233 Справа № 2-579/2010
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Левчук О.О.,

за участю секретаря Рамазанової В.Х.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніко Фінанс», позивач Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», про відновлення втраченого судового провадження в цивільній справі №2-579/2010, відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

27 липня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніко Фінанс», позивач Публічне акціонерне товариства «Укрсиббанк» звернулось до Костянтинівського міськрайонного суду із заявою про повне відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі №2-579/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22 березня 2010 року Центрально-Міським районним судом міста Макіївки Донецької області було ухвалено заочне рішення, яким було стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 19 грудня 2007 року у розмірі 47322 доларів США 39 центів, що за курсом НБУ станом на 28.10.2009 року складає 378938,77грн., а також стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» судовий збір у розмірі 1700,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00грн., а всього стягнути 1820,00грн.

08.12.2011 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта банк» укладено договір купівлі продажу прав вимоги, відповідно до умов якого АКІБ «Укрсиббанк» відступив, а ПАТ «Дельта банк» прийняв права вимоги за кредитами, у т.ч. й за договором про надання споживчого кредиту від 19.12.2007 року № 0, укладеним між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 .

На підставі договору від 16 вересня 2020 року № 23305/К/1, укладеного між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «ФК «Юніко Фінанс» до останнього перейшли права вимоги.

Заявник просить суд повністю відновити втрачене судове провадження в цивільній справі №2-579/2010 з метою належного виконання заочного рішення про стягнення заборгованості.

Відповідно до ст.490 ЦПК України заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Як вбачається зі змісту заяви та доданих до неї документів, рішення видав Центрально-Міський районний суд м. Макіївка.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» та розпорядження ВССУ від 27 березня 2015 року №19/0/38-15 «Про визначення підсудності справ» визначено, що Костянтинівському міськрайонному суду Донецької області підсудні справи, які були підсудні Червоногвардійському районному суду м. Макіївка.За таких обставин заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніко Фінанс» про відновлення втраченого судового провадження підлягає розгляду Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник позивача та відповідачі у судове засідання не з`явились, про час та місце його проведення були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на це суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд вбачає підстави для відновлення втраченого судового провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому ЦПК України. Згідно зі ст.489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду. Стаття 494 ЦПК України передбачає, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Судом встановлено, що 22 березня 2010 року Центрально-міським районним судом м. Макіївки було ухвалено заочне рішення, яким стягнено солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 19 грудня 2007 року у розмірі 47322 доларів США 39 центів, що за курсом НБУ станом на 28.10.2009 року складає 378938,77грн., а також стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» судовий збір у розмірі 1700,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00грн., а всього стягнути 1820,00грн. (а.с. 15-16)

Матеріали цивільної справи №2-579/2010 перебували у Центрально-Міському районному суді м. Макіївка, будівля якого знаходиться у місті Макіївка Донецької області, яке у теперішній час не контролюється органами державної влади України, та до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області не надходили.

Нормами ст.1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено період проведення антитерористичної операції як час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; визначено територію проведення антитерористичної операції як територію України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» в районі проведення антитерористичної операції на час її проведення може бути встановлено спеціальний порядок; на вимогу керівників учасників антитерористичної операції підприємства, установи та організації, що знаходяться в районі проведення антитерористичної операції, частково або повністю припиняють свою роботу.

Цивільні справи, що перебували в архіві Центрально-Міського районного суду м. Макіївка, у зв`язку із дією розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 березня 2015 року №19/0/38-15 щодо зміни територіальної підсудності справ (зі змінами), на зберігання до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області не надходили (а.с.23).

Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному законодавству, суд за таких обставин вважає обґрунтованим висновок про можливу втрату судового провадження в цивільній справі №2-579/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

Для відновлення тексту заочного рішення Центрально-Міського районного суду м. Макіївка від 22 березня 2010 року по справі №2-579/2010 використано електронну копію рішення суду, яку підписано електронним цифровим підписом судді та внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Частиною 1 ст.7 цього Закону вказано, що у текстах судових рішень, що відкриті для загального доступу через оприлюднення на офіційному веб-порталі судової влади або офіційне опублікування, не можуть бути розголошені відомості, що дають можливість ідентифікувати фізичну особі. Такі відомості замінюються літерними або цифровими позначеннями.

Пунктом 2 розділу ІХ порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень вказано, що дозвіл на повний доступ до судових рішень надається, зокрема, суддям.

Повний доступ до судових рішень режим доступу до внесених до Реєстру електронних копій судових рішень, який передбачає можливість одержання та використання інформації, що міститься у Реєстрі, зокрема відомостей, які не можуть бути розголошені в судових рішеннях, відкритих для загального доступу.

Тож, при здійсненні судочинства Закон України «Про доступ до судових рішень» наділяє суд повноваженнями використовувати текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесене до Реєстру.

Відповідно до положень ч.ч.1-2 ст.3 Закону України від 22 грудня 2005 року №3262-IV «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень - автоматизованої системи збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Процедуру формування та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень визначає Порядок ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 року №740 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2009 року №1007).

Згідно з абз.4 п.3 Порядку електронна копія судового рішення складений в суді у вигляді електронних даних ідентичний судовому рішенню за документарною інформацією та реквізитами електронний документ, засвідчений електронним цифровим підписом особи, що підписала зазначене рішення, який може бути перетворений електронними засобами у візуальну форму. П.п.12-13 Порядку передбачено, що суди надсилають адміністраторові Реєстру копії всіх судових рішень виключно в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису, що передує видачі копії судового рішення. Електронні копії судових рішень надсилаються відповідальною особою апарату суду не пізніше дня, що настає після ухвалення (постановлення) судового рішення.

Отже, повна копія електронного рішення Центрально-Міського районного суду м. Макіївка від 22 березня 2010 року по справі №2-579/2010 із Єдиного державного реєстру судових рішень (а.с.15-16) є належним та допустимим доказом у даній справі.

Відновлення втраченого судового провадження необхідно заявнику для отримання виконавчого листа для звернення його до виконання.

Згідно ч.1 ст.493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: 1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); 2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; 3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; 4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; 5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; 6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; 7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Частиною 1 статті 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

На підставі зібраних і перевірених матеріалів, суд вважає встановленим точний і повний зміст рішення Центрально-Міського районного суду м. Макіївка від 22 березня 2010 року по справі №2-579/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніко Фінанс» та часткового відновлення втраченого судового провадження в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором в частині змісту рішення Центрально-Міського районного суду м. Макіївка від 22 березня 2010 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.488-490, 493-494 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніко Фінанс», позивач Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відновлення втраченого судового провадження - задовольнити.

Частково відновити втрачене судове провадження в цивільній справі №2-579/2010, яка розглядалась Центрально-Міським районним судом м. Макіївка за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

Вважати встановленим зміст відновленого рішення Центрально-Міського районного суду м. Макіївки від 22 березня 2010 року по справі №2-579/2010 (повний текст) в наступній редакції:

«

Справа № 2-579/2010р./

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2010 року Центрально-Міський районний суд м. Макіївки Донецької області в складі: головуючого судді Андрюшиної Л.А., при секретарі Ковальовій Ю.В., заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Макіївці цивільну справу за позовом

Акціонерного комерційного інноваційного банку

«УкрСиббанк»

до ОСОБА_1 , ОСОБА_2

про стягнення суми заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № 0 від 19 грудня 2007 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит в іноземній валюті у розмірі 43230,00 доларів США строком до 18.12.2037 року, зі сплатою 12,90% відсотків річних за користування кредитом. Кредит було надано для придбання трикімнатної квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно п.п. 1.1. кредитного договору відповідач ОСОБА_1 зобов`язався щомісячно сплачувати кредит відповідно до графіка погашення кредиту, а також сплачувати відсотки згідно з п.п.1.3.1, 1.3.4 кредитного договору з 01 по 10 число кожного місяця. Але, відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 28.10.2009 року загальна сума простроченої заборгованості складає 1868 доларів США 78 центів, з яких: заборгованість по строковим процентам за користування кредитом 980 доларів США 93 центів, прострочена заборгованість за відсотками 4198 доларів США 47 центів. Пунктом 4.1 кредитного договору встановлено, що у випадку порушення термінів погашення будь-яких грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором, зокрема термінів повернення кредиту та/або термінів сплати процентів за кредит, банк має право вимагати сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Станом на 28.10.2009 року загальний розмір нарахованої пені за кредитним договором складає 233 доларів США 87 центів. До теперішнього часу зазначену заборгованість і пеню відповідачем не сплачено та частина кредиту, що залишилася до виплати за кредитним договором складає 41909 долів США 12 центів. З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором 19 грудня 2007 року з відповідачкою ОСОБА_2 був укладений договір поруки №166152. Згідно п.1.3 договору поруки, відповідачка ОСОБА_2 зобов`язалась відповідати перед банком в тому ж обсязі, що і відповідач ОСОБА_1 за кредитним договором, зокрема за повернення основної суми заборгованості, відсотків за користування кредитом, а також сплати пені та інших штрафних санкцій, встановлених кредитним договором. Відповідно до п.1.4. договору поруки, та ст. 554 ЦК України, у випадку порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед банком солідарно, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. В зв`язку з невиконанням відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором та виниклою заборгованістю, вони вимушені звернутися до суду та просять стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 47322 доларів США 39центів, що за курсом НБУ станом на 28.10.2009 року складає 378938,77грн., а також стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 1700,00грн., та витрати на інформаційне технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00грн., сплачені позивачем при подачі позову до суду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Про день та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Суду надана заява з проханням справу розглянути у відсутності їх представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечують проти постановлення заочного рішення.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до залу судового засідання не зявилися і від них; не надійшло повідомлення про причини неявки. Про день та час розгляду справи відповідачі були повідомлені своєчасно та належним чином, в зв`язку з чим , суд відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача в своїй письмовій заяві не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 526 ЦК України , зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти .

Відповідно до кредитного договору № 0 від 19 грудня 2007 року встановлено, що між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» і відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого сторонами були прийняті на себе взаємні зобов`язання, а саме: кредитор надав позичальникові кредит в іноземній валюті у сумі 43230 доларів США 00 центів, що за курсом НБУ еквівалентно 218311,50грн. для придбання трикімнатної квартири, а останній був зобов`язаний повернути наданий кредит згідно графіку погашення кредиту та відсотків/а.с.16-21/.

Згідно з п. 1.3.1, 1.3.4 вищевказаного договору, відповідач ОСОБА_1 зобов`язався щомісячно погашати кредит згідно графіку погашення кредиту у відповідності з Додатком №1 до кредитного договору, та сплачувати відсотки у розмірі 12,90% річних за користування кредитом.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

З договору поруки № 166152 від 19 грудня 2007 року вбачається, що між позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений договір поруки. Згідно п.1.3 вказаного договору, поручитель ОСОБА_2 на добровільних засадах взяла на себе зобовязання перед кредитором відповідати по зобовязанням боржника ОСОБА_1 , які виникають з умов кредитного договору № 0 від 19 грудня 2007 року. Відповідно до п.1.4 зазначеного договору поруки, у випадку невиконання боржником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, поручитель несе перед банком солідарну з боржником відповідальність, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом, а також сплати пені та інших штрафних санкцій/а.с.13-14/.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № 0 від 19 грудня 2007 року, наданого позивачем, загальна сума заборгованості за кредитним договором, укладеним з відповідачем ОСОБА_1 , станом на 28.10.2009 року складає 47322 доларів США 39 центів, що за курсом НБУ станом на 28.10.2009 року складає 378938,77грн. /а.с.5/.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами/з простроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Таким чином, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача суму заборгованості по кредитному договору № 0 від 19 грудня 2007 року у загальному розмірі 47322,39доларів США, що за курсом НБУ складає 378938,77грн..

Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню солідарно сума судового збору у розмірі 1700,00грн. сплачена позивачем при подачі позовної заяви до суду, та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120грн.

Керуючись ст.ст.525,526,554, ч. 3 ст. 549, ч. 3 ст. 551, ч. 1 ст. 625, ч. 2 ст. 651, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10,11, 60,88, 209,212,213-215,218,224-226 ЦПК України , суд , -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 19 грудня 2007 року у розмірі 47322 доларів США 39 центів, що за курсом НБУ станом на 28.10.2009 року складає 378938,77грн..

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» судовий збір у розмірі 1700,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00грн., а всього стягнути 1820,00грн..

Заочне рішення може бути переглянуте судом шляхом подання письмової заяви відповідачем до районного суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення і подачі апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення надруковане в нарадчій кімнаті в 1-му екземплярі.

Суддя Андрюшина Л.А.»

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Костянтинівського

міськрайонного суду: О.О. Левчук