МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 481/315/21
Провадження № 22-ц/812/1452/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2021 року Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах :

головуючого Темнікової В.І.,

суддів Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

за участі заявниці ОСОБА_1 ,

представника ТОВ «Миколаївгаз Збут» Ткачук Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новобузького районного суду Миколаївської області від 08 квітня 2021 року, постановлену під головуванням судді Вжещ С.І. в приміщенні того ж суду, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу, -

В С Т А Н О В И В :

В березні 2021 року ТОВ «Миколаївгаз Збут» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в сумі 9068,43 грн.

25 березня 2021 року Новобузьким районним судом Миколаївської області видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Миколаївгаз Збут» заборгованість за спожитий природний газ станом на 21.12.2020 р. в розмірі 9068,43 грн. та судовий збір у розмірі 227,00 грн.

06 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про скасування судового наказу від 25.03.2021р.

В заяві ОСОБА_1 зазначає, що вона не заперечує наявність заборгованості по оплаті за споживання природного газу, але не в тій сумі, що надає газове господарство. Газове господарство надає заборгованість у сумі 9068,43 грн, але заборгованість складає 1259,25 грн. (2418,25 -1159,00 грн = 1259,25). Суму в 1159 грн вона поступово виплачувала, і надалі буде виплачувати. Борг в сумі 2418,25 грн їй надали в газовому господарстві 8 квітня 2019 року. У цей день зняли газовий лічильник на перевірку. Також були опломбовані газові прилади, і користувалася вона лише газовою плитою. Борг у 90680,43 грн за час, коли не було газового лічильника вона напалити не могла.

Газовий лічильник їй поставили новий з нульовими показниками у серпні 2020 року. З цього часу вона оплачувала за спожитий газ та поступово виплачувала борг. Борг поступово виплачувала тому, що раніше не мала фінансової змоги. З 2018 року та по теперішній час вона тяжко хворіє і всі кошти йдуть на лікування. Після операції у 2019 році сталося погіршення, їй дали групу інвалідності. Пенсії вистачає на тиждень на ліки. Майже 100 тисяч грн. вже потрачено за цей короткий час. Також тяжко хворіє син. Він теж має групу інвалідності. Заробітної плати чоловіка на все не вистачає.

Також ОСОБА_1 пояснює, що у неї з газовим господарством виникли спори, оскільки вона готує позовну заяву про незаконне відчуження ними майна, а саме газогону по АДРЕСА_1 , який провела за власний кошт разом із сусідами. ЇЇ адвокат зробив до газового господарства запит про надання дозволу їхнім механікам втручатися до газових труб, проте замість того, щоб дати відповідь на адвокатський запит, подали заяву до суду про стягнення неіснуючого боргу, адже добре знають, що дозвільних документів втручатися до газових труб у них немає.

22 січня 2021 року працівники газового господарства самовільно зайшли до приватної території і перекрили газопостачання, не повідомивши про це. Дома нікого не було, і ніхто не бачив як вони це зробили. А 25 січня 2021 року працівники газового господарства взагалі відрізали ввід газової труби, яка велася до неї у двір, хоча рішенням КМУ заборонено відключення газу на період карантину COVID -19.

Усно працівники газу сказали, що відрізають за борги по несплаті за транспортування газу та за сам газ без попередження. При цьому працівники газового господарства проявили насильство відносно неї.

Відповідно до пункту 21 розділу III Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496, відключати газ через заборгованість газопостачальник може не раніше ніж через 10 днів після терміну, коли мала пройти оплата, про що мають повідомити споживача за 3 дні письмово з повідомленням про вручення. ОСОБА_1 нічого надано не було.

Також, відповідно до п.5 Постанови ВР України про внесення змін від 18 березня 2020 року, було призупинено винесення попереджень, здійснення відключень, застосування інших санкцій по відношенню до побутових споживачів.

Будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , на даний час ще належить її батькові ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкування ще не оформлено, так як позовна заява про усунення від спадкування брата, знаходиться у Верховному суді. Позовні заяви по усуненню від права на спадкування першої інстанції та апеляційного суду були вирішені не на її користь, а тому вона склала касаційну скаргу до Верховного суду, з якого відповіді ще немає.

Також зазначає, що вона, її чоловік та син проживають за цією адресою на даний час та завжди тут проживали. Тому всі комунальні витрати, в тому числі за газ, оплачують вони.

Крім того, вказує, що за доставку газу ніколи не сплачувала, так, як вважає це не законно і не логічно, бо газопровід належить їй, він був проведений за кошти її сім`ї. У 1999 році газопровід проводили разом із сусідами, створювали кооперативи, складалися коштами, винаймали працівників, які займалися прокладанням газопроводу. Вона була директором кооперативу. Сусіди можуть підтвердити у суді під присягою.

Отже, ОСОБА_1 вважаю, що дії працівників газового господарства були незаконними, зухвалими, проводили зйомку відключення газового постачання та насміхалися над нею. Вчиняли психологічний тиск, відключивши газопостачання 22 січня, що являється кінцем робочого тижня і вирішити будь які питання з ними було неможливо. А це загрожувало здоров`ю, залишили можливості навіть приготувати їжу. Та якби не було опалення вугіллям, замерзли б, а це загроза здоров`ю та життю.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила скасувати судовий наказ № 481/315/21 від 25.03.2021 року, перерахувати заборгованість за спожитий природний газ, підключити будинок до газопроводу за кошти газового господарства та виплатити моральну компенсацію в сумі 270000 тисяч гривень.

Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 08 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернуто заявникові без розгляду.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначала, що ухвала Новобузького районного суду Миколаївської області від 08 квітня 2021 року не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, оскільки як судовий наказ приймався без її участі, так і оскарження судового наказу приймалось без її участі; питання по суті не розглянуто, а це перерахунок заборгованості по спожитому газу. Про необхідність сплати судового збору її сповіщено не було.

Також вважає, що справу про скасування судового наказу розглянуто не у встановлений законом термін, бо його їй надали 09 червня 2021 року. Телефон та адресу у суді знали, але не повідомили її про сплату.

Заява про скасування судового наказу на її думку відповідає вимогам ст. 170 та ст. 164 ЦПК України.

Враховуючи зазначене, просить скасувати рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 08 квітня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Від ТОВ «Миколаївгаз Збут» надійшли письмові пояснення до апеляційної скарги, в яких зазначено, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам законодавства та прийнято у відповідності до законодавства, а саме заява про скасування судового наказу повинна відповідати вимогам ст. 170 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору.

Натомість, заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу належно оформлена не була, а саме, в порушення вимог ст. 170 ЦПК України до заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору та не зазначені підстави звільнення від сплати судового збору.

Крім того, вказує, що ОСОБА_1 у заяві про скасування судового наказу просить також перерахувати заборгованість за спожитий природний газ, підключити будинок до газопроводу за кошти газового господарства, виплатити моральну компенсацію в сумі 270000 грн, проте дані вимоги не розглядаються під час вирішення питання про скасування судового наказу, а можуть бути вимогами при зверненні до суду у порядку позовного провадження, шляхом подання позовної заяви.

Посилаючись на викладене, ТОВ «Миколаївгаз Збут» просило відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 в повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити, надавши пояснення аналогічні змісту апеляційної скарги.

Представник ТОВ «Миколаївгаз Збут» Відповідач не визнав доводи апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, надавши пояснення аналогічні змісту письмових пояснень до апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи заяву про скасування судового наказу без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що заява подана без додержання вимог статті 170 ЦПК України, оскільки відсутня квитанція про сплату судового збору та не зазначені підстави звільнення від сплати судового збору. Крім того, судом було враховано, що заява ОСОБА_1 містить також вимоги про перерахування заборгованості за спожитий природний газ, підключення будинку до газопроводу за кошти газового господарства та виплати моральної компенсації в сумі 270000 грн., які не підлягають розгляду при вирішенні питання про скасування судового наказу і з якими заявниці слід звертатися до суду в порядку позовного провадження шляхом подачі позовної заяви.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Метою спрощених судових процедур є швидкий розгляд безспірних питань, правовідносини сторін у яких не викликають сумніву, та у яких фактичні обставини справи та визначеність у правовідносинах учасниками цих правовідносин не оспорюється.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 травня 2019 року в справі № 760/6860/17-ц вказано, що наказне провадження за своєю сутністю призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Отже, наказне провадження як особливий спрощений вид провадження у цивільному судочинстві спрямоване на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, що одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом, без судового засідання та без виклику заявника (стягувача) і боржника.

Процесуальні питання видачі судового наказу та його скасування врегульовано ст. ст. 160-173 ЦПК України, які є спеціальними процесуальними нормами, що регулюють наказне провадження у цивільних справах.

Статтею 170 ЦПК України визначено вимоги щодо форми та змісту заяви про скасування судового наказу та строки її подання.

Частиною 1 цієї статті передбачено, що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частинами 2 та 3 ст. 170 ЦПК України передбачено, що заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.

Заява про скасування судового наказумає містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України; ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; наказ, що оспорюється; зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Згідно з п.1 ч.5 ст.170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Судом встановлено, що 25 березня 2021 року Новобузьким районним судом Миколаївської області видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Миколаївгаз Збут» заборгованість за спожитий природний газ станом на 21.12.2020 р. в розмірі 9068,43 грн. та судовий збір у розмірі 227,00 грн.

06 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулася у суд з заявою про скасування судового наказу (а.с.18).

Колегія суддів погоджується з тим, що подана ОСОБА_1 заява про скасування судового наказу не відповідає вимогам п.1 ч.5 ст. 170 ЦПК України, оскільки до заяви про скасування судового наказу не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору.

Так, з матеріалів справи вбачається і не заперечується ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, що при подачі заяви про скасування судового наказу нею не було сплачено судовий збір. Наявні в матеріалах справи довідка МСЕК про встановлення ОСОБА_1 третьої групи інвалідності до 01 червня 2021р. та пенсійне посвідчення ( а. с. 31-32 ) не звільняли її від необхідності сплати судового збору у визначеній законом сумі.

У відповідності до ч. 6 ст. 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Отже, додати документ, що підтверджує сплату судового збору або документ, який дає підстави на звільнення від його сплати відповідно до закону, є обов`язком особи, яка подає заяву про скасування судового наказу.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що їй не повідомили про необхідність сплати судового збору не заслуговують на увагу, оскільки чинним цивільно-процесуальним законом не передбачено залишення заяви про скасування судового наказу без руху для усунення її недоліків.

За такого висновок суду першої інстанції про те, що заява ОСОБА_1 подана з порушенням вимог ст.170 ЦПК України, у зв`язку з чим підлягає поверненню без розгляду, відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Правильним є також висновок суду про те, що зазначені в резолютивній частині заяви про скасування судового наказу вимоги, а саме: про перерахування заборгованості за спожитий природний газ, підключення будинку до газопроводу за кошти газового господарства та виплати моральної компенсації в сумі 270000 грн., не підлягають розгляду в порядку наказного провадження, як особливого спрощеного виду провадження у цивільному судочинстві, направленого на швидкий розгляд безспірних питань, правовідносини сторін у яких не викликають сумніву, та у яких фактичні обставини справи та визначеність у правовідносинах учасниками цих правовідносин не оспорюється. Вирішення зазначених вимог можливе в порядку позовного провадження шляхом подачі позовної заяви.

Розгляд заяв про видачу судового наказу та про його скасування проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника, тому посилання ОСОБА_1 , що розгляд даних заяв відбувся без її повідомлення не є порушенням норм процесуального законодавства, яке регулює процесуальні питання розгляду справ в порядку наказного провадження.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що повернення без розгляду заяви про скасування судового наказу не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права боржника на повторне звернення до суду із заявою, яка оформлена відповідно до вимог ст.170 ЦПК України.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Новобузького районного суду Миколаївської області від 08 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення її повного тексту до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді

Повний текст постанови складено 07 вересня 2021 року