Номер провадження: 22-ц/813/2479/21
Номер справи місцевого суду: 521/2001/20
Головуючий у першій інстанції Лічман Л. Г.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 521/2001/20

Провадження номер: 22-ц/813/2479/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів - Князюка О. В., Таварткіладзе О. М.,

за участю секретаря судового засідання Дерезюк В.В.,

учасники справи:

- заявник Брестська митниця Республіки Білорусь,

- заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «АДК-ТРАНС»,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за клопотанням Брестської митниці Республіки Білорусь про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення економічного суду Брестської області Республіки Білорусь від 09 вересня 2019 року у справі № 12-12/2019 про стягнення за рахунок майна з Товариства з обмеженою відповідальністю «АДК-ТРАНС» заборгованості зі сплати митних платежів, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АДК-ТРАНС» на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси, постановлену у складі судді Лічмана Л.Г. 04 вересня 2020 року, про визнання та звернення до рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню,

встановив:

2. Описова частина

2.1 Короткий зміст вимог заяви

10.02.2020 р. до Малиновського районного суду м. Одеси з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшло клопотання Брестської митниці Республіки Білорусь про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення економічного суду Брестської області Республіки Білорусь від 09.09.2019 р. у справі № 12-12/2019 про стягнення за рахунок майна з Товариства з обмеженою відповідальністю «АДК-ТРАНС» (далі - ТОВ «АДК-ТРАНС») заборгованості зі сплати митних платежів у розмірі 265 891,21 рублів.

Клопотання обґрунтоване положеннями ст. 53 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, укладеної в м. Мінськ 22.01.1993 року. Стягувані суми просили переводити на вказані у клопотанні рахунки (а. с. 1 9).

2.2 Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 04 вересня 2020 року задоволено клопотання Брестської митниці Республіки Білорусь про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення економічного суду Брестської області Республіки Білорусь від 09 вересня 2019 року у справі № 12-12/2019 про стягнення за рахунок майна з ТОВ «АДК-ТРАНС» заборгованості зі сплати митних платежів.

Визнано та надано дозвіл на примусове виконання на території України рішення економічного суду Брестської області Республіки Білорусь від 09 вересня 2019 року у справі № 12-12/2019, яким стягнуто за рахунок майна з ТОВ «АДК-ТРАНС» (Україна, м. Одеса, вул. Михайлівська, 25, ) на користь Брестської митниці: ввізне мито 93 493,39 рублів, що в гривневому еквіваленті складає 97 8875,80 грн.; податок на додану вартість - 11 4212,52 рублів, що в гривневому еквіваленті складає 119 5805,08 грн.; пеня по ввізному миту - 16 266,54 рублів, що в гривневому еквіваленті складає 17 0310,67 грн.; пеня по податку на додану вартість - 41 918,76 рублів, що в гривневому еквіваленті складає 438 889,42 грн.. Всього стягнуто 265 891,21 рублів, що в гривневому еквіваленті складає - 2 783 880,97 грн..

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що рішення суду набрало законної сили 01.10.2019р. і підлягає виконанню. Посада заступника начальника державного органу дозволяє підписувати організаційно-розпорядчі документи. Відповідно до довідки, наданої суддею економічного суду Брестської області Республіки Білорусь, ТОВ «ДК-ТРАНС» було своєчасно і в установленому законом порядку повідомлено про час та місце розгляду справи. Обставин для відмови у наданні дозволу на примусове виконання рішення суду, що передбачені ст. 55 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року, ст. 468 ЦПК України, судом першої інстанції не виявлено (а. с. 47 52 зворотна сторона).

2.3 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ТОВ «АДК-ТРАНС» в апеляційній скарзі просить ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 04 вересня 2020 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення про відмову у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання на території України рішення економічного суду Брестської області Республіки Білорусь від 09 вересня 2019 року.

2.4 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у судовому рішенні, обставинам справи з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що: 1) про наявність ухвали суду першої інстанції товариству стало відомо лише 14.12.2020 року під час ознайомлення з матеріалами справи. Одночасно стало відомо про наявність рішення економічного суду Брестської області Республіки Білорусь від 09.09.2019 року; 2) відсутні докази вручення товариству копії позовної заяви Брестської митниці та судової повістки про виклик до економічного суду Брестської області Республіки Білорусь. Довідка економічного суду Брестської області Республіки Білорусь сама по собі не свідчить про належне сповіщення товариства про розгляд справи цим судом; 3) до клопотання Брестської митниці Республіки Білорусь про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення економічного суду Брестської області Республіки Білорусь від 09.09.2019 р. не додано жодного документа щодо повноважень начальника Брестської митниці підписувати таке клопотання.

Таким чином, є передбачені ч. 2 ст. 55 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року, п. 2 ч. 2 ст. 468 ЦПК України підстави для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду. У протилежному випадку може бути порушено право відповідача на справедливий суд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (а. с. 64 66).

2. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.01.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «АДК-ТРАНС» на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 04 вересня 2020 року (а. с. 71).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.01.2021 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено апеляційну скаргу ТОВ «АДК-ТРАНС» на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 04 вересня 2020 року до розгляду у приміщенні апеляційного суду (а. с. 72).

05 лютого 2021 року на електрону адресу апеляційного суду та до канцелярії Одеського апеляційного суду від представника ТОВ «АДК-ТРАНС» адвоката Чукітової Вікторії Віталіївни надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення Одеського апеляційного суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.02.2021 року задоволено клопотання представника ТОВ «АДК-ТРАНС» адвоката Чукітової Вікторії Віталіївни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яке призначено на 11 лютого 2021 року о 14:15 год. (а. с. 89).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.03.2021 року витребувано з Господарського суду Одеської області матеріали справи №12-12/2019/2498/19 за судовим дорученням Економічного суду Брестської області (Республіка Білорусь) про вручення ТОВ «АДК-ТРАНС» повістки про виклик до суду так витребувано з Брестської митниці Державного митного комітету Республіки Білорусь належним чином завірений документ щодо службових повноважень начальника Брестської митниці Державного митного комітету Республіки Білорусь (а. с. 105-107).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.03.2021 року доручено компетентному суду Республіки Білорусь виконати судове доручення шляхом витребування з Брестської митниці Державного митного комітету Республіки Білорусь належним чином завірену копію положення про Брестську митницю та належним чином завірений документ щодо службових повноважень начальника Брестської митниці Державного митного комітету Республіки Білорусь (а. с. 108-110).

29.03.2021 року з Господарського суду Одеської області надійшли матеріали справи №12-12/2019/2498/19 за судовим дорученням Економічного суду Брестської області (Республіка Білорусь).

08.04.2021 року, на виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 11.03.2021 року, від Брестської митниці Державного митного комітету Республіки Білорусь до апеляційного суду надійшли належним чином завірені копії документів про призначення на посаду начальника Брестської митниці Державного митного комітету Республіки Білорусь та заява про долучення вказаних доказів до матеріалів справи (а. с. 123-125).

09.04.2021 року, не виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 11.03.2021 року, від Брестської митниці Державного митного комітету Республіки Білорусь до апеляційного суду надійшли належним чином завірена копія положення про Брестську митницю та заява про розгляд справи за відсутності представника митниці, в якій просять апеляційну скаргу залишити без задоволення (а. с. 127-138).

У судовому засідання адвокат Бобровник Д.О., діючий в імені ТОВ «АДК-ТРАНС», апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник Брестської митниці Республіки Білорусь у судове засідання не з`явився. Брестська митниця про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, багаторазове призначення справи до розгляду, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності представника Брестської митниці Республіки Білорусь.

3. Мотивувальна частина

3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТОВ «АДК-ТРАНС» підлягає задоволенню частково.

3.2 Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій та неоспорені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

Рішенням економічного суду Брестської області Республіки Білорусь від 09.09.2019 р. у справі № 12-12/2019 вирішено стягнути за рахунок майна з ТОВ «АДК-ТРАНС» на користь Брестської митниці: ввізне мито 93 493,39 рублів, що в гривневому еквіваленті складає 97 8875,80 грн.; податок на додану вартість - 11 4212,52 рублів, що в гривневому еквіваленті складає 119 5805,08 грн.; пеня по ввізному миту - 16 266,54 рублів, що в гривневому еквіваленті складає 17 0310,67 грн.; пеня по податку на додану вартість - 41 918,76 рублів, що в гривневому еквіваленті складає 438 889,42 грн.. Всього стягнуто 265 891,21 рублів, що в гривневому еквіваленті складає - 2 783 880,97 грн..

У вищезазначеному рішенні вказано, що відповідач відзиву не надав. На підставі судового доручення від 06.02.2019 р. № 01-01-04/207 згідно ухвали господарського суду Одеської області від 22.04.2019 р. № 12-12/2019/2498/2019. Судове доручення від 20.05.2019 р. виконано ухвалою господарського суду Одеської області від 01.08.2019 р. (а. с. 4 6).

Згідно довідки економічного суду Брестської області Республіки Білорусь від 01.11.2019 р. вказане рішення набрало законної сили 01.10.2019 р. та підлягає виконанню. ТОВ «АДК-ТРАНС» своєчасно та в належній формі повідомлено про дату і місце судового розгляду (а. с. 7).

01.10.2019 р. економічним судом Брестської області Республіки Білорусь видано судовий наказ про стягнення вищевказаної суми з ТОВ «АДК-ТРАНС», строк пред`явлення якого протягом трьох років з дня набрання чинності судового рішення в законну силу (а. с. 8).

З довідки від 18.11.2019 р. № 3-01/48971 Відділу примусового виконання Управління примусового виконання головного управління юстиції Брестського обласного виконавчого комітету вбачається, що на підставі судового наказу № 12-12/2019 р. від 01.10.2019 р. виконавче провадження не порушувалось (а. с. 9).

Згідно відповіді Головного управління ДПС в Одеській області № 14679/9/15-32-51-02-19 від 20.07.2020 р., наданої на запит суду, повідомлено, що згідно з інформацією з Єдиного банку даних про платників податків юридичних осіб станом на 20.07.2020 р.: ТОВ «АДК-ТРАНС» (), як платник податків за основним місцем обліку, перебуває на обліку в ГУ ДПС в Одеській області, Північному управлінні у м. Одесі, Малиновській державній податковій інспекції (Малиновський район м. Одеси); податкова адреса платника 65005, м. Одеса, Малиновський район, вул. Михайлівська, 25. Відомості стосовно будь-яких інших об`єктів оподаткування в ІТС «Податковий блок» відсутні. Крім того, надано наявну інформацію за 2020 рік щодо сплати податкових платежів ТОВ «АДК-ТРАНС»: назва податків 2020, військовий збір - 1149,90, податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати 13798,80, податок на прибуток 1379,00, єдиний соціальний внесок 16865,20. У додатку до вказаної відповіді зазначається інформація стосовно банківських рахунків ТОВ «АДК-ТРАНС» з зазначенням банківських установ, згідно даних ІТС «Податковий блок» станом на 20.07.2020 р. При цьому, наявна інформація про 2 відкриті рахунки ТОВ «АДК-ТРАНС»: - Одеська обласна філія ПАТ «УСБ» м. Одеса (МФО 328016), номер рахунка НОМЕР_1 , валюта українська гривня, дата відкриття 03.11.2000 р, відкрито рахунок, взято на облік 03.11.2000 р.; - АТ «АЛЬФА-БАНК» у м. Києві (МФО 300346), номер рахунка НОМЕР_2 , валюта українська гривня, дата відкриття 01.10.2018 р., відкрито рахунок, номер рахунку клієнта у старому форматі НОМЕР_3 , дата зміни рахунку за стандартом IBAN 22.08.2019 р..

З наданих Брестською митницею документів, на вимогу апеляційного суду вбачається, що відповідно до Наказу Державного митного комітету Республіки Білорусь №193-л від 27.04.2015 року ОСОБА_1 призначений на посаду начальника Брестської митниці Державного митного комітету Республіки Білорусь з 04.05.2015 року (а. с. 124).

Начальник Брестської митниці Державного митного комітету Республіки Білорусь діє на підставі Положення про Брестську митницю, затвердженого Наказом голови державного митного комітету Республіки Білорусь №456-ОД від 15.10.2019 року, пунктами 20.1., 20.9. якого передбачено, що начальник таможні керує таможнею на принципах єдиноначалія, представляє таможню в державних органах та інших організаціях (а. с. 129 138).

Під час дослідження у судовому засіданні матеріалів справи Господарського суду Одеської області №12-12/2019, які були витребувані ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.03.2021 року, колегією суддів було встановлено наступне.

01 квітня 2019 року до господарського суду Одеської області надійшло судове доручення за вх.№2-1483/19 Економічного суду Брестської області (Республіка Білорусь) про вручення Товариству з обмеженою відповідальністю «АДК-ТРАНС» (65000, м. Одеса, вул. Михайлівська, 25) ухвали суду від 04.02.2019р. та позовної заяви по справі №12-12/2019.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.04.2019 року прийнято до виконання судове доручення Економічного суду Брестської області та призначено судове засідання для виконання судового доручення на 22 квітня 2019р. о 13 год. 45 хв. (а. с. 1 2 справи господарського суду).

Відповідно до протоколу судового засідання, у призначене на 22.04.2019 року в приміщенні Господарського суду Одеської області судове засідання, повноважний представник ТОВ «АДК-ТРАНС» не з`явився (а. с. 13 справи господарського суду).

Рекомендоване повідомлення № 753 про вручення поштового відправлення (копії ухвали господарського суду Одеської області від 09.04.2019 року, судової повістки про виклик у судове засідання на 22.04.2019 року), подане до пошти 11.04.2019 року, повернулося до господарського суду Одеської області 15.05.2019 року з приміткою пошти «за закінченням встановленого строку зберігання» (а. с. 19 20 справи господарського суду).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.04.2019 року судове доручення Економічного суду Брестської області (Республіка Білорусь) за вх. № ГСОО 2-1483/19 від 01.04.2019р. про вручення Товариству з обмеженою відповідальністю «АДК-ТРАНС» (65000, м. Одеса, вул. Михайлівська, 25) ухвали суду від 04.02.2019р. та позовної заяви по справі №12-12/2019 визнано виконаним (а. с. 14 15 справи господарського суду).

Листом Господарського суду Одеської області від 22.04.2019 року вих. № 12-12/2019/2498/2019 Економічному суду Брестської області Республіки Білорусь було повідомлено про виконання його доручення. До вказаного листа додано копія протоколу судового засідання від 22.04.2019 року та оригінал ухвали господарського суду Одеської області від 22.04.2019 року (а. с. 16 17 справи господарського суду).

Листом Господарського суду Одеської області від 17.07.2019 року вих. № 12-12/2019/2498/2019 Головному територіальному управлінню юстиції в Одеській області були направлені копія протоколу судового засідання від 22.04.201 року, копія ухвали від 22.04.2019 року (а. с. 27 27 зворотна сторона справи господарського суду).

Листом Господарського суду Одеської області від 14.08.2019 року вих. №05-04/4790/2019 Головному територіальному управлінню юстиції в Одеській області повторно було направлено копію протоколу судового засідання від 22.04.201 року, копію ухвали від 22.04.2019 року. Одночасно вказується про виконання доручення 22.04.2019 року (а. с. 27 27 зворотна сторона справи господарського суду).

Відповідно до листа Господарського суду Одеської області від 16.09.2019 року вих. № 05-04/5431/2019 судове доручення Економічного суду Брестської області, яке надійшло до господарського суду Одеської області 01.04.2019 року, виконано згідно ухвали господарського суду від 22.04.2019 року, постановленою суддею Степановою О.Ю.. Під час виконання судового доручення Економічного суду Брестської області, яке надійшло до господарського суду Одеської області 04.07.2019 року, були призначені судові засідання на 23.07.2019 року та на 01.08.2019 року, в які представник ТОВ «АДК-ТРАНС» не з`явився. Засвідчені копії протоколів судових засідань від 23.07.2019 та від 01.08.2019 року, копії ухвал господарського суду Одеської області від 23.07.2019 року та від 01.08.2019 року були направлені на адресу Головного територіального управління юстиції в Одеській області листом від 09.09.2019 року. При цьому, зазначено, що в ухвалі Економічного суду Брестської області (республіка Білорусь) від 13.05.2019 року по справі № 12-12/2019 наявне посилання на ухвалу Господарського суду Одеської області від 22.04.2019 року де суд чітко зазначає про те, що представник ТОВ «АДК-ТРАНС» не з`явився для виконання доручення без поважних причин, тобто Економічним судом Брестської області (Республіка Білорусь) судове доручення прийнято до уваги, як таке що виконане Господарським судом Одеської області. Враховуючи, що ухвала та протокол судового засідання Господарського суду Одеської області від 22.04.2019 року визнанні Економічним судом (Республіка Білорусь), а також заважаючи на подальшу наявність провадження з виконання судового доручення суддею Степановою Л.В. зазначено про втрату актуальності вказаного питання відносно судового доручення, яке розглянуто суддю Оборотовою О.Ю. в ухвалі Господарського суду Одеської області від 22.04.2019 року у справі 12-12./2019 (а. с. 48 49 справи господарського суду).

Листом Господарського суду Одеської області від 15.010.2019 року вих. №05-04/6092/2019 Головному територіальному управлінню юстиції в Одеській області були направлені оригінал доручення Економічного суду Брестської області (Республіка Білорусь), належним чином засвідчені копія поштового повідомлення № 753 по справі №12-12/2019, копія ухвали Господарського суду Одеської області від 22.04.2019 року по справі № 12-12/2019, копія протоколу Господарського суду Одеської області від 22.04.2019 року по справі №12-12/2019 (а. с. 57).

Таким чином, в матеріалах справи Господарського суду Одеської області №12-12/2019 відсутні відомості щодо належного сповіщення ТОВ «АДК-ТРАНС» про дату, час та місце проведення судового засідання, призначеного на 22.04.2019 року, отримання копії позовної заяви Брестської митниці та ухвали Господарського суду Одеської області від 09.04.2019 року.

В матеріалах справи Господарського суду Одеської області №12-12/2019 відсутні відомості стосовно виконання судового доручення Економічного суду Брестської області від 20.05.2019 року, яке надійшло до господарського суду Одеської області 04.07.2019 року, відомості щодо належного сповіщення ТОВ «АДК-ТРАНС» про дату, час та місце проведення судових засідань, призначених на 23.07.2019 та від 01.08.2019 року, та отримання копій ухвал господарського суду Одеської області від 23.07.2019 року та від 01.08.2019 року.

3.3 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився/не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення економічного суду Брестської області Республіки Білорусь від 09 вересня 2019 року у справі № 12-12/2019.

3.4 Мотиви прийняття/відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі та прийняття аргументів відзиву на апеляційну скаргу

Доводи апелянта щодо неналежного сповіщення ТОВ «АДК-ТРАНС» про розгляд справи економічним судом Брестської області Республіки Білорусь, колегія суддів приймає з огляду на наступне.

Згідно з ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

За приписами ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право"» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Статтею 465 ЦПК України передбачено, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або, відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, передбачено подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду через органи державної влади України, суд приймає до розгляду клопотання, що надійшло через орган державної влади України.

22 січня 1993 року в Мінську (Республіка Білорусь) в рамках країн СНД, з метою забезпечення належного захисту прав і законних інтересів громадян та осіб, що проживають на їхніх територіях, була підписана Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах (далі - Конвенція).

10 листопада 1994 року Верховною Радою України ратифіковано дану Конвенцію та 14 липня 1995 вона набула чинності для України.

Відповідно до ст. 51 Конвенції кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін: а) рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань (далі - рішень).

Статтею 53 Конвенції передбачено, що клопотання про дозвіл примусового виконання рішення подається в компетентний суд Договірної Сторони, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано й до суду, що виніс рішення в справі в першій інстанції. Цей суд направляє клопотання судові, компетентному винести рішення по клопотанню.

Відповідно до п. «б» ч. 2 ст. 53 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року, до клопотання про дозвіл примусового виконання рішення додаються документ, з якого випливає, що сторона, проти якої було винесене рішення, що не прийняла участі в процесі, була в

належному порядку і вчасно викликана в суд, а у випадку її процесуальної недієздатності була належним чином представлена.

Статтею 55 Конвенції передбачено, що у визнанні передбачених статтею 52 рішень і у видачі дозволу на примусове виконання може бути відмовлено у випадках, якщо: а) відповідно до законодавства Договірної Сторони, на території якої винесене рішення, воно не набуло законної сили або не підлягає виконанню, за винятком випадків, коли рішення підлягає виконанню до набуття законної сили: б) відповідач не прийняв участь в процесі внаслідок того, що йому або його уповноваженому не був вчасно і належно вручений виклик до суду; в) у справі між тими ж сторонам, про той же предмет і по тій же підставі на території Договірної Сторони де повинно бути визнане і виконане рішення, було вже раніше винесене рішення, що вступило в законну силу, або мається вже раніше винесене рішення, що вступило в законну силу, або мається визнане рішення суду третьої держави, або якщо установою цієї Договірної Сторони було раніше порушено провадження по справі; г) відповідно до положень цієї Конвенції, а у випадках, не передбачених нею, відповідно до законодавства Договірної Сторони, на території якої рішення повинно бути визнане і виконане, справа відноситься до виняткової компетенції її установи; д) відсутній документ, що підтверджує угоду сторін у справі договірної підсудності; е) минув термін давності примусового виконання, передбачений законодавством Договірної Сторони, суд якої виконує доручення.

Згідно з ч. 1 ст. 468 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено: 1) якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили; 2) якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином повідомлено про розгляд справи; 3) якщо рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України; 4) якщо ухвалене рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах, що набрало законної сили, або якщо у провадженні суду України є справа у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах до часу відкриття провадження у справі в іноземному суді; 5) якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та цим Законом строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні; 6) якщо предмет спору за законами України не підлягає судовому розгляду; 7) якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України; 8) в інших випадках, встановлених законами України (ч. 2 ст. 468 ЦПК України).

До клопотання про виконання рішення іноземного суду повинно бути додано документ, який засвідчує, що сторона, яка не брала участь в процесі, була належним чином повідомлена про дату час і місце розгляду справи, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 466 ЦПК України.

Надана до клопотання довідка видана самим економічним судом Брестської області Республіки Білорусь від 01.11.2019 р. містить посилання на ухвалу Господарського суду Одеської області №12-12/2019/2498/19 від 22.04.2019 року.

Під час дослідження матеріалів справи Господарського суду Одеської області №12-12/2019 щодо вручення судових документів, які були витребувані ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.03.2021 року, колегією суддів встановлено, що в матеріалах справи відсутні відомості, щодо належного сповіщення ТОВ «АДК-ТРАНС» про дату, час та місце проведення судового засідання, призначеного на 22.04.2019 року.

Отже, з наведеного можливо зробити висновок, що суд першої інстанції при розгляді справи за клопотанням Брестської митниці Республіки Білорусь про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення економічного суду Брестської області Республіки Білорусь від 09 вересня 2019 року дійшов передчасного висновку про доведеність факту належного повідомлення ТОВ «АДК-ТРАНС» про розгляд справи в Економічному суді Брестської області Республіки Білорусь. Доводи апелянта в цій частині є обґрунтованими.

Доводи апелянта стосовно того, що до клопотання не надано жодних документів, підтверджуючих повноваження начальника митниці підписувати вищезазначене клопотання, не заслуговують на увагу, оскільки статтею 466 ЦПК України визначено, що уразі звернення представника із клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду до клопотання додаються документи, що посвідчують його повноваження. По даній справі з клопотанням про визнання і надання згоди на примусове виконання рішення іноземного суду звернувся начальник Брестської митниці Державного митного комітету Республіки Білорусь ОСОБА_1 , який діяв в межах і на підставі Положення про Брестську митницю, затвердженого Наказом голови державного митного комітету Республіки Білорусь №456-ОД від 15.10.2019 року.

3.5 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ТОВ «АДК-ТРАНС» є частково обґрунтованими, а тому вона підлягає задоволенню частково.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374, пунктів 3, 4 статті 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання на території України рішення економічного суду Брестської області Республіки Білорусь від 09 вересня 2019 року у справі № 12-12/2019 про стягнення за рахунок майна з ТОВ «АДК-ТРАНС» заборгованості зі сплати митних платежів, за вищевказаного обґрунтування.

3.6 Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367,368, 374,376,381,382,383,384,389,390 ЦПК України, Одеський

апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АДК-ТРАНС» задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 04 вересня 2020 року про визнання та звернення до виконання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню скасувати. Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні клопотання Брестської митниці Республіки Білорусь про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення економічного суду Брестської області Республіки Білорусь від 09 вересня 2019 року у справі № 12-12/2019 про стягнення за рахунок майна з Товариства з обмеженою відповідальністю «АДК-ТРАНС» заборгованості зі сплати митних платежів відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 22 квітня 2021року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Суддів О. В. Князюк

О. М. Таварткіладзе