ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/839/21 Доповідач - Бершадська Г.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Бершадська Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Ходоровський М. В.,

з участю секретаря - Боднар Р.В.

та представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 травня 2021 року (ухвалене суддею Ромазаном В.В., повний текст якого складено 28 травня 2021 року) у цивільній справі № 607/27175/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Золочівський районний відділ Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), ОСОБА_5 , Львівський обласний фонд підтримки і індивідуального житлового будівництва на селі про припинення права на частку у спільному майні та звільнення майна з-під арешту,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у якому просив: припинити право власності ОСОБА_2 на Ѕ частину транспортного засобу - автобуса-D, марки MERCEDES-BENZ, модель 0350 TOURISMO, 1998 року випуску, номер шасі - НОМЕР_1 , реєстраційний номер - НОМЕР_2 ,та визнати за ним право власності в цілому на зазначений транспортний засіб, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 дійсну вартість належної ОСОБА_2 Ѕ частини транспортного засобу у розмірі 147 629,00 грн. та у зв`язку із припиненням права власності ОСОБА_2 на Ѕ частини зазначеного транспортного засобу, зняти арешт із нього, який накладений Золочівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області у виконавчому провадженні №47985588 від 11.02.2016 року та виконавчому провадженні №48278768 від 05.04.2016 року.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що вказаний транспортний засіб придбано ним із ОСОБА_2 під час шлюбу і він належить їм на праві спільної сумісної власності. Зазначив, що між ними існує спір щодо користування зазначеним транспортним засобом, який у добровільному порядку не вирішено. Посилаючись на те, що ОСОБА_2 ніколи не користувалася спірним майном, не має посвідчення водія відповідної категорії, яке б дозволяло керувати зазначеним транспортним засобом, припинення права на частку у спільному майні не завдасть шкоди її інтересам. Згідно звіту про оцінку колісного транспортного засобу - автобуса MERCEDES-BENZ TOURISMO, ринкова вартість автобуса станом на 24.09.2019 року становить 295 258,00 грн. і ним внесено на депозитний рахунок суду вартість Ѕ частини у розмірі 147 629,00 грн., що підтверджується квитанцією №ПН1893 від 05.11.2019 року. Оскільки на все майно ОСОБА_2 , яким вона володіє спільно з ОСОБА_1 , з метою примусового виконання зведеного виконавчого провадження АСВП №48278768 заступником начальника відділу накладено арешт (у ВП №47985588 від 11.02.2016 року та ВП №48278768 від 05.04.2016 року), позивач просив зняти арешт з спірного транспортного засобу.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 19 травня 32021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.

Апелянт зазначив, що суд постановив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права та безпідставно відмовив у задоволенні позову, оскільки транспортний засіб є неподільним майном і припинення права власності ОСОБА_2 на частку у ньому не завдасть істотної шкоди її інтересам. Він попередньо на депозитний рахунок суду вніс вартість 1/2 частки автобуса, а тому відсутні підстави вважати, що сторони мають намір уникнути виконання судових рішень про стягнення боргу з ОСОБА_2 , яка є боржником у зведеному виконавчому провадженню в рамках якого накладено арешт на її майно. Він не є боржником у зведеному виконавчому провадженні та має намір користуватись транспортним засобом, а відповідач ОСОБА_2 ніколи ним не користувалась.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 просить рішення суду залишити без змін посилаючись на те, що наявність спору між подружжям ОСОБА_6 щодо володіння і користування транспортним засобом не доведено і матеріалами справи не підтверджується, ОСОБА_2 не створює перешкод позивачу у користуванні ним. Золочівським відділом ДВС накладено арешт на транспортний засіб та заборонено його відчужувати з метою звернення стягнення на частку майна боржника ОСОБА_2 , якою вона володіє спільно з ОСОБА_1 , а тому реалізація частини спірного транспортного засобу повинна відбуватись у рамках виконавчого провадження. Подружжям вчиняються дії щодо порушення прав кредиторів у виконавчих провадженнях, транспортний засіб з 2016 року перебував у розшуку, надалі сторони вчиняли дії щодо поділу майна подружжя та припинення права на частку боржника і такі дії направлені на недопущення реалізації майна боржника, проведення експертної оцінки автобуса з метою подальшої реалізації.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та додатково пояснив, що висновок суду про те, що позивач діє недобросовісно є помилковим, оскільки ОСОБА_1 вніс на депозитний рахунок суду вартість 1/2 частки транспортного засобу.

Представник ОСОБА_2 апеялційну скаргу визнав та вважає, що наявні всі підстави для задоволення позову, оскільки його довіритель не користується транспортним засобом, а кошти внесені на депозитний рахунок суду будуть використані на погашення її боргових зобов`язань.

Представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнала, підтримала доводи зазначені у відзиві та додатково пояснила, що позивач діє недобросовісно, оскільки з 2016 року транспортний засіб перебував у розшуку, оцінка транспортного засобу проведена без його огляду та є заниженою і позивач не створюючи перешкод у реалізації транспортного засобу виконавчою службою вправі придбати частку боржника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги та відзиву, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за час шлюбу придбало транспортний засіб, автобус-D, марки MERCEDES- BENZ, модель 0350 TOURISMO, 1998 року випуску, номер шасі (кузов, рама) - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Вказаний транспортний засіб зареєстровано за ОСОБА_1 27.04.2013 року .

На виконанні в у Золочівському районному відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) перебуває зведене виконавче провадження АСВП №48278768 про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за виконавчими документами. Згідно облікової картки зведеного виконавчого провадження №48278768 про стягнення грошових коштів із боржника ОСОБА_2 у боржника обліковується заборгованість: за виконавчим листом №445/1572/15 від 11.02.2019 року, виданий Золочівським районним судом стягувачем у якому є ОСОБА_5 2 337776,2 грн.; за виконавчим листом №445/2330/18 від 02.04.2019 року, виданий Золочівським районним судом стягувачем у якому є Львівський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва 36773,61 грн.; за виконавчим листом №445/262/17 від 02.08.2017 року, виданий Золочівським районним судом стягувачем у якому є ОСОБА_3 1161375,55 грн.; за виконавчим листом №445/80/15 від 12.05.2016 року, виданий Золочівським районним судом стягувачем у якому є ОСОБА_3 437058,64 грн.; за виконавчим листом №445/434/15 від 16.02.2016 року, виданий Золочівським районним судом стягувачем у якому є ОСОБА_4 200429,96 грн.

Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 22 жовтня 2015 року визнано, що частка майна ОСОБА_2 становить 1/2 в транспортних засобах: AUDI А6 2.5, 1996 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 ; TOYOTA CAMRY 2.4, д.н.з НОМЕР_4 , 2006 року випуску; MERCEDES-BENZ 0350 TOURISMО 14618, 1998 року випуску, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , колір білий, якими вона володіє спільно із ОСОБА_1 .

Постановою заступника начальника відділу ДВС Золочівського районного управління юстиції Матвеюк О.П. від 24.02.2016 року в рамках ВП №50209103 при примусовому виконанні виконавчого листа №445/434/15-ц, накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 та заборонено здійснювати його відчуження.

Постановою заступника начальника відділу ДВС Золочівського районного управління юстиції Матвеюк О.П. від 11 лютого 2016 року в рамках ВП №47985588, при примусовому виконанні виконавчого листа №445/673/14-ц від 19.09.2014 р., накладено арешт на Ѕ частину транспортних засобів: AUDI А6, д.н.з. НОМЕР_3 ; TOYOTA CAMRY 2.4, д.н.з НОМЕР_4 ,; MERCEDES-BENZ 0350, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить боржнику ОСОБА_2 , про що внесено відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна.

Постановою заступника начальника відділу ДВС Золочівського районного управління юстиції Матвеюк О.П. від 29 березня 2016 року в рамках зведеного виконавчого провадження №48278768 (об`єднаного у зведене виконавче провадження 28.07.2015 року) накладено арешт на транспортний засіб MERCEDES-BENZ, модель 0350D, 1998 р.в., д.н.з. НОМЕР_5 , кузов № НОМЕР_6 та на Ѕ частину транспортних засобів: AUDI А6, д.н.з. НОМЕР_3 ; TOYOTA CAMRY 2.4, д.н.з НОМЕР_4 ; MERCEDES-BENZ 0350, д.н.з. НОМЕР_2 , що належать боржнику ОСОБА_2 , про що внесено відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна.

Постановою начальника Золочівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 09.09.2019 оголошено в розшук майно боржника - автобус MERCEDES-BENZ модель 0350 TOURISMО, 1998 року випуску, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до акту старшого державного виконавця Тернопільського районного відділу ДВС ПЗ МРУ МЮ (м.Івано-Франківськ) від 21.01.2021 року, складеного на виконання доручення начальника Золочівського відділу ДВС від 19.11.2019 року, виходом державного виконавця за місцем виконання с.Ігровиця було виявлено автобус марки MERCEDES-BENZ модель 0350 TOURISMО, 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно висновку про вартість майна, виконаного ТзОВ «Захід-Експерт» від 24 вересня 2019 року за замовленням ОСОБА_1 проведеного порівняльним методом, вартість колісного транспортного засобу автобуса марки MERCEDES-BENZ модель TOURISMО, 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 295 258 грн. без ПДВ.

ОСОБА_1 на депозитний рахунок суду 05 листопада 2019 року внесено 147629,00 грн, що на думку позивача відповідає вартості 1/2 частини спірного автобуса.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що припиненням права власності ОСОБА_2 на 1/2 частку спірного транспортного засобу будуть порушені права та інтереси кредиторів-стягувачів у зведеному виконавчому провадженні та що реалізація спірного транспортного засобу має відбуватись у рамках виконавчого провадження з урахуванням вимог Закону України Про виконавче провадження, які встановлюють порядок реалізації описаного та арештованого майна, та прав усіх стягувачів.

Колегія погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до положень статей 16, 386, 391 ЦК України, власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Згідно ч.1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Відповідно до положень ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21 квітня 1999 року, яка діяла на момент винесення постанов державного виконавця про арешт спірного майна боржника та оголошення заборони його відчуження, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Про проведення опису майна і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений державним виконавцем, але не раніше ніж через п`ять днів після накладення арешту.

Згідно частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Припинення права власності на частку у спільному майні не може використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу боржником або виконання судового рішення про стягнення боргу.

Верховний Суд у постанові від 11 листопада 2019 року в справі № 337/474/14-ц зробив висновок, що правопорядок не може залишати поза реакцією суду такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є боржником у зведеному виконавчому провадженні на значну суму коштів. Спірний транспортний засіб з 2016 року перебував у розшуку. У листопаді 2018 року ОСОБА_2 зверталась з позовом про виділ належної їй частки у спільному майні подружжя автобусі-D, марки MERCEDES-BENZ, модель 0350 TOURISMO, 1998 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 шляхом отримання нею компенсації від ОСОБА_1 та припинення права спільної сумісної власності. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року в справі №607/25481/18 у задоволенні її позову відмовлено. Наведене свідчить про відсутність між сторонами спору щодо користування спірним транспортним засобом, на що позивач посилається у позовній заяві.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 звернувся з позовом про припинення права власності ОСОБА_2 на частку у спірному транспортному засобі, а ОСОБА_2 , будучи боржником у зведеному виконавчому провадження, визнає позов, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що сторони діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредиторів.

Колегія погоджується з висновком суду про те, що припиненням права власності ОСОБА_2 на 1/2 частку транспортного засобу - автобуса-D, марки MERCEDES-BENZ, модель 0350 TOURISMO, 1998 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 будуть порушені права та інтереси кредиторів-стягувачів у зведеному виконавчому провадженні та що реалізація спірного транспортного засобу має відбуватись в рамках зведеного виконавчого провадження. ОСОБА_1 може викупити частку ОСОБА_2 за результатами реалізації транспортного засобу на електронних торгах.

Позивач вимоги про зняття арешту із спірного транспортного засобу пов`язує з припиненням права власності ОСОБА_2 на частку у спільному майні подружжя та визнанням за ним права власності на вказаний автобус, а тому наведені позовні вимоги також не підлягають до задоволення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судове рішення постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 390, 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 травня 2021 року залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 вересня 2021 року.

Головуючий

Судді