Справа №705/899/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2021 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Уманська міська лікарня» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до КНП «Уманська міська лікарня» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що починаючи з 11.12.2018 по 14.04.2020 вона перебувала у трудових відносинах з КНП «Уманська міська лікарня», де працювала на посаді молодшої медичної палатної сестри, що підтверджується записами у трудовій книжці, проте, у лютому 2020 року відповідачем була не нарахована та не виплачена їй заробітна плата за надурочні години в обліковому періоді, також у березні 2020 року була не нарахована та не виплачена заробітна плата за допущене роботодавцем заниження кількості відпрацьованих робочих змін за графіком роботи. При звільненні 14.04.2020 їй не було проведено виплати за надурочні та не відпрацьовані з вини роботодавця робочі години. Відповідачем були порушені вимоги трудового законодавства, адже згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення; порядок застосування підсумованого обліку робочого часу передбачено у Методичних рекомендаціях щодо застосування підсумованого обліку робочого часу, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики від 19.04.2006 № 138. Загальна кількість надурочних годин за обліковий період дорівнює різниці між фактично відпрацьованим часом (визначається за табелем) і розрахунковою нормою тривалості робочого часу за обліковий період. При підрахунку надурочних годин використовують розрахункову норму робочого часу, яка дорівнює календарній нормі робочого часу, зменшеній на час, невідпрацьований працівником в обліковому періоді з поважних причин. Зазначає, що за табелем лютого 2020 року нею було відпрацьовано 135 годин, у розрахунковому періоді є час, невідпрацьований з поважних причин, тобто у зв?язку з перебуванням на лікарняному 28 лютого та 29 лютого 2020 року. З проведеного розрахунку, виходячи із застосованої нею формули, позивач вважає, що до стягнення з відповідача підлягають кошти в розмірі 507 грн. 22 коп., з яких: 69, 86 грн. - заробітна плата за надурочні годити та 437,36 грн. - заробітна плата за невідпрацьований час. Також, посилається на те, що згідно з листом МСПУ від 21.02.2017 №242/0/102-17/282, у випадку застосування підсумованого обліку робочого часу розпорядок робочого дня і графіки змінності мають бути побудовані таким чином, щоб робочий час, який зобов`язані відпрацювати працівники за обліковий період, встановлений в колективному договорі, відповідав установленій законодавством нормі робочих годин, що припадає на цей період. Якщо працівника прийнято на ставку, а це повний робочий час, роботодавець мусить забезпечити роботою на ставку, як це передбачено трудовим договором: організувати роботу так, щоб працівник повністю відпрацював норму робочого часу за обліковий період. Відповідно до положень листів МСПУ від 09.12.2014 № 922/13/155-14 та від 18.08.2017 № 1537/0/102-17, нормою тривалості робочого часу в обліковому періоді для працівників є норма, яка встановлена їм графіками змінності. Тому, якщо працівникові встановлена місячна тарифна ставка (оклад) і він повністю відпрацював усі дні за графіком роботи (змінності) в місяці, за який здійснюється розрахунок зарплати, то йому нараховують тарифну ставку (оклад) у повній сумі. Розмір заробітної плати працівника за повністю виконану місячну (годинну) норму праці не може бути нижчим від розміру мінімальної заробітної плати. Позивач вважає, що діями відповідача були порушенні її права щодо оплати праці, тому вона просить стягнути на її користь вказану суму.

Ухвалою судді від 15.03.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями.

За вх. № 7343 від 05.04.2021 від відповідача надійшов відзив на позов, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебувала в трудових відносинах з КНП «Уманська міська лікарня» з 11.12.2018 по 14.04.2020 та була звільнена за власним бажанням з 14.04.2020, відповідно до наказу №113-кл від 01.04.2020 на підставі поданої заяви. На спростування того, що позивачу у лютому та березні 2020 року КНП «Уманська міська лікарня» була не нарахована та невиплачена заробітна плата за надурочні години та у березні 2020 року була не нарахована та невиплачена заробітна плата через заниження роботодавцем кількості відпрацьованих робочих змін за графіком, зазначає те, що якщо кількість відпрацьованих годин за обліковий період не перевищує нормального числа робочих годин, то надурочними роботами вони не є. Відповідно до Методичних рекомендацій щодо застосування підсумованого обліку робочого часу, затверджених Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 19.04.2006 № 138, методичні рекомендації може бути використано підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності та господарювання з метою більш ефективного використання робочого часу та засобів виробництва, а отже, вони не встановлюють обов`язкові для виконання правові норми та мають допоміжний характер. Також, позивач ОСОБА_1 посилається на листи Міністерства праці та соціальної політики України № 229/13/116-12 від 05.07.2012, № 242/0/102-17/282 від 21.02.2017, № 463/13/116-12 від 30.11.2012, 3223/0/2-17/28 від 17.02.2017, №922/13/155-14 від 09.12.2014 та №1537/0/102-17 від 18.08.2017. Проте, відповідно листа Міністерства праці та соціальної політики України №922/13/155-14 09.12.2014, на підприємствах (установах, організаціях), зупинення роботи на яких неможливе з виробничо-технічних умов або через необхідність безперервного обслуговування населення, вихідні дні надаються в різні дні тижня почергово кожній групі працівників згідно з графіком змінності (виходу на роботу). Компенсація за роботу у вихідний день провадиться у тому випадку, коли працівник залучався до роботи безпосередньо у свій вихідний день, який визначений йому графіком виходу на роботу (ст. 69 К України); у випадку, якщо робочий день такого працівника випадає на вихідний день (неділю), цей день оплачується на загальних підставах, оскільки вихідні дні підприємства (установи, організації) можуть не збігатися з вихідними днями працівника. Згідно з листом Міністерства праці та соціальної політики України №1537/0/102-17 від 18.08.2017 у випадку застосування підсумованого обліку робочого часу розпорядок робочого дня і графіки змінності мають бути побудовані таким чином, щоб робочий час, який зобов`язані відпрацювати працівники за обліковий період, встановлений в колективному договорі, відповідав установленій законодавством нормі робочих годин, що припадає на цей період (квартал, півріччя, рік); у кінці кожного місяця працівникам, які працюють при підсумованому обліку робочого часу, провадиться нарахування належної їм заробітної плати згідно з діючими умовами оплати праці: нарахування основної заробітної плати, доплат і надбавок.

Відповідач наголошує, що листи Міністерства праці та соціальної політики України, як і методичні рекомендації, не відносяться до нормативно-правових документів, а тому мають необов`язковий характер. Тим більше, в даному випадку, вони не стосуються позовних вимог.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про колективні договори і угоди» у колективному договорі встановлюються взаємні зобов`язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин, зокрема режиму роботи, тривалості робочого часу і відпочинку, оплати праці. Відповідно до зазначеного, режим роботи, тривалість робочого часу (зміни) і часу відпочинку встановлюються роботодавцем у правилах внутрішнього трудового розпорядку або у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, встановлених чинним законодавством та Галузевою угодою. Відповідно до п.п. 20, 24 Правил внутрішнього трудового розпорядку КНП «Уманська міська лікарня», затверджених постановою зборів представників трудового колективу КНП «Уманська міська лікарня» (протокол № 1 від 24.04.2019), час початку, закінчення роботи і перерви для відпочинку та харчування для стаціонару встановлюється згідно графіку, цілодобовий; графіки змінності доводяться до працівника, як правило, не пізніше ніж за один місяць до введення їх у дію; відповідно до ст. 61 КЗпП України в закладах охорони здоров`я на роботах, пов`язаних з наданням медичної допомоги населенню, застосовується щомісячний облік робочого часу; робота в надурочний час, як правило, не допускається (крім виняткових випадків за погодженням профспілковим органом).

У відзиві також зазначено, що у КНП «Уманська міська лікарня» діє підсумований щомісячний облік робочого часу та для медичних працівників інфекційного відділення немає розподілу на шести- чи п`ятиденний робочий тиждень, вони працюють за графіком чергувань. Тому, посилання позивача ОСОБА_1 на те, що в КНП «Уманська міська лікарня» встановлено графік 6-денного робочого тижня не відповідає нормам законодавства, Правилам внутрішнього трудового розпорядку КНП «Уманська міська лікарня» та дійсним обставинам справи, а тому такі обґрунтування є помилковими.

Пунктами 1.3, 5 Наказу Міністерства охорони здоров`я № 319 від 25.05.2006 Про затвердження норм робочого часу для працівників закладів та установ охорони здоров`я передбачено, що: норма робочого часу 40 годин на тиждень встановлена для молодших медичних сестер, молодших медичних сестер з догляду за хворими, сестер-господарок (за винятком тих, хто працює із шкідливими умовами праці); для працівників, які працюють у закладах (структурних підрозділах) і на посадах у шкідливих умовах праці, установлюється скорочена тривалість робочого тижня відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 163 "Про затвердження Переліку виробництв, цехів, професій і посад із шкідливими умовами праці, робота в яких дає право на скорочену тривалість робочого тижня".

В розділі 32 «Охорона здоров`я, освіта та соціальна допомога» Переліку виробництв, цехів, професій і посад із шкідливими умовами праці, робота в яких дає право на скорочену тривалість робочого тижня, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 163, включено, зокрема, інфекційні, туберкульозні (протитуберкульозні) лікувально-профілактичні установи та заклади, відділення, палати, кабінети, з нормою праці 36 годин на тиждень, яка стосується у тому числі таких працівників закладів охорони здоров`я як молодша медична сестра (сестра-прибиральниця, санітарка-буфетниця, сестра-господиня, нянька, прибиральниця виробничих приміщень, тощо).

Згідно з графіком чергувань по інфекційному стаціонару лікарні на лютий місяць 2020 року ОСОБА_1 повинна була відпрацювати 16 робочих днів (3, 4, 7, 8, 10, 11, 12, 15, 16, 17, 19, 20, 22, 24, 27, 28 лютого 2020 року) з 8 год. 00 хв. до 17 год. 30 хв., включаючи обідню перерву 30 хв., що становить 144 години = 9 год.*16 роб. днів.

Відповідно до табелю за лютий 2020 року та скоригованого табелю в березні 2020 року за лютий 2020 року (у зв`язку з відсутністю ОСОБА_1 по причині тимчасової непрацездатності) ОСОБА_1 відпрацювала 15 робочих днів (3, 4, 7, 8, 10, 11, 12, 15, 16, 17, 19, 20, 22, 24, 27 лютого 2020 року), що становить - 135 годин = 9 год.* 15 роб. днів.

З урахуванням місячної норми 36 годин на тиждень для молодшої медичної сестри інфекційного відділення, позивач ОСОБА_1 повинна була відпрацювати не більше 144 годин = 36 год.*4 тижні, а у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю робочий час склав 135 годин.

Тобто, розрахунки позивача щодо кількості надурочних годин за лютий 2020 року, які, на її думку, становлять 2 години не відповідають графіку чергувань та математичному обрахунку, а також не підтверджуються жодними доказами.

У зв`язку з цим наведені позивачем підрахунки розміру заробітної плати за надурочні години за лютий 2020 року у розмірі 69,86 гри. є помилковими у зв`язку з відсутністю підстави для такого нарахування.

В графіку чергувань по інфекційному стаціонару лікарні на березень місяць 2020 року у зв`язку з відсутністю по причині тимчасової непрацездатності немає запису про чергування ОСОБА_1 .

Відповідно до табеля за березень 2020 року та скоригованого табеля в квітні 2020 року за березень 2020 року (у зв`язку з виходом на роботу ОСОБА_1 після тимчасової непрацездатності з 28.02.20202 року по 23.03.2020 року) ОСОБА_1 відпрацювала 3 робочих днів (26, 27, 30 березня 2020 року), що становить - 27 годин = 9 год.*3 роб. дні.

З урахуванням місячної норми 36 годин на тиждень для молодшої медичної сестри інфекційного відділення позивач ОСОБА_1 повинна була відпрацювати в березні 2020 року не більше 144 годин = 36 год.*4 тижні (тобто в жодному разі, враховуючи законодавчі обмеження по кількості годин робочого часу при шкідливих умовах праці кількість годин за березень 2020 року не могла становити зазначені позивачем 151,2 год.)

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю відпрацьований робочий час ОСОБА_1 в березні 2020 року склав 27 годин.

Робочі дні ОСОБА_1 як молодшої медичної сестри інфекційного відділення обраховуються відповідно до графіка чергувань, а оплата праці за фактично відпрацьовані робочі години відбувається відповідно до табеля обліку використаного робочого часу.

Таким чином, розрахунки позивача щодо невідпрацьованого часу в березні 2020 року, які, на її думку становлять 14 годи, не обґрунтовані та не підтверджені жодними доказами.

Крім цього, 30 грудня 2020 року інспектором праці Управління Держпраці в Черкаській області Слиньком А.М. було складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи, яка використовує найману працю №ЧК/455/АВ, предметом якого були нарахування заробітної плати ОСОБА_1 за лютий та березень 2020 року та жодних порушень даною перевіркою встановлено не було, тому, в даному випадку підстав для виплати позивачу компенсації за понадурочні години та за невідпрацьований час немає, у зв?язку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

За вх. № 8254 від 16.04.2021 від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, з якого вбачається, що вона не погоджується з посиланням відповідача на не обов?язковість допоміжного характеру Методичних рекомендацій щодо застосування підсумованого обліку робочого часу, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики від 19.04.2006 № 138, оскільки саме у цьому документі викладено умови та порядок застосування підсумованого обліку робочого часу з урахуванням чинного законодавства. Також, відповідач, цитуючи листи Мінсоцполітики України як беззаперечні факти, робить помилковий висновок про їх необов?язковість. Відповідач зазначає, що норма робочого часу та графік чергувань у КНП «Уманська міська лікарня» складено без врахування законодавчо встановленої норми, при цьому, відповідач підтверджує застосування у КНП «Уманська міська лікарня» для працівників, зайнятих на роботах з шкідливими умовами праці, тривалість роботи при шестиденному робочому тижні не більш як 36 годин на тиждень. Відповідач заперечує, що правилами ст. 52 КЗпП України для працівників встановлюється 5-денний робочий тиждень із двома вихідними днями або 6-денний робочий тиждень з одним вихідним. Усі інші норми робочого часу є похідними від визначених КЗпП України та при розрахунках базуються на денній нормі часу: для 5-денного робочого тижня -8 год., 6- денного робочого тижня - 6 год.

Відповідачем не надано свого бачення розрахунку норми робочого часу за обліковий період у випадках, коли календарна норма робочого часу не відпрацьована працівником в обліковому періоді з поважних причин. Тривалість робочого часу може бути предметом централізованого, локального, колективно-договірного та індивідуально-договірного регулювання. Однак, наданий відповідачем примірник Правил внутрішнього трудового розпорядку р.5 не містить правил розрахунку робочого часу при чергуваннях та не вказані застосовувані норми робочого часу та алгоритм дотримання вимог законодавства по робочому часу.

Відповідач, підтверджуючи наданими документами застосування щомісячного обліку робочого часу, заперечуючи розрахунок зарплати у позовній заяві, та посилається на дотримання щотижневої норми робочого часу (36год.). проте, у період з 16 по 22 лютого 2020 позивачем було відпрацьовано 5 денних змін (16,17,19,20,21) тривалістю по 9 год. (5*9= 45 год.). Також, вказані у відзиві відповідачем дати змін не відповідають датам, наданим в первинних документах. Відповідач порівнює кількість змін у березні 2020 року (з 24.03.2020 до кінця місяця) з кількістю змін у лютому 2020, що не базується на законодавчих нормах.

Також, позивач у своїй відповіді вказує на те, що відповідач посилається на результати перевірки Державної служби України з питань праці, при цьому, не вказує, що перевірка проводилися з іншого питання, яке не відноситься до даної справи. Відповідачем не наведено жодного доказу, на підставі якого можна було б припустити, що позовні вимоги є необґрунтованими, тому вона просить задовольнити заявлені нею позовні вимоги в повному обсязі.

За вх. № 8967 від 26.04.2021 від директора КНП «Уманська міська лікарня» Григоренка І.М. надійшло заперечення на відповідь на відзив позивача, в якому викладена аналогічна позиція, зазначеній у відзиві, з посиланням на те, що при звільненні ОСОБА_1 КНП «Уманська міська лікарня» їй було проведено розрахунок відповідно до діючого чинного законодавства, у зв?язку з чим відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні її позовних вимог, оскільки вони безпідставні.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом вказаних процесуальних норм, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно ч.1,ч.2, ч.3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала в трудових відносинах з КНП «Уманська міська лікарня» з 11.12.2018 по 14.04.2020 та була звільнена за власним бажанням з 14.04.2020, відповідно до наказу №113-кл від 01.04.2020 на підставі поданої заяви, що підтверджується відповідною відміткою у Трудовій книжці серії НОМЕР_1 , від 17.03.1986 на ім?я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до наданих копій документів, а саме: згідно з графіком чергувань по інфекційному стаціонару лікарні на лютий місяць 2020 року ОСОБА_1 повинна була відпрацювати 16 робочих днів (3, 4, 7, 8, 10, 11, 12, 15, 16, 17, 19, 20, 22, 24, 27, 28 лютого 2020 року) з 8 год. 00 хв. до 17 год. 30 хв., включаючи обідню перерву 30 хв., що становить 144 години = 9 год.*16 роб. днів, відповідно до табелю за лютий 2020 року та скоригованого табелю в березні 2020 року за лютий 2020 року (у зв`язку з відсутністю ОСОБА_1 по причині тимчасової непрацездатності) ОСОБА_1 відпрацювала 15 робочих днів (3, 4, 7, 8, 10, 11, 12, 15, 16, 17, 19, 20, 22, 24, 27 лютого 2020 року), що становить - 135 годин = 9 год.* 15 роб. днів. З урахуванням місячної норми 36 годин на тиждень для молодшої медичної сестри інфекційного відділення, позивач ОСОБА_1 повинна була відпрацювати не більше 144 годин = 36 год.*4 тижні, а у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю робочий час склав 135 годин.

В графіку чергувань по інфекційному стаціонару лікарні на березень місяць 2020 року у зв`язку з відсутністю по причині тимчасової непрацездатності немає запису про чергування ОСОБА_1 .

Відповідно до табеля за березень 2020 року та скоригованого табеля в квітні 2020 року за березень 2020 року (у зв`язку з виходом на роботу ОСОБА_1 після тимчасової непрацездатності з 28.02.20202 року по 23.03.2020 року) ОСОБА_1 відпрацювала 3 робочих днів (26, 27, 30 березня 2020 року), що становить - 27 годин = 9 год.*3 роб. дні.

З урахуванням місячної норми 36 годин на тиждень для молодшої медичної сестри інфекційного відділення позивач ОСОБА_1 повинна була відпрацювати в березні 2020 року не більше 144 годин = 36 год.*4 тижні (тобто в жодному разі, враховуючи законодавчі обмеження по кількості годин робочого часу при шкідливих умовах праці кількість годин за березень 2020 року не могла становити зазначені позивачем 151,2 год.)

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю відпрацьований робочий час ОСОБА_1 в березні 2020 року склав 27 годин.

Відповідно до Акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ЧК/455/АВ від 30.12.2020, інспектором праці Слиньком А.М. було проведено інспекційне відвідування КНП «Уманська міська лікарня» з метою перевірки дотримання діючих норм трудового законодавства, з якого вбачається, що ОСОБА_1 прийнята на посаду сестри медичної молодшої палатної інфекційного відділення з 11.12.2018 в порядку переводу з Уманської міської лікарні №3 (наказ від 10.12.2018 № 338-к), звільнена 14.04.2020 на підставі поданої заяви (наказ від 01.04.2020 № 113-к). Трудову книжку видано в день звільнення 14.04.2020, розрахункові виплачено 13.04.2020 (платіжне доручення від 13.04.2020 № 336). Відповідно до вказаного Акту, за лютий та березень 2020 року ОСОБА_1 проводилося нарахування оплати праці згідно штатного розпису, а також, доплати до заробітної плати згідно чинного законодавства, в тому числі доплата в розмірі 10% посадового окладу за розширення зони обов?язків. Як підсумок проведеної перевірки, з наданого Акту не вбачається будь-яких порушень трудового законодавства, в тому числі стосовно ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 у своєму позові посилається на те, що при звільненні з КНП «Уманська міська лікарня» 14.04.2020, їй не було проведено виплати за надурочні та невідпрацьовані з вини роботодавця робочі години, при цьому, відповідачем були порушені вимоги трудового законодавства, адже згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення; порядок застосування підсумованого обліку робочого часу передбачено у Методичних рекомендаціях щодо застосування підсумованого обліку робочого часу, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики від 19.04.2006 № 138.

При цьому, позивачем не надано жодного належного доказу порушення її прав.

Відповідачем надано суду ряд документів, в тому числі Статут КНП «Уманська міська лікарня» Уманської міської ради (нова редакція); Правила внутрішнього трудового розпорядку КНП «Уманська міська лікарня» Уманської міської ради; Графік чергувань за лютий та березень 2020 року; Табель обліку використаного робочого часу за лютий, березень 2020 року та Акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ЧК/455/АВ, з яких вбачається, що під час нарахування заробітної плати ОСОБА_1 за лютий 2020 року було враховано її роботу в надурочні часи та враховано невідпрацьований робочий час в березні 2020 року.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Як вбачається з матеріалів справи, при звільненні ОСОБА_1 з КНП «Уманська міська лікарня», розрахунок з нею був проведений у визначений законодавством термін, тобто 13.04.2020, а Трудову книжку їй видано в день звільнення 14.04.2020, що відображено в Акті інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ЧК/455/АВ.

Таким чином, при викладених обставинах, у зв`язку з тим, що позивач не довела тих обставин, на які вона посилається в своїй позовній заяві - позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 4, 5, 12, 13, 76-79, 81, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Уманська міська лікарня» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Валентина Леонідівна Гудзенко