провадження № 2/294/337/21
справа № 294/1666/19
РІШЕННЯ

(заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року Чуднівський районний суд Житомирської області

у складі:

головуючого - судді Лесько М.О.,

при секретарі Рижук В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чуднові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

04.12.2019 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача з вимогою про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позов обґрунтувала тим, що вона є власницею будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який набула на підставі рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 10.01.2017. У вище вказаному будинку зареєстрована відповідач, проте з 2002 року в ньому не проживає, для позивача вона є чужою людиною, яка не входить до складу її сім`ї, а є лише винаймачем житла. Реєстрація в належному позивачу будинку перешкоджає позивачеві вільно володіти, користуватись та розпоряджатись ним, користуватись пільгами, а також позивач несе зайві витрати по сплаті комунальних послуг та інших платежів.

Позивач у судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву, в якій вона просить справу розглядати у її відсутність, позов підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідач отримала особисто 29.02.2020 засобами поштового зв`язку, що підтверджено зворотнім поштовим повідомленням. Відповідач відзиву на позовну заяву, інших заяв чи клопотань до суду не подавала.

На підставі статей 211, 223, 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам у їх сукупності, встановив наступне.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 82447502, сформованого 15.03.2017 сектором державної реєстрації Чуднівської районної державної адміністрації Житомирської області, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_3 (а.с.6).

Відповідно до довідки №953 від 26.11.2019, виданої за підписом сільського голови Кілківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області Паращенка В.В., відповідач ОСОБА_2 зареєстрована в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , проте не проживає в ньому з 2002 року (а.с.7).

Відповідно до довідки №954 від 26.11.2019, виданої за підписом сільського голови Кілківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області Паращенка В.В., до складу сім`ї ОСОБА_1 , що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 входить ОСОБА_2 , на правах квартирантки.(а.с.8).

Той факт, що позивач наразі проживає одна, а відповідач відсутня за місцем реєстрації протягом останніх сімнадцяти років також підтверджується актом огляду приміщення від 26.11.2019 за підписами голови Кілківської сільської ради Паращенка В.В, членів комісії: а саме секретаря сільської ради Співак Т.П, депутата сільської ради Сверид Л.В. та поясненнями сусідів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с. 9 на звороті, 10).

Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України (надалі по тексту ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно із частиною першою статті 321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом частини першої статті 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідач, будучи зареєстрованою у будинку чинить перешкоди позивачу у здійсненні її права розпорядження своїм майном, тому її необхідно визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням, що є також одним із способів захисту права власності позивача у справі.

Виходячи з наведеного вище суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 128, 211, 223, 258-259, 263-265, 280-284, 354 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 319, 321, 391 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя: М.О. Лесько