ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/632/21 Справа № 175/343/20 Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж.М. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

Головуючого Куценко Т.Р.

суддів: Демченко Е.Л., Макаров М.О.

за участю секретаря Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_2 до державного нотаріуса Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кобрусєвої Любові Віталіївни, ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про скасування запису державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на житловий будинок, визнання права власності на частину житлового будинку, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 у лютому 2020 року звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що на підставі договору дарування від 28 травня 1983 року їй належить 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними побудовами.

Рішенням Народного суду Дніпропетровського району від 15 вересня 1983 року позивачці у вказаному домоволодінні було виділено в натурі: сені І-І, кухню І-5, кімнату І-2, кладову І-6, загальною площею 35,3 кв. метри, що складало 12/19 частини всього домоволодіння. Іншому власнику ОСОБА_4 , виділено кімнати - І-3 та кімнату І-4, що складає 18 кв. метри та становить 7/19 частини всього домоволодіння.

У подальшому, належна ОСОБА_4 частина домоволодіння за договором купівлі-продажу від 26 грудня 1986 року перейшла у власність ОСОБА_5 .

На підставі рішення Підгороднянської міськрої ради № 85 від 16 квітня 1997 року ОСОБА_2 набула у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1 га (кадастровий номер :02:044:0593) та площею 0,0102 га (кадастровий номер :02:044:0592) для ведення особистого підсобного господарства, розташовані по АДРЕСА_1 , що підтверджується державним актом серії ДП № 032902 від 30 травня 1997 року та витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та Реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішенням виконавчого комітету Підгороднянської міської ради № 34 від 16 лютого 2000 року ОСОБА_6 дозволено добудову до житлового будинку АДРЕСА_1 за вказаною адресою, що складається з двох житлових кімнат, коридору та ванни.

В результаті добудови проведеною ОСОБА_6 належної їй частини житлового будинку його площа збільшилася з 53,3 кв. метри до 100,2 кв. метри.

Відповідно до технічного паспорту від 06 лютого 2002 року, виготовленого та зареєстрованого у КП "Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" належна ОСОБА_5 квартира АДРЕСА_2 складається з кухні І-1 площею 5,6 кв. метри, кімнати І-2 площею 11,5 кв. метри та сеней І-3 площею 8,2 кв. метри, що разом становить 25,3 кв. метри.

Тоді як належна ОСОБА_6 квартира АДРЕСА_3 отримала наступні характеристики: сіни: ІІ-1 - 3,7 кв. метри, коридор ІІ-2 - 4,0 кв. метри; кімната ІІ-3 - 12, 3 кв. метри, кімната ІІ-4 - 16,0 кв. метри, коридор ІІ-5 - 3,2 кв. метри, санвузол ІІ-6- 4,1 кв. метри, кухня ІІ-7 - 21,9 кв. метри та кімната ІІ-8 - 9,7 кв. метри. Загальна площа по квартирі АДРЕСА_3 склала 74,9 кв. метри.

За зверненням ОСОБА_2 зміна загальної площі домоволодіння пройшла реєстрацію в БТІ, що підтверджується також довідкою КП Дніпропетровського району "БТІ" № 185 від 09.04.2019 року.

З метою виділення часток у власності на домоволодіння у 2007 році ОСОБА_2 звернулася до КП Дніпропетровського району "БТІ" та в результаті замірів та розрахунків було визначено, що частка ОСОБА_2 становить 81/100.

Протягом усього часу позивач безперешкодно здійснює володіння та користування належним майном, будь-які спори з суміжним власником щодо будинку відсутні.

17 грудня 2019 року позивачці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що 10 жовтня 2019 року нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Кобрусєвою Л.В. було видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_5 - співвласника домоволодіння, та проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на 1/4 частину вищевказаного житлового будинку площею 100,2 кв. метри, а також на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :02:044:0070, начебто за місцем розташування вищевказаного домоволодіння та на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :02:044:0071 для ведення особистого селянського господарства.

ОСОБА_3 , яка є дочкою померлого ОСОБА_5 , також є спадкоємицею після його смерті, та може оформити право власності у порядку спадкування на 1/4 частину спадкового майна ОСОБА_5 .

Позивач посилається на те, що це порушує її права та охоронювані інтереси та позбавляє її можливості вільно розпоряджатися вказаним майном та провести реєстрацію свого речового права у встановленому законом порядку.

Просить визнати протиправним та скасувати запис державного реєстратора - нотаріуса Дніпровської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровського районного нотаріального округу Кобрусєвої Л.В. про державну реєстрацію прав та обтяжень від 10.10.2019 року про право власності ОСОБА_1 на 1/4 частину житлового будинку загальною площею 100,2 кв. метри, розташований по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 74,9 кв. метри, що дорівнює 81/100 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , площею 100,2 кв. метри.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2020 року скасовано запис державного реєстратора - державного нотаріуса Дніпровської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровського районного нотаріального округу Кобрусєвої Л.В. № 33627315 про державну реєстрацію прав та обтяжень від 10.10.2019 року про право власності ОСОБА_1 на 1/4 частину житлового будинку загальною площею 100,2 кв. метри, розташований по АДРЕСА_1 .

Визнав за ОСОБА_2 право власності на 74.9 кв. метри, що дорівнює 81/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 100,2 кв. метри, що знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер 122141000:02:044:0593, а саме: А1-1 коридор площею 3,2 кв. метри, А1-2 санвузол площею 4,1 кв. метри, А1-3 кухня площею 21,9 кв. метри, А1-4 кімната площею 9,7 кв. метри, А1-8 - коридор площею 4 кв. метри, А1-9 - коридор площею 3,7 кв. метри, А1--10 кімната площею 12,3 кв. метри, А1-11 кімната площею 16 кв. метри. вирішено питання щодо судових витрат /а,с. 89-96/.

З рішенням суду не погодилася відповідач ОСОБА_1 , яка подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким визнати за ОСОБА_2 право власності на 74,9 кв. метри, що дорівнює 3/4 частини житлового будинку (літера А) № НОМЕР_1 по АДРЕСА_4 , загальною площею 100,2 кв. метри, а саме: А1-1 коридор площею 3,2 кв. метри, А1-2 санвузол площею 4,1 кв. метри, А1-3 кухня площею 21,9 кв. метри, А1-4 кімната площею 9,7 кв. метри, А1-8 коридор площею 4 кв. метри, А1-9 коридор площею 3,7 кв. метри, А1-10 кімната площею 12,3 кв. метри, А1-11 кімната площею 16,0 кв. метри, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права /а.с. 127-131/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно договору дарування від 28 травня 1983 року ОСОБА_7 подарував ОСОБА_8 1/2 частину житлового будинку з надвірними побудовами загальною жилою площею 22 кв. метри, що знаходиться у АДРЕСА_4 , розташований на земельній ділянці радгоспу "Підгородній" /а.с. 19-20/.

Рішенням Народного суду Дніпропетровського району від 15 вересня 1983 року ОСОБА_8 у вказаному домоволодінні було виділено в натурі: сені І-І, кухню І-5, кімнату І-2, кладову І-6, загальною площею 35,3 кв. метри, що складало 12/19 частини всього домоволодіння. Іншому власнику ОСОБА_4 , виділено кімнати - І-3 та кімнату І-4, що складає 7/19 ідеальних часток /а.с. 21/.

26 грудня 1986 року ОСОБА_9 укладає договір купівлі-продажу з ОСОБА_5 , який купує 1/2 частину жилого будинку з відповідною частиною господарчих і побутових будівель та спорудів, що знаходиться в АДРЕСА_4 , розташований на земельній ділянці радгоспу, договір нотаріально посвідчений /а.с. 115/.

30 травня 1997 року ОСОБА_8 отримала державний акт на право приватної власності на землю площею 0, 1102 гектарів, розташованої на території АДРЕСА_5 . Землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд

0, 1000 га, особистого підсобного господарства 0,0102 га /а.с. 22/.

10 червня 1997 року ОСОБА_8 укладає шлюб, та приймає прізвище чоловіка ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с. 14/.

Рішенням Виконавчого комітету Підгородненської міської ради народних депутатів № 34 від 16 лютого 2000 року ОСОБА_8 , за адресою АДРЕСА_1 дозволено будівництва прибудови до житлового будинку- двох житлових кімнат, коридору та ванни /а.с. 29 зворіт/.

Згідно відповіді КП "БТІ" Дніпровської районної ради Дніпропетровської області від 09 квітня 2019 року, станом на 31 грудня 2012 року за адресою АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_6 1/2 частка, підстава виникнення права власності Договір дарування від 28.05.1983 року посвідчений державним нотаріусом Дніпропетровської райдержнотконтори та зареєстровано в БТІ 01.06.1983 року.

Другий власник ОСОБА_5 - 1/2 частка підстави виникнення права власності дублікат договору купівлі-продажу від 14.03.2002 року посвідчений Кобрусєвою Л.В. державним нотаріусом Дніпропетровської райдержнотконтори та зареєстровано в БТІ 15.04.2002 року.

Склад майна: житловий будинок А- загальна площа 100, 2 кв. метри, житлова площа 49,5 кв. метри, матеріал стан - глиновальковий, обкладений цеглою, прибудова А-1, прибудова -а, будинок Д (н/з початок 2006 року), літня кухня -Ж; вбиральні -З, П; вхід в підвал -И; сараї -Л,М; гараж -Н; колодязі - К, К1; зливна яма -З/Я; огорожа № 1, 3-8 /а.с. 38 зворіт/.

Таким чином, у довідці вказана загальна площа будинку з урахуванням добудов які провела ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спадкоємцями після його смерті є донька ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що мешкає АДРЕСА_4 , яка успадковує 1/2 частину спадщини; та мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка мешкає в АДРЕСА_4 , яка успадкувала 1/2 частку спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку спадщини (1/4 частка житлового будинку) видане ОСОБА_1 .

На 1/2 частки (1/4 частка житлового будинку) свідоцтво про право на спадщину не видавалося /а.с. 114/.

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування запису державного реєстратора - нотаріуса Дніпровської районної державної нотаріальної контори ДРНО Кобрусєвої Л.В. - не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З матеріалів справи вбачається, що державний нотаріус Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєва Л.В. 16 січня 2019 року зробила запит до КП "БТІ" Дніпровської районної ради Дніпропетровської області та отримала відповідь, що ОСОБА_5 належить 1/2 частка будинку за адресою АДРЕСА_1 підставою виникнення права власності є дублікат договору купівлі-продажу від 14.03.2002 року посвідчений Кобрусєвою Л.В. державним нотаріусом Дніпропетровської райдержнотконтори та зареєстровано в БТІ 15.04.2002 року.

Склад майна: житловий будинок А- загальна площа 100, 2 кв. метри, житлова площа 49,5 кв. метри, матеріал стан - глиновальковий, обкладений цеглою, прибудова А-1, прибудова -а, будинок Д (н/з початок 2006 року), літня кухня -Ж; вбиральні -З, П; вхід в підвал -И; сараї -Л,М; гараж -Н; колодязі - К, К1; зливна яма -З/Я; огорожа № 1, 3-8 /а.с. 38 зворіт/.

На підставі цього документу нотаріусом було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку спадщини (1/4 частину будинку) на ім`я матері спадкодавця - ОСОБА_1 /а.с. 114/.

Таким чином, нотаріус, враховуючи, що спадкодавцю належала 1/2 частина будинку, та те, що після його смерті залишилося два спадкоємця видало свідоцтво на 1/2 частину спадщини, тому будь-які протиправні дії віжсутні.

Також ОСОБА_2 у своєму позові посилається на те, що з урахуванням проведених нею добудов до будинку, АДРЕСА_1 , їй належить 74,9 кв. метри, що дорівнює 81/100 частини спірного будинку, на які вона просить визнати право власності, але колегія суддів вважає, що ці вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи норми чинного законодавства і зокрема положення статей 182, 331, 334 ЦК України основною умовою для визначення статусу нерухомого майна будь-якого об`єкта нерухомості є державна реєстрація на нього.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Права на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації, виникають з дати такої реєстрації відповідно до закону.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 , надала до КП "БТІ" Дніпровського району експлікацію приміщень до плану садибного (індивідуального) будинку в якому зазначено площа квартири АДРЕСА_6 складає 25,3 кв. метри, площа квартири АДРЕСА_3 складає 74,9 кв. метри, разом по будинку 100,2 кв. метри /31/.

Запису внесення до державного реєстру своїх речових прав позивач не надала, а тому не підтвердила своє право власності на 74,9 кв. метри будинку.

Також нормами Цивільного Кодексу України передбачено підстави виникнення (набуття) права власності.

Судове рішення за загальним правилом не є підставою виникнення права власності. Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства.

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 знаходиться у спільній частковій власності.

Відповідно до 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного із них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України учасники спільної часткової власності мають право на частку у праві власності на майно, а не на конкретно визначену частку у майні.

Спільна часткова власність характеризується множинністю суб`єктів і єдністю об`єкта. Відповідно до цієї концепції кожному із співвласників спільної часткової власності не може належати частка самого майна.

Відповідно до довідки КП "БТІ" Дніпровської районної ради Дніпропетровської області ОСОБА_2 та ОСОБА_5 належить по 1/2 частині будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.3 ст. 357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Відповідно до ч.5 ст. 357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших власників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на 74,9 кв. метрів спірного житлового будинку, та вказуючи, що позивачці належить 81/100 частина цього будинку суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що заявлені вимоги є доведеними та доказують порушення її прав, так як судом не встановлено чи була згода співвласника на таку добудову, крім того, зміна частки рішенням суду порушує права співвласника.

Крім того, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить визнати за ОСОБА_2 право власності на 74,9 кв. метри будинку АДРЕСА_1 , що складає 3/4 частини будинку, що говорить про те, що відповідач визнає право позивача на ці метри, а тому спір з цього приводу відсутній, тому питання які виникли у сторін можуть бути вирішені у передбаченому законом порядку.

Суди не повинні заміняти органи виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо здійснення ними повноважень, встановлених Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2020 року - скасувати.

ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров