КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/2028/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року м. Київ

Справа № 761/29457/18

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Махлай Л.Д.

за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 вересня 2020 року, ухвалене у складі судді Притули Н.Г.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Ньюс», ОСОБА_3 про визнання недостовірною інформації, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У серпні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ТОВ «1 Ньюс», ОСОБА_3 , в якому просить визнати недостовірною інформацію, поширену:

- 13.07.2018 року ТОВ «1 Ньюс» на сайті https://1news.com.ua у статті під назвою «Скандал в Державному бюро розслідувань: винуватець п`яної ДТП претендує на високу посаду» наступного змісту: «25 квітня 2015 року ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння причинив подвійне ДТП. «При спробі зникнути з місця пригоди заступник Лубенського міжрайонного прокурора ОСОБА_5 був затриманий громадянами міста. - пишуть ЗМІ»;

- 28.04.2015 року ОСОБА_3 на своєму сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 у статті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » наступного змісту: «Так 25 квітня 2015 року близько 22 години заступник Лубенського міжрайонного прокурора ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння допустив зіткнення з двома автомобілями в м.Лубни біля кафе Rock-n-Roll Pub. При спробі зникнути з місця пригоди заступник Лубенського міжрайонного прокурора ОСОБА_5 був затриманий громадянами міста»;

- зобов`язати ТОВ «1 Ньюс» невідкладно та після набрання законної сили судовим рішенням на своєму сайті https://1news.com.ua розмістити інформацію, що відомості, викладені ІНФОРМАЦІЯ_3 у статті під назвою «Скандал в Державному бюро розслідувань: винуватець п`яної ДТП претендує на високу посаду» щодо того, що «25 квітня 2015 року ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння причинив подвійне ДТП. При спробі зникнути з місця пригоди заступник Лубенського міжрайонного прокурора ОСОБА_5 був затриманий громадянами міста. - пишуть ЗМІ» - є недостовірними;

- зобов`язати ОСОБА_3 невідкладно та після набрання законної сили судовим рішенням на своєму сайті https://taras-ua.com розмістити інформацію, що відомості, викладені ІНФОРМАЦІЯ_4 у статті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » наступного змісту: «Так 25 квітня 2015 року близько 22 години заступник Лубенського міжрайонного прокурора ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння допустив зіткнення з двома автомобілями в м.Лубни біля кафе Rock-n-Roll Pub. При спробі зникнути з місця пригоди заступник Лубенського міжрайонного прокурора ОСОБА_5 був затриманий громадянами міста» - є недостовірними.

Вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачі розмістили на власних сайтах статті, які містять недостовірну інформацію. Як зазначає позивач, поширена інформація порушує його права, порушується його репутація, що перешкоджає позивачу брати рівноправну участь в конкурсі на зайняття вакантних посад у Державному бюро розслідувань або в іншому конкурсі.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09 вересня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Вказує, що судом не було встановлено факту вчинення позивачем дорожньо-транспортної пригоди в стані сп`яніння, про яку йдеться в статті відповідачів, зокрема ТОВ «1 Ньюс». Відповідач ОСОБА_3 не надав жодного відзиву на позов. Стверджує, що судом надано необґрунтовану перевагу в доведенні своєї позиції відповідачам, які не висловили жодних заперечень та не надали доказів проти того, що ОСОБА_1 25 квітня 2015 року близько 21 години по вул. Садовій в місті Лубни не було вчинено ДТП в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з цим не могло бути та не було жодних спроб зникнення з місця події та, у зв`язку з цим, затриманням громадянами міста.

Звертає увагу суду на те, що в матеріалах справи відсутній відеозапис, на який покликається відповідач та суд, причини його відсутності в матеріалах справи адвокату ОСОБА_2 невідомі. Суд не досліджував цей відеозапис та не знає змісту репортажу телекомпанії «Лубни», а тому не може надати оцінку, хто є першоджерелом інформації і про що вона є.

У наявному в матеріалах справи відеосюжеті не міститься жодних висновків і тверджень телекомпанії «Лубни» про вчинення відповідного ДТП ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, зникнення з місця події. Тому підстав оскаржувати будь-які дії вказаної особи немає. Проте відповідачі надали в своїх статтях іншу інформацію, як встановлений факт, яка відсутня в сюжеті телекомпанії «Лубни», про те, що позивач вчинив це ДТП та був в стані алкогольного сп`яніння, намагався зникнути з місця події та був затриманий громадянами міста. Більше того, в цьому відео сюжеті телекомпанії Лубни є відео фіксація місця події, пошкоджені автомобілі, їх номерні знаки, особа, яка називає своє ім`я, прізвище і по-батькові, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення внаслідок вказаного у статті ДТП - ОСОБА_6 .

Також, суд помилково вказав про те, що представник позивача не заперечував того, що першоджерелом інформації наведеної на сайті ТОВ «1 Ньюс» є телерадіокомпанія «Лубни». Посилається на те, що дивним є висновок суду про те, що ОСОБА_1 не надав доказів про те, що він є дійсно є ОСОБА_1 , про якого йдеться мова в статтях відповідачів. Жодна із сторін, як і суд, не ставив під сумнів повноваження адвоката, як представника ОСОБА_1 , так і те, що позивач є ОСОБА_1 , про якого викладена відповідна стаття на сайті та супроводжена фотографіями позивача.

Вказує, що рішення суду щодо відсутності порушення прав та інтересів позивача опублікованими статтями є невмотивованими. Частина інформації у статтях відповідачів є прямим є твердженням про доконаний факт і не має жодного характеру оціночного судження. Тому в будь-якої звичайної пересічної людини буде очевидним висновком про недоброчесність особи за наслідком того, що вона є винуватцем ДТП, вчиненого в стані алкогольного сп`яніння та намагання залишення місця події. Більше того, стаття ОСОБА_3 , як першоджерело негативної інформації про позивача, продовжує дублюватися і друкуватися в 2020 році на інших інтернет-ресурсах. Тобто позивач зазнає постійного негативного та тривалого переслідування та цькування своєї професійної репутації та доброчесної особи негативною та недостовірною інформацією про нього.

Крім того, поза увагою суду залишились доводи представника позивача у відповіді на відзив, зокрема про те, що відповідач фізична особа ОСОБА_3 , не є ЗМІ, оскільки не є зареєстрованим як такий державою в порядку статті 11 Закону «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні». Також відсутнє будь-яке свідоцтво про реєстрацію відповідного веб сайту ОСОБА_3 як друкованого засобу масової інформації. Суд взагалі не надав жодної оцінки обставинам, які стосуються відповідача - фізичної особи.

Наголошує, що відмовивши в позові та не встановивши достовірності оскаржуваної інформації позивачем, суд фактично визнав її достовірною, без будь-якого її безпосереднього дослідження та оцінки, її джерел та змісту.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «1 Ньюс» - Савенко О.І., вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим, просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «1 Ньюс» - Савенко О.І. вважала рішення суду законним і обґрунтованим та просила у задоволенні скарги відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за його відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, які з`явились в судове засідання, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, ОСОБА_1 наголошував, що про нього поширена недостовірна інформація:

13.07.2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Ньюс» на сайті https://1news.com.ua у статті під назвою «Скандал в Державному бюро розслідувань: винуватець п`яної ДТП претендує на високу посаду» наступного змісту: «25 квітня 2015 року ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння причинив подвійне ДТП. «При спробі зникнути з місця пригоди заступник Лубенського міжрайонного прокурора ОСОБА_5 був затриманий громадянами міста. - пишуть ЗМІ»;

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 на своєму сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 у статті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » наступного змісту: «Так 25 квітня 2015 року близько 22 години заступник Лубенського міжрайонного прокурора ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння допустив зіткнення з двома автомобілями в м.Лубни біля кафе Rock-n-Roll Pub. При спробі зникнути з місця пригоди заступник Лубенського міжрайонного прокурора ОСОБА_5 був затриманий громадянами міста».

При вирішенні даного спору судом першої інстанції було встановлено, що представник Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Ньюс» в судовому засіданні не заперечувала, що сайт https://1news.com.ua дійсно належить відповідачу. В тексті статті ТОВ «1 Ньюс» зазначило: «за даними місцевого телебачення».

В судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Ньюс» вказала, що першоджерелом інформації є телерадіокомпанія «Лубни». Зазначене представник позивача не заперечував.

Крім того, як встановлено судом, сайт https://taras-ua.com належить ОСОБА_3 .

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів, що він дійсно є ОСОБА_1 , який обіймав посаду заступника Лубенського міжрайонного прокурора, не було надано таких доказів і під час судового розгляду справи, а тому суд позбавлений можливості встановити, що права позивача порушені.

На підтвердження недостовірності інформації, викладеної в статтях, представник позивача надав копію протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_6 за порушення ст.ст.124, 122-4 КУпАП та відповідно постанову Яготинського районного суду Київської області від 23.07.2015 року (справа №382/909/15-п) за якою ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за порушення зазначених статей КУпАП. З протоколу та постанови вбачається, що 25.04.2015 року о 21.40 год. в м.Лубни відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі ОСОБА_6 .

Не приймаючи до уваги зазначений доказ на підтвердження відсутності вини позивача в порушенні ПДР України 25.04.2015 року, суд першої інстанції зазначив, що суду не було надано доказів, що позивач не був 21.04.2015 року учасником дорожньо-транспортної пригоди та відносно нього не було складено протокол за порушення ПДР України.

Також суд зазначив, що відповідачами у власних статтях здійснено посилання на першоджерело отриманої інформації, проте позивач не звертався до телерадіокомпанії «Лубни» з відповідними вимогами.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено факту вчинення відповідачем правопорушення, яке полягало саме в поширені інформації, яка у відповідності до вимог закону може мати статус «недостовірної», такої, що порушує особисті немайнові права, або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі позивача повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. У розпорядженні суду немає даних про те, що фактично метою розміщення статей було поширення недостовірної інформації щодо позивача, приниження честі, гідності та ділової репутації його.

Проте колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, оскільки вони зроблені за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Статтею 201 Цивільного кодексу України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації

Фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу (частина перша статті 276 ЦК України).

Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Відповідно до ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом.

Якщо відповідь та спростування у тому ж засобі масової інформації є неможливими у зв`язку з його припиненням, така відповідь та спростування мають бути оприлюднені в іншому засобі масової інформації, за рахунок особи, яка поширила недостовірну інформацію.

Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Відповідно до висновків, наведених у постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 761/27936/17, тлумачення статті 277 ЦК України свідчить, що позов про спростування недостовірної інформації підлягає задоволенню за такої сукупності умов: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права; врахування положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини щодо її застосування.

Згідно із статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року за № 1, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила.

Відповідно до п. 18 вказаної Постанови, згідно з положеннями статті 277 ЦК України та ст. 10 ЦПК України обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Як вбачається з матеріалів справи, і вказана обставина не оспорюється відповідачами, 13 липня 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Ньюс» на сайті https://1news.com.ua у статті під назвою «Скандал в Державному бюро розслідувань: винуватець п`яної ДТП претендує на високу посаду» розміщено інформацію наступного змісту:

«За даними місцевого телебачення, 25 квітня 2015 року ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння причинив подвійне ДТП. При спробі зникнути з місця пригоди заступник Лубенського міжрайонного прокурора ОСОБА_5 був затриманий громадянами міста. - пишуть ЗМІ» ( а.с. 25).

При цьому фраза «пишуть ЗМІ» є гіперпосиланням на статтю під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розміщену ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідачем ОСОБА_3 на сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 , що містить інформацію наступного змісту:

«Так 25 квітня 2015 року близько 22 години заступник Лубенського міжрайонного прокурора ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння допустив зіткнення з двома автомобілями в м.Лубни біля кафе Rock-n-Roll Pub. При спробі зникнути з місця пригоди заступник Лубенського міжрайонного прокурора ОСОБА_5 був затриманий громадянами міста».

Заперечуючи проти позову, представник відповідача ТОВ «1Ньюс» посилався на те, що відповідно до ст. 42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації» редакція, журналіст не несуть відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян і організацій, порушують права і законні інтереси громадян або являють собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації і правами журналіста, якщо: 1) ці відомості одержано від інформаційних агентств або від засновника (співзасновників); 3) вони є дослівним відтворенням публічних виступів або повідомлень суб`єктів владних повноважень, фізичних та юридичних осіб; 4) вони є дослівним відтворенням матеріалів, опублікованих іншим друкованим засобом масової інформації з посиланням на нього.

Представник відповідача зазначив, що інформація, зазначені у цій статті, була взята з інформаційного ресурсу «Тарас Інфо», про що було розміщено посилання, а також було розміщено відеоматеріал під назвою «Самолюстрація прокуратури», який був поширений в мережі інтернет «Міською телекомпанією «Лубни».

Проте такі заперечення колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки гіперпосилання «пишуть ЗМІ», яке при цьому не містить назви конкретного засобу масової інформації, здійснює переадресацію на сайт https://taras-ua.com, реєстратором і адміністратором якого є відповідач ОСОБА_3 .

Разом з тим, відповідачами не надано до матеріалів справи доказів тих обставин, що веб-сайт ОСОБА_3 є зареєстрованим у встановленому законом порядку засобом масової інформації.

Враховуючи викладене, посилання представника відповідача ТОВ «1Ньюс» на використання матеріалу з сайту ОСОБА_3 як засобу масової інформації є безпідставними та необґрунтованими, оскільки представником відповідача ТОВ «1Ньюс» не надано жодних доказів того, що опублікована ними інформація, а саме: «25 квітня 2015 року ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння причинив подвійне ДТП. При спробі зникнути з місця пригоди заступник Лубенського міжрайонного прокурора Басанець М. був затриманий громадянами міста» - була одержана від інформаційних агентств або від засновника (співзасновників); вона є дослівним відтворенням публічних виступів або повідомлень суб`єктів владних повноважень, фізичних та юридичних осіб; вона є дослівним відтворенням матеріалів, опублікованих іншим друкованим засобом масової інформації з посиланням на нього.

Висновки суду першої інстанції про те, що позивачем не було надано відповідних доказів тієї обставини, що він дійсно займав посаду заступника Лубенського міжрайонного прокурора ОСОБА_1 , який претендував на вакантну посаду в Державному бюро розслідувань, також не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки відповідач ТОВ «1Ньюс» у відзиві на позовну заяву визнав зазначені обставини.

Також у статті «Скандал в Державному бюро розслідувань: винуватець п`яної ДТП претендує на високу посаду», розміщеній на своєму сайті ТОВ «1Ньюс» під текстом наявне гіперпосилання на відео-файл, розміщений на сервісі YouTube, що містить відео-сюжет телекомпанії «Лубни».

У вказаному відео-матеріалі під назвою «Самолюстрація прокуратури», який був поширений в мережі Інтернет міською телекомпанією «Лубни», та на який міститься посилання у статтях відповідачів ТОВ «1Ньюс», ОСОБА_3 , вбачається, що у цьому відео-сюжеті телекомпанії Лубни є відеофіксація місця події, пошкоджені автомобілі, їх номерні знаки, а також зафіксовано, що чоловік, який називає своє ім`я, прізвище і по-батькові, відносно якого складено протокол про адміністративне правопорушення внаслідок вказаного у статті ДТП, є іншою особою, а не позивачем.

При перегляді зазначеного відео-сюжету вбачається, що позивач ОСОБА_1 був присутній на місці події, проте жодної інформації про особу « ОСОБА_1 » журналіст, який озвучує відео-сюжет, не наводить. Сам зміст відеосюжету також не містить достовірної інформації про вчинення позивачем ДТП у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, про те, що відповідачами було належним чином здійснено посилання на першоджерело інформації є безпідставними, оскільки у відео-сюжеті, на який посилаються у своїх статтях ТОВ «1Ньюс» та ОСОБА_3 , жодної інформації про особу ОСОБА_1 не наведено, тим більше - достовірної інформації про вчинення ним ДТП у стані алкогольного сп`яніння.

Висновки суду першої інстанції про те, що позивачем не було надано доказів, що він не був 21.04.2015 року ( саме така дата вказана у оскаржуваному рішенні) учасником дорожньо-транспортної пригоди та відносно нього не було складено протокол за порушення ПДР України - колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, а позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, і відповідачами не заперечується, що ТОВ «1Ньюс» та ОСОБА_3 поширили про позивача інформацію про те, що 25 квітня 2015 року у м. Лубни ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння причинив подвійне ДТП. При спробі зникнути з місця пригоди заступник Лубенського міжрайонного прокурора ОСОБА_5 був затриманий громадянами міста.

Таким чином, покладання судом першої інстанції на позивача процесуального обов`язку довести, що поширена інформація є недостовірною, суперечить нормам процесуального права та положенням ст. 277 ЦК України, оскільки саме відповідач повинен довести достовірність поширеної інформації.

Разом з тим, у відзиві ТОВ «1Ньюс» відсутні будь-які заперечення проти того, що позивачем не було вчинено дорожньо-транспортної пригоди в м. Лубни о 21-00 год. 25 квітня 2015 року по вул. Садовій в стані алкогольного сп`яніння, про яке вказано у статті відповідачів.

З матеріалів справи вбачається, що ні ТОВ «1Ньюс», ні ОСОБА_3 не подали до суду жодних доказів щодо вчинення ОСОБА_1 25 квітня 2015 року у м. Лубни у стані алкогольного сп`яніння подвійної ДТП, чи складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, а відеоматеріал під назвою «Самолюстрація прокуратури», на який посилається відповідач ТОВ «1Ньюс» також не містить інформації про скоєння зазначеної ДТП позивачем.

При порівнянні змісту інформації, що озвучена журналістом у відеосюжеті «Самолюстрація прокуратури», а саме: дати, місця вчинення дорожньо-транспортної пригоди, номерів автомобілів, які видно на відеозапису, а також прізвища та імені особи, яка називає себе при встановленні особи, що вчинила ДТП, працівнику Лубенського ВДАІ, з даними постанови Яготинського районного суду Київської області від 23 липня 2015 року у справі № 382/909/15-п вбачається, що у відеосюжеті йдеться саме про ДТП, за скоєння якої до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122-4 КУпАП притягнуто іншу особу, а не позивача.

Як вбачається з постанови Яготинського районного суду Київської області від 23 липня 2015 року у справі № 382/909/15-п, 25 квітня 2015 року о 21-00 год. по вул. Садовій у м. Лубни Полтавської області, інша особа, а не позивач, керуючи автомобілем Деу Ланос, д.н. НОМЕР_1 , у порушення п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням та допустив наїзд на стоячий автомобіль АЗЛК, д.н. НОМЕР_2 , який в свою чергу відкинуло на автомобіль, що стояв поряд - Опель Астра, д.н. НОМЕР_3 , що спричинило пошкодження транспортних засобів. Після цього вказана особа, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце пригоди, не вжив усіх можливих заходів для збереження слідів пригоди. Тому вказана особа притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122-4 КУпАП ( а.с. 82).

Таким чином, висновки суду першої інстанції про недоведеність позовних вимог колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки матеріалами справи доведено поширення відповідачами на сайтах https://1news.com.ua та https://taras-ua.com інформації, що зазначена у позовній заяві ОСОБА_1 ; наведена у статтях «Скандал в Державному бюро розслідувань: винуватець п`яної ДТП претендує на високу посаду» та «Дістало вже! Коли розпочнеться реформа прокуратури?» інформація, зазначена у позовній заяві, стосується особи позивача, оскільки у вказаних статтях зазначено його прізвище та ім`я та звинувачено у вчиненні адміністративних правопорушень - вчинення дорожньо-транспортної пригоди у стані алкогольного сп`яніння.

Достовірність зазначеної у вказаних статтях інформації та розповсюдженої відповідачами, жодним чином не доведена, навпаки, спростована позивачем, отже, інформація є недостовірною, тобто не відповідає дійсності.

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини, наведених у п. 73-76 рішення у справі «Магьяр Джети проти Угорщини» (MAGYAR ETI ZRT v. HUNGARY) від 04.12.2018 року (заява № 11257/16) питання про те, чи розміщення гіперпосилання становить поширення наклепницької інформації, потребує від національних судів проведення ретельної оцінки в кожному конкретному випадку, а також надання відповідних та достатніх підстав для покладання відповідальності на того, хто забезпечив доступ до гіперпосилання.

У зв`язку з цим Суд підкреслив низку актуальних питань, які національні суди не взяли до уваги в ході покладання відповідальності на компанію-заявника: (i) чи схвалювала компанія-заявник оскаржуваний контент; (ii) чи дублювала вона оскаржуваний контент (без його схвалення); (iii) чи вона просто розмістила гіперпосилання на оскаржуваний контент (без його схвалення або без дублювання); (iv) чи знала вона або чи могла вона розумно допускати, що оскаржуваний контент має наклепницький або інший незаконний характер; v) чи діяла вона добросовісно та чи дотримувалася етичних норм журналістики, а також вимог щодо належної перевірки (інформації) (пункт 77).

Разом з тим, у даній справі апеляційним судом встановлено, що ТОВ «1Ньюс» було продубльовано, а також схвалено вищевказану інформацію, надано їй власну оцінку, з посиланням на те, що про вказані факти свідчить відеосюжет місцевого телебачення та «пишуть ЗМІ». При цьому у статті не зазначено конкретного засобу масової інформації, в якому розповсюджено зазначену інформацію, лише фраза «пишуть ЗМІ» є гіперпосиланням на статтю, розміщену ОСОБА_3 , веб-сайт якого не є зареєстрованим засобом масової інформації.

Посилання на відеоматеріал під назвою «Самолюстрація прокуратури» неможливо вважати підтвердженням викладеного у статтях відповідачів, оскільки зазначений відеоматеріал не містить тієї інформації, про яку зазначає ТОВ «1Ньюс» у статті «Скандал в Державному бюро розслідувань: винуватець п`яної ДТП претендує на високу посаду», а ОСОБА_3 - у статті «Дістало вже! Коли розпочнеться реформа прокуратури?», з чого слідує, що відповідачами не було здійснено перевірку інформації, викладеної у відеоматеріалі, на відповідність дійсним обставинам подій та особи, що притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення вказаних правопорушень.

У рішенні «Селістьо проти Фінляндії» (Selisto v. Finland) від 16 листопада 2004 року (Заява № 56767/00, п. 54.) Європейський суд з прав людини зазначив: «Суд наголошує, що стаття 10 Конвенції не гарантує абсолютно необмеженої свободи вираження поглядів, навіть стосовно висвітлення пресою питань, що викликають законне занепокоєння у суспільстві. Відповідно до пункту 2 статті 10, здійснення цієї свободи породжує «обов`язки і відповідальність», які стосуються також і преси. […] В силу того, що здійснення свободи вираження поглядів пов`язане з «обов`язками і відповідальністю», гарантії, надані журналістам статтею 10 щодо висвітлення питань, які викликають загальний інтерес, супроводжуються застереженням, що журналісти діятимуть добросовісно і передаватимуть точну та достовірну інформацію згідно з вимогами журналістської етики.»

Відповідно до ч. 4 ст. 296 ЦК України ім`я фізичної особи, яка затримана, підозрюється чи обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, або особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, може бути використане (обнародуване) лише в разі набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо неї або винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення та в інших випадках, передбачених законом.

Разом з тим, відповідачами не надано жодних доказів тих обставин, що 25 квітня 2015 року ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння здійснив подвійне ДТП, що стосовно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Саме такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких немає «демократичного суспільства» (KARPYUK AND OTHERS v. UKRAINE, № 30582/04, 32152/04, § 188, ЄСПЛ, 06 жовтня 2015 року).

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1, суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя, відповідно до яких межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Однак, заперечення представника відповідача щодо наявності у статті, розповсюдженій ТОВ «1Ньюс», оціночних суджень щодо ОСОБА_1 як кандидата на зайняття вакантної посади у Державному бюро розслідувань, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки фрази «25 квітня 2015 року ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння причинив подвійне ДТП. При спробі зникнути з місця пригоди заступник Лубенського міжрайонного прокурора ОСОБА_5 був затриманий громадянами міста» - носять стверджувальний характер про факт дорожньо-транспортної пригоди , про її вчинення позивачем у стані алкогольного сп`яніння, тобто про вчинення адміністративних правопорушень, та не є оціночними судженнями або вираженням критики особи позивача.

Тому в даному випадку з урахуванням стилістики поширеної відповідачами інформації, застосованих мовних оборотів та стверджувального характеру висловів, інформація є категоричним фактичним твердженням та стосується безпосередньо особи позивача, поширену інформацію не можна визнати оціночними судженнями.

Така інформація є негативною, оскільки в ній стверджується про порушення позивачем норм чинного законодавства. При цьому, відповідачі не довели достовірності цієї інформації.

Отже, поширена відповідачами інформація щодо ОСОБА_1 за своїм характером є такою, що принижує його честь і гідність, а також шкодить діловій репутації, так як містить про позивача інформацію, яка не відповідає дійсності, тобто містить відомості про обставини, яких не існувало.

За характером висловлювань і вжитих словосполучень ця інформація є фактичними твердженнями, оскільки містить фактичні дані про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, жодних доказів здійснення яких позивачем - відповідачами не надано.

Таким чином, наслідок розміщення в мережі Інтернет вищевказаної негативної та недостовірної інформації позивач ОСОБА_1 зазнає негативного, тривалого переслідування та заплямування своєї професійної репутації та доброчесної особи.

Отже, встановивши факт порушення відповідачами немайнового права позивача, яке полягає в поширенні негативної недостовірної інформації, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги позивача, наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та прийняття постанови про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 :

- визнання недостовірною інформації, поширеної 13.07.2018 року ТОВ «1 Ньюс» на сайті https://1news.com.ua у статті під назвою «Скандал в Державному бюро розслідувань: винуватець п`яної ДТП претендує на високу посаду» наступного змісту: «25 квітня 2015 року ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння причинив подвійне ДТП. «При спробі зникнути з місця пригоди заступник Лубенського міжрайонного прокурора ОСОБА_5 був затриманий громадянами міста. - пишуть ЗМІ».

- визнання недостовірною інформації, поширеної 28.04.2015 року ОСОБА_3 на своєму сайті https://taras-ua.com у статті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » наступного змісту: «Так 25 квітня 2015 року близько 22 години заступник Лубенського міжрайонного прокурора ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння допустив зіткнення з двома автомобілями в м.Лубни біля кафе Rock-n-Roll Pub. При спробі зникнути з місця пригоди заступник Лубенського міжрайонного прокурора ОСОБА_5 був затриманий громадянами міста».

- зобов`язання ТОВ «1 Ньюс» та ОСОБА_3 після набрання законної сили судовим рішенням на зазначених сайтах розмістити відомості про недостовірність зазначеної інформації.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що позивачем при поданні позову до суду було сплачено 1410 грн. судового збору, при поданні апеляційної скарги - 2115 грн., а всього - 3525 грн., то з кожного відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі по 1762 грн. 50 коп.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374-376, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , - задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 вересня 2020 року - скасувати та прийняти постанову:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Ньюс», ОСОБА_3 про визнання недостовірною інформації, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати недостовірною інформацію, поширену 13.07.2018 року ТОВ «1 Ньюс» на сайті https://1news.com.ua у статті під назвою «Скандал в Державному бюро розслідувань: винуватець п`яної ДТП претендує на високу посаду» наступного змісту: «25 квітня 2015 року ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння причинив подвійне ДТП. «При спробі зникнути з місця пригоди заступник Лубенського міжрайонного прокурора ОСОБА_5 був затриманий громадянами міста. - пишуть ЗМІ».

Визнати недостовірною інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 на своєму сайті https://taras-ua.com у статті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » наступного змісту: «Так 25 квітня 2015 року близько 22 години заступник Лубенського міжрайонного прокурора ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння допустив зіткнення з двома автомобілями в м.Лубни біля кафе Rock-n-Roll Pub. При спробі зникнути з місця пригоди заступник Лубенського міжрайонного прокурора ОСОБА_5 був затриманий громадянами міста».

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Ньюс» після набрання законної сили судовим рішенням на своєму сайті https://1news.com.ua розмістити інформацію, що відомості, викладені ІНФОРМАЦІЯ_3 у статті під назвою «Скандал в Державному бюро розслідувань: винуватець п`яної ДТП претендує на високу посаду» наступного змісту: «25 квітня 2015 року ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння причинив подвійне ДТП. «При спробі зникнути з місця пригоди заступник Лубенського міжрайонного прокурора ОСОБА_5 був затриманий громадянами міста. - пишуть ЗМІ» - є недостовірними.

Зобов`язати ОСОБА_3 після набрання законної сили судовим рішенням на своєму сайті https://taras-ua.com розмістити інформацію, що відомості викладені ІНФОРМАЦІЯ_4 у статті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » наступного змісту: «Так 25 квітня 2015 року близько 22 години заступник Лубенського міжрайонного прокурора ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння допустив зіткнення з двома автомобілями в м.Лубни біля кафе Rock-n-Roll Pub. При спробі зникнути з місця пригоди заступник Лубенського міжрайонного прокурора ОСОБА_5 був затриманий громадянами міста» - є недостовірними.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Ньюс» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. 50 коп.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «1 НЬЮС», , адреса місця знаходження : м. Київ, вул. Мельникова, 12;

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса місця проживання : АДРЕСА_2 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Махлай Л.Д.