Єдиний унікальний номер 2-292/2009
Провадження № 4-с/448/1/21
У Х В А Л А

28.04.2021 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Керницькій Л.М.

за участю державного виконавця Кузьменко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська справу за скаргою боржника ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 , на дії головного державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кузьменко Наталії Олександрівни щодо проведення розрахунку заборгованості по аліментах та на постанову від 23.03.2020р. про здійснення відрахувань із доходів боржника,-

ВСТАНОВИВ:

До Мостиського районного суду Львівської області Подобінський О.Б. 14.04.2020р. подав скаргу на дії головного державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кузьменко Н.О. щодо проведення розрахунку заборгованості по аліментах та на постанову від 23.03.2020р. про здійснення відрахувань із доходів боржника. У поданій скарзі ОСОБА_1 просив визнати неправомірними дії головного державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кузьменко Н.О., пов`язані із проведенням розрахунку заборгованості по аліментах від 18.03.2020р. та щодо постанови від 23.03.2020р. про здійснення відрахувань із доходів боржника у виконавчому провадженні ВП16326580; скасувати розрахунок заборгованості по аліментах від 18.03.2020р. та постанову від 23.03.2020р. про здійснення відрахувань із доходів боржника у виконавчому провадженні ВП16326580; зобов`язати головного державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кузьменко Н.О. усунути порушення шляхом проведення повторного розрахунку заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні ВП16326580 з урахуванням вимог законодавства, зазначених у скарзі.

На адресу суду 08.12.2020р. від ОСОБА_1 надійшло уточнення до скарги на дії державного виконавця, у якому такий покликається на те, що копіями отриманих ним (скаржником) документів підтверджено той факт, що державним виконавцем Кузьменко Н.О. внесено зміни в оскаржувану ним постанову то повторно проведено розрахунок заборгованості у виконавчому провадженні ВП16326580, відповідно державним виконавцем добровільно усунуто порушення щодо проведення розрахунку заборгованості при примусовому виконанні виконавчого листа №2-292 від 14.07.2009р., а також внесено зміни в оскаржувану ним постанову. Однак, із наданих документів йому (скаржнику) стало відомо, що в межах виконавчого провадження ВП61122836 водночас здійснюється примусове виконання виконавчого листа №48/912/14-ц від 02.04.2015, виданого Мостиським районним судом Львівської області про стягнення з нього (скаржника) в користь ОСОБА_2 аліментів на повнолітню дочку ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, починаючи з 03.07.2014р. до закінчення донькою навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років; відповідно державним виконавцем 30.09.2020р. проведено розрахунок заборгованості по аліментах (ВП61122836) за вказаним виконавчим листом та згідно з розрахунком загальна сума заборгованості становить 77016,905 грн.; дане виконавче провадження відкрито 05.05.2015р., однак з невідомих йому (скаржнику) причин стягнення за даним виконавчим листом не проводились, не зважаючи на встановлені статтею 18 ЗУ «Про виконавче провадження» обов`язки та права виконавця; з вини державного виконавця утворилась значна передплата (120 258,901 грн.) по аліментах, які стягуються за виконавчим листом №2-292 від 14.07.2009р.; враховуючи виниклу заборгованість (77 016,905 грн.) по аліментах за виконавчим листом №448/912/14-ц від 02.04.2015р., беручи до уваги примусове виконання цих виконавчих листів у межах одного виконавчого провадження (61122836), він (скаржник) вважає, що слід зобов`язати державного виконавця усунути порушення шляхом зарахування надміру стягнених коштів у рахунок погашення заборгованості по аліментах. З огляду на наведене, просить суд визнати неправомірними дії головного державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кузьменко Н.О., пов`язані і з примусовим виконанням виконавчих листів №2-292 від 14.07.2009р. та №448/912/14-ц від 02.04.2015р., виданих Мостиським районним судом Львівської області; зобов`язати головного державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кузьменко Н.О. усунути порушення шляхом зарахування надміру стягнених коштів при примусовому виконанні виконавчого листа №2-292 від 14.07.2009р., виданого Мостиським районним судом Львівської області, у рахунок погашення заборгованості, яка виникла при примусовому виконанні виконавчого листа №448/912/14-ц від 02.04.2015р., виданого Мостиським районним судом Львівської області.

Скаржник боржник ОСОБА_1 та стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду. Стягувач ОСОБА_2 скерувала на адресу суду телефонограму про розгляд даної скарги у її відсутності. При цьому суд враховує, що у відповідності до положень ч.2 ст.450 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду поданої ОСОБА_1 скарги.

Головний державний виконавець Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кузьменко Н.О. в судовому засіданні зазначила, що чинний ЦПК України не передбачає можливості подання скаржником уточнень до скарги, а така можливість подання уточнених позовних заяв передбачена лише в позовному провадженні. Вказала, що первинна скарга подана скаржником в межах виконавчого провадження ВП16326580, а скаржник подав уточнення до скарги, в якому зазначає, що таке подане в межах виконавчого провадження ВП61122836, якого у неї (державного виконавця) немає на виконанні. Ствердила, що в неї на виконанні перебуває виконавче провадження ВП16326580 по виконанню виконавчого листа 2-292 від 14.07.2009р., виданого Мостиським районним судом Львівської області. Крім того, лише 20.08.2020р. (після подання скаржником первинної скарги від 14.04.2020р.) їй передано на виконання виконавчий лист №448/912/14-ц від 02.04.2015р., виданий Мостиським районним судом Львівської області (ВП 47412292), а до цього часу даний виконавчий лист перебував на виконанні у іншого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у м.Львові. Вважає, що скаржник ОСОБА_1 уточнює подану ним скаргу в межах іншого виконавчого провадження, що не передбачено чинним ЦПК України та не може бути вирішене при розгляді даної скарги. Просить не приймати до розгляду подане ОСОБА_1 08.12.2020р. уточнення до скарги на дії державного виконавця.

Заслухавши думку державного виконавця, дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що скаржник ОСОБА_1 14.04.2020р. звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кузьменко Н.О. щодо проведення розрахунку заборгованості по аліментах та на постанову від 23.03.2020р. про здійснення відрахувань із доходів боржника. Дана скарга подана в межах виконавчого провадження ВП16326580 при примусовому виконанні виконавчого листа 2-292 від 14.07.2009р., виданого Мостиським районним судом Львівської області.

В подальшому, 08.12.2020р. скаржник ОСОБА_1 подав уточнення до скарги на дії державного виконавця Кузьменко Н.О., в якому покликається на порушення, допущені державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого листа №48/912/14-ц від 02.04.2015р., виданого Мостиським районним судом Львівської області.

Оглянутими судом документами підтверджено, що виконавчий лист №48/912/14-ц від 02.04.2015р. з 05.05.2015р. по 17.08.2020р. перебував на виконанні у державних виконавців Галицького відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), а лише з 20.08.2020р. такий перебуває на виконанні у головного державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кузьменко Н.О. Примусове виконання виконавчого листа №48/912/14-ц від 02.04.2015р. здійснюється в межах ВП47412292, тобто первинно подана скарга та уточнення до скарги стосуються не одного і того ж виконавчого провадження, а двох різних виконавчих проваджень (ВП16326580, ВП47412292).

Виконавчого провадження ВП61122836 у головного державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кузьменко Н.О. на виконанні немає.

При цьому суд звертає увагу на те, що подаючи до суду уточнення до скарги на дії державного виконавця, поданої в порядку ст.447 ЦПК України, скаржник ОСОБА_1 не покликається на будь-які норми цивільного процесуального законодавства.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання.

У п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч.1 ст.18 ЦПК України).

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

При цьому, судовий контроль за виконанням судових рішень, зокрема, право сторони виконавчого провадження на звернення до суду зі скаргою на рішення, дію чи бездіяльністю державного виконавця регламентовано розділом VІІ ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження».

Так, згідно ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Аналогічні положення закріплені у ст.447 ЦПК України

Відповідно до ч.3 ст.49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

З указаних вище норм закону можливо зробити висновок про те, що право змінювати предмет або підстави позову визначене законодавцем за позивачем у справі, що розглядається в порядку позовного провадження. Після ухвалення судового рішення у справі та відкриття виконавчого провадження сторони справи стають учасниками виконавчого провадження з відмінним від сторін у справі процесуальним статусом.

Застосування до скарги на дії приватного виконавця аналогії закону не можливо, оскільки відповідно до ч.1 ст.8 Цивільного кодексу України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

З указаної норми вбачається, що аналогія закону підлягає застосуванню виключно до норм матеріального, а не процесуального права. Використовувати аналогію закону при застосовуванні норм ЦПК України не можливо.

Крім того, суд вважає, що подане скаржником уточнення до скарги на дії державного виконавця є таким, що змінює і предмет і підстави скарги, яке суд розцінює як подання іншої (ще одної) скарги.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід відмовити у прийнятті уточнення до скарги боржника ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кузьменко Наталії Олександрівни від 08.12.2020р.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити, що скаржник не позбавлений можливості звернутися до суду з окремою скаргою в порядку, визначеному цивільним процесуальним законодавством.

Керуючись ст.ст.258-261, 447-450 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У прийнятті уточнення до скарги боржника ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кузьменко Наталії Олександрівни від 08.12.2020 року - відмовити.

Ухвала суду окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Відповідно до положень ч.2 ст.353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 29.04.2021 року.

Суддя Ю.В. Кічак