Справа № 308/3393/18
28 квітня 2021 року м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі:
судді-доповідачки Готри Т. Ю.,
суддів Собослоя Г. Г., Кондора Р. Ю.,
з участю секретарки судового засідання Купар Л. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Романюка Леоніда Сергійовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», в інтересах якого діє представник Захаркевич Олексій Миколайович, до ОСОБА_1 , третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачки ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
У квітні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі ТОВ «ОТП Факторинг Україна, товариство), в інтересах якого діє представник Захаркевич О.М., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачки - ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 3 вересня 2019 року у задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відмовлено.

Додатковим рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 вересня 2019 року заяву представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Романюка Л.С. про ухвалення додаткового рішення у цій справі задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на користь ОСОБА_1 9 250 гривень витрат на професійну правничу допомогу та 989,80 гривень витрат, пов`язаних з явкою представників відповідачки до суду. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 12 квітня 2021 року рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 3 вересня 2019 року та додаткове рішення цього ж суду від 12 вересня 2019 року залишено без змін, а також вирішено питання щодо судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

20 квітня 2021 року представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Романюк Л.С. звернувся до апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат.

Заяву обґрунтував тим, що відповідно до меморіальних ордерів № @2PL665561 від 03.11.2019 на суму 7 500 грн, № @2PL810107 від 13.01.2021 на суму 11 000 грн, акту прийому-передачі послуг від 16 квітня 2021 року про надання правової допомоги по договору про надання правової допомоги № 10 від 15.06.2018, відповідачкою ОСОБА_1 були понесені під час апеляційного розгляду справи судові витрати на правничу допомогу в загальному розмірі 18 500 гривень.

За наведених обставин просив стягнути з позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна на користь відповідачки ОСОБА_1 понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 18 500 гривень.

Відповідачка ОСОБА_1 , її представники-адвокати Романюк Л.С., Бондаренко В.Г., а також представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» Захаркевич О.М. і третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце розгляду заяви були належним чином повідомлені. Водночас у заяві про ухвалення додаткового рішення адвокат Романюк Л.С. просив розглянути заяву без участі ОСОБА_1 , адвоката Бондаренка В.Г. та без його участі. З огляду на це, на думку колегії суддів і відповідно до вимог ч. 4 ст. 270, ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши суддю-доповідачку, перевіривши доводи заяви та матеріали справи, колегія суддів уважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 ч. 1, частин 2-4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату,час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За змістом пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Положеннями ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати (крім судового збору ч. 1 цієї ж статті), пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони проп0орційно розміру задоволених позовних вимог.

Приписами частин 1-3 ст. 134 ЦПК України регламентовано, що разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла й які очікує понести в зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, установлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як убачається зі змісту частин 2, 4 ст. 12, ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із учиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Колегія суддів констатує, що заявником Романюком Л.С. у заяві про ухвалення додаткового рішення порушено питання про стягнення понесених судових витрат на правничу допомогу. При цьому, адвокат Романюк Л.С. у відзиві на апеляційну скаргу, хоч і послався на понесені витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 7 500 грн (т. 1 а. с. 229), про те ним відповідні докази про понесення судових витрат апеляційному суду до закінчення судових дебатів у справі не подавались, як і не заявлялось ним клопотання до закінчення судових дебатів надати суду відповідні докази протягом п`яти днів із дати ухвалення судового рішення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суть і можливість ухвалення додаткового рішення полягає у тому, що судом досліджувалися певні вимоги, доводи чи докази, однак відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України судом: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) вирішено питання про право, без зазначення точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майна, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) не вирішено питання про судові витрати; 4) не допущено негайного виконання рішення у випадках, установлених статтею 430 цього Кодексу.

З наведеного слідує, що додатковим судовим рішенням не може вирішуватися, як у даному випадку понесені судові витрати на оплату правничої допомоги, оскільки такі вимоги до закінчення судових дебатів в апеляційному суді адвокатом Романюком Л.С. щодо витрат на правничу допомогу ще в сумі 11 000 грн не заявлялися, відповідні докази взагалі не подавалися, клопотання про подачу таких доказів протягом п`яти днів не заявлялося, а тому, на переконання апеляційного суду, заявлене клопотання з наданням доказів уже після закінчення апеляційного розгляду справи, тобто після ухвалення постанови Закарпатського апеляційного суду від 12.04.2021, задоволене бути не може.

За таких обставин, на думку колегії суддів, у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

Керуючись статтями 270, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Романюка Леоніда Сергійовича про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 5 травня 2021 року.

Суддя-доповідачка

Судді