11 до виконання сплив 20 грудня 2014 року.

З урахуванням викладеного, строк пред`явлення виконавчого листа на виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 08 серпня 2011 року сплив ще до придбання ТОВ «Брайт Інвестмент» 30 вересня 2020 року права вимоги до боржника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором від 14 липня 2006 року № 1031/П/21/2006-980.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

При цьому поважні причини - це ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Таким чином, з урахуванням пропуску визначеного Законом України «Про виконавче провадження» строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання ще до передачі прав вимоги заявнику, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви ТОВ «Брайт Інвестмент» в цій частині та відповідно залишення її без задоволення.

З урахуванням викладеного та на підставі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви ТОВ «Брайт Інвестмент»

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 55, 260, 433, 442 ЦПК України, статтями 512, 513, 514, 516 ЦК України, статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року, статтями 5, 15 Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», ОСОБА_1 , про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задовольнити частково.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» (, місцезнаходження: 49019, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 54, оф. 402) у справі № 2-4102/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 14 липня 2006 року № 1031/П/21/2006-980.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (частина перша статті 355 ЦПК України) або через суд першої інстанції (пункт 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л. М. Ішуніна