Провадження № 2/760/4918/21
в справі № 363/5386/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі:головуючого судді - Букіної О.М.,
при секретарі - Кривулько С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач звернулася до суду з позовом та просить визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є власником АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування від 28.12.2001 року.
Вказує, що в квартирі також зареєстрована відповідачка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зазначає, що відповідачка є колишньою дружиною позивача та шлюб між ними було розірвано на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 01.02.2018 року.
Стверджує, що після розірвання шлюбу відповідачка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Посилається, що відповідач не з`являється у спірному приміщені, не цікавиться ним та не виявляє бажання щодо заселення до нього.
Вказує на те, що реєстрація відповідача у спірній квартирі перешкоджає позивачу в повній мірі реалізувати своє право власності і розпоряджатися житлом.
Вважає, що відповідач не проживає у спірній квартирі без поважних причин більше року, а тому втратила право користування житловим приміщенням.
З огляду на викладене, позивач просила задовольнити позов.
04.03.2020 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.
Ухвалою суду від 06.03.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відзив на позовну заяву відповідачем не подано.
Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву у якій просив суд провести розгляд справи за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України.
Судова повістка, що направлялись на адресу АДРЕСА_2 було вручена особисто ОСОБА_2 .
Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.
У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з цього, враховуючи думку позивача, який не заперечував проти винесення заочного рішення, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалося.
Суд дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідно до Договору дарування квартири від 28.12.2001 року укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., позивач є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 8).
Згідно матеріалів справи вбачається, що у спірній квартирі зареєстрована відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 25).
Згідно рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 01.02.2018 року, яке набрало законної сили 15.03.2018 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с. 7).
Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно з ст.ст. 317, 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до статей 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець або особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язанні протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду, свідоцтва про смерть.
Відповідно до актів, складених мешканцями даного будинку ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , від 07.06.2018 року, 17.08.2019 року, 25.09.2019 року, ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 , не проживає з жовтня 2017 (а.с. 14-16).
Даний факт також підтверджується актами складеними начальником ЖЕД № 905 від 20.09.2019 року, 25.10.2019 року,27.11.2019 року (а.с. 17-19).
Також з матеріалів справи вбачається, що відповідач не цікавиться спірною квартирою, не приймає участі в її утриманні та не сплачує комунальних платежів.
Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Оцінюючи наявні у справі докази, суд вважає встановленим, що відповідач, хоча і значиться зареєстрованою у спірній квартирі, однак у спірному житлі не проживаює без поважних причин понад встановлений законом строк, будь-якої участі в оплаті комунальних послуг та утриманні житла не приймає.
Доказів того, що відповідачу чинилися перешкоди у користуванні спірною квартирою, в матеріалах справ відсутні.
З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги позивача про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , є обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Таким чином, з ОСОБА_6 підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору в розмірі 768,40 грн.
Керуючись ст.ст. 319, 321, 346, 383, 405 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 768,40 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Суддя О.М. Букіна