Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.2021 Справа №607/18725/21

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Киреньки Г. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно судового наказу, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області від 14 лютого 2020 року у справі № 607/908/20, на утримання дочки ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 стягуються аліменти у розмірі 1/4 усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10% прожиткового мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20 січня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі зазначеного наказу 20 лютого 2020 року державний виконавець Зборівського районного відділу державної виконавчої служби ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 61341173, що перебуває у стані примусового виконання. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 травня 2020 року у справі № 607/896/20 розірвано шлюб між сторонами. 07 квітня 2021 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_4 , про що Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ПівденноЗахідного міжрегіонального управління юстиції (м. ІваноФранківськ) видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . В цьому шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_5 , яку позивач також утримує. Також відповідач є соціальним працівником здійснює догляд за інвалідом першої групи у віці старше 80 років та, відповідно, його доходи є значно меншими за середньостатистичний дохід по місцевості, де він проживає.

З огляду на зазначене, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 за судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 лютого 2020 року у справі № 607/908/20 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із 1/4 до 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представник, адвокат Переймибіда Р. Б. подав суду заяву, у якій просив суд справу розглянути за їх відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялася належним чином, відзиву не подала.

Суд вважає, що відповідачка про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

За вказаних обставин, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Ознайомившись із письмовою заявою позивача, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

20 лютого 2020 року головним державним виконавцем Зборівського районного відділу державної виконавчої служби ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) Непрілим Миколою Євгеновичем відкрито виконавче провадження № 61341173 щодо виконання судового наказу № 607/908/20 від 14 лютого 2020 року, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 20.01.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

07 квітня 2021 року позивач ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_6 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 07 квітня 2021 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 21 квітня 2021 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ), у вказаному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_5 .

Із довідки № 800, виданої 09 вересня 2021 року відділом соціального забезпечення № 3 Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації, вбачається, що ОСОБА_1 одержував компенсаційну виплату непрацюючій працездатній особі, яка здійснювала догляд за інвалідом першої групи, перестарілим у віці старше 80 віку відповідно до постанови КМУ № 832 від 26 липня 1996 року «Про підвищення розмірів державної соціальної допомоги окремим категоріям громадян» з 20 лютого 2015 року по даний час в розмірі 4,80 грн.

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Відповідно до ч.ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

В силу ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Частиною 3 ст. 184 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В силу ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає можливість зробити висновок, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів, зміна його сімейного стану чи погіршення стану здоров`я може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що він не спроможний виплачувати аліменти у присудженому судом розмірі, оскільки на його утриманні перебуває малолітня дитина від іншого шлюбу, тобто посилався на зміну не тільки матеріального, а й сімейного стану. Також він здійснює догляд за інвалідом першої групи у віці старше 80 років.

Зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Крім того, слід зазначити, що при розгляді позовів про зміну розміру аліментів застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 зазначив, що його сімейний стан змінився, він одружився, після народження дочки ОСОБА_7 позивач зобов`язаний її утримувати. У зв`язку з вказаним у нього погіршилось матеріальне становище та стало важко виплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_8 у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, відтак просив зменшити розмір аліментів до 1/6 частини.

Вказані доводи перевірені судом та встановлено, що після ухвалення судового рішення (судового наказу) від 14 лютого 2020 року про стягнення аліментів на утримання доньки сторін ОСОБА_8 , у позивача, як платника аліментів, змінився сімейний стан. Так, позивач одружився, у цьому шлюбі народилась дочка ОСОБА_7 . Враховуючи, що на даний час позивач, окрім дочки ОСОБА_8 від попереднього шлюбу, має на своєму утриманні ще новонароджену доньку, що вплинуло на погіршення його матеріального стану, суд вважає, що у відповідності до ст. 192 СК України позивачем доведено наявність підстав для зменшення розміру аліментів, визначених рішенням суду (судовим наказом). Окрім цього, як вбачається із матеріалів справи, на утриманні позивача перебуває інвалід першої групи старший 80 років.

Відтак, враховуючи, що позивач одружився, має на своєму утриманні неповнолітню дитину, те, що ОСОБА_1 є працездатною особою, не є особою з інвалідністю, має можливість влаштуватися на роботу та отримувати дохід, враховуючи інтереси неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , суд приходить до висновку про зменшення розміру раніше стягнутих аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 до 1/5 частини з усіх видів заробітку позивача щомісячно.

Згідно висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншими.

В цьому контексті суд констатував, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження дітей в іншому шлюбі, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18ц (провадження № 619460св20), від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 611031св21).

З урахування вказаних обставин, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів та стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/5 усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Також слід зазначити, що за наявності підстав, визначених у ст. 192 СК України відповідачка також не позбавлена права на звернення до суду з метою збільшення розміру аліментів.

В силу частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 10, 12, 76, 81, 141, 263265, 279, 280283 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 180182, 184, 192 Сімейного кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 на підставі рішення (судового наказу) Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 14 лютого 2020 року у справі № 607/908/20.

Стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/5 (однієї п`ятої) усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Відповідачці направити копію заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська