Справа № 658/391/21
(провадження №2/658/558/21)
30 серпня 2021 року Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді Лященко В.В.
за участю секретаря Яковлєвої А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Каховці Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Ієговська Анастасія Олександрівна, до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи,
Ухвалою суду від 05.02.2021 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого судового засідання та викликом сторін.
Ухвалою суду від 24.06.2021 року підготовче провадження у цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, заявою від 30.08.2021 року просила розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Представник ПрАТ «Київський страховий дім» в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, в порядку п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, про що свідчить поштовий конверт, який повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - kh.ks.court.gov.ua. Причину своєї неявки не повідомив, відзив на позов не подав.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 26.04.2016 року (а.с.14) батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 12.01.2018 року змінила прізвище на « ОСОБА_1 » (а.с.16).
Згідно зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 06.09.2018 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 про що складено відповідний актовий запис №17 (а.с.12).
Вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 10.04.2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі із позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну свого місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а.с.7-10).

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На момент ДТП, яка трапилась 24.08.2018 року, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «Київський страховий дім» поліс №АМ 3263284 (а.с.11).

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч. 5 ст.1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Постанові №4 від 01.03.2013 року Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки в п. 4 роз`яснив судам, що з огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Відповідно до роз`яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у пункті 8 його постанові від 01 березня 2013 р. № 4 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки , судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у особи, що її завдала, за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини.

Відносини відповідача та особи, яка застрахувала, ОСОБА_3 , свою цивільно-правову відповідальність за спричинену шкоду третім особам регулюються спеціальним законом, а саме Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», про що зазначено у останньому абзаці, що передує Розділу 1 цього закону. Також цим законом врегульовані відносини між позивачкою, як потерпілою особою в розумінні п. 1.3 ч. 1 ст. 1 даного закону та відповідачем, як страховиком в розумінні п. 1.2 ч. 1 ст. 1 даного закону.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо- транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до ч. 27.2 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Таким чином, малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мала право на одержання утримання від свого батька ОСОБА_4 станом на день смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Оскільки у відповідності до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» у 2018 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня становила 3 723,00 грн., отже, розмір страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника становить 134 028,00 грн.

Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Отже, заявлений представником позивача розмір моральної шкоди, характер немайнових втрат, невідворотність завданої шкоди та відповідність заявленого розміру шкоди у сумі 44 676, 00 грн. вимогам п.27.3 ст. 27 Закону, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати на момент ДТП - 3 723, 00 грн., наявністю особи першого ступеня споріднення по відношенню до загиблого, наявності законодавчого обмеження у розмірі виплат - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, суд вважає позовні вимоги в цій частині слід задовольнити.

За встановлених обставин, на підставі наявних у справі доказів, яким суд дав належну оцінку відповідно до норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, підлягає задоволенню в повном обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Ієговська Анастасія Олександрівна, - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 , суму страхового відшкодування, як грошову компенсацію за спричинену моральну шкоду, що належить малолітній дочці загиблого ОСОБА_2 в розмірі 44 676,00 грн. (сорок чотири тисячі шістсот сімдесят шість гривень 00 копійок) та суму страхового відшкодування, як грошову компенсацію за спричинену шкоду втратою годувальника, що належить малолітній дочці загиблого ОСОБА_2 в розмірі 134 028,00 грн. (сто тридцять чотири тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги із врахуванням п. 15.5 розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до Херсонського апеляційного суду через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 06 вересня 2021 року.

Суддя В. В. Лященко