ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року

м. Харків

справа № 646/5232/20

провадження № 22-ц/818/2729/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді - Тичкової О.Ю.,

суддів Маміна О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління (м. Харків)

третя особа- Східне управління Головного управління ДФС у Харківській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 січня 2021 року, ухвалену у складі судді Теслікової І.І., -

установив:

У квітні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління (м. Харків), третя особа Східне управління Головного управління ДФС у Харківській області про зняття арешту з майна.

Позов обґрунтований тим, що він, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, є власником Ѕ житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за виконавчим провадження 22391766 Червонозаводським ХМУЮ 01.08.2012 року накладено арешт на все нерухоме майно боржника ( позивача) та оголошено заборону на його відчуження, за адресою: АДРЕСА_1 обтяження відсутнє. 27.06.13 Державним виконавцем відділу Міжрегіонального відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Він звернувся до відповідача з письмовою заявою про зняття арешту з вищезазначеного майна, однак отримав відповідь з відмовою, та рекомендацією згідно ст. 59 ЗУ « Про виконавче провадження» звернутися до суду.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 січня 2021 року провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління (м. Харків), третя особа: Східне управління Головного управління ДФС у Харківській області, про зняття арешту з майна закрито.

Ухвала мотивована тим, що враховуючи, що ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження, виконавчий документ за яким повернуто стягувачу, та в рамках якого державним виконавцем не здійснено певних дій чи допущена бездіяльність, чим порушені права боржника, як власника арештованого майна, то після ухвалення рішення по суті спору судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється виключно за правилами Розділу VІІЦПК України «Судовий контроль за виконанням судовий рішень» ЦПК України, який визначає порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності державного виконавця в ході виконання рішень, у формі звернення до суду зі скаргою. Разом с тим позивач пред`явив позов, який не містить матеріально-правових вимог до відповідача, вищезазначена позовна заява на предмет судового контролю за діями/бездіяльністю державного виконавця при виконанні судового рішення в іншій цивільній справі, не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, оскільки передбачає іншу форму звернення та порядок вирішення, що є підставою для закриття провадження у даній справі. Такі вимоги не можуть розглядатися у позовному провадженні, оскільки у такому випадку позивач одночасно має бути й відповідачем, так як його майно арештовано державним виконавцем і він є боржником за виконавчим проваджннням.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неповно з`ясовані обставини справи, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 обґрунтовано звернувся до суду в порядку позовного провадження, оскільки з його вимог вбачається спір про право власності. Арешт накладено на майно, яке належить йому, порушує його права як власника майна і підлягає відновленню шляхом скасування обтяження на спірне майно судом в порядку позовного провадження. Крім того, за правилами ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» у випадках неможливості скасування арешту органами ДВС, арешт може бути знято за рішенням суду.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, письмових пояснень представника позивача, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З матеріалів справи вбачається та як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є власником 1/2 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.05.20 № 1104, засвідченого приватним нотаріусом Балух Н.В. (а.с. 9).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 зазначена приватна спільна часткова власність на Ѕ житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , підставою для державної реєстрації права власності є свідоцтво про право на спадщину за законом від 12.05.20 № 1104, засвідченого приватним нотаріусом Балух Н.В. ( а.с.10).

Згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого постановою 22391766 Червонозаводським ХМУЮ 01.08.2012 року на все майно боржника ( позивача) накладено арешт ( а.с.14).

З листа начальнику відділу Міжрегіонального відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Купріянової М. від 22.05.2020 вбачається, що 27.06.2013 державним виконавцем відділу було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, оригінали виконавчого провадження за вищезазначною справою були знищені та в архіві відділу не зберігаються. Відповідно до ст. 59 ЗУ « Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом ( а.с.16).

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право саме в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до абз. 5 п. 1 та 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна» на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства. У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.

Закриваючи провадження у справі за позовом ОСОБА_1 про визнання права власності та зняття арешту з майна суд вищезазначених положень не врахував та помилково вважав, що між сторонами у справі не виникло спору про право і тому справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки згідно відомостей Міжрегіонального відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові 27.06.2013 державним виконавцем відділу було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, оригінали виконавчого провадження за вищезазначною справою були знищені та в архіві відділу не зберігаються висновок суду про наявність у ОСОБА_1 можливості оскаржити дій виконавця щодо неправомірності накладеного арешту на належну йому частину будинку є необґрунтованим.

За наявності даних про закриття та знищення матеріалів виконавчого провадження поновити порушене право на розпорядження належним позивачу майном можна лише шляхом звернення до

З огляду на вищевикладене, судова колегія, вважає доводи апеляційної скарги обгрунтованими, тому скарга підлягає скасуванню, а справа поверненню до районного суду для продовження розгляду.

Під час нового розгляду суду необхідно роз`яснити позивачу його право заявити суду клопотання про залучення в якості співвідача у справі стягувача у виконавчому провадженні № 22391766 участь якого у даній категорії спорів є обов`язковою.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 січня 2021 року скасувати.

Справу повернути до Червонозаводського районного суду м. Харкова для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 29 квітня 2021 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук