Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі

головуючої судді - Усатової І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Омелько Г.Т.,

позивача ОСОБА_1 ,

позивача ОСОБА_2 ,

представника позивачів - ОСОБА_3 ,

представника відповідача Кального Д.В. ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Києві в порядку позовного провадження із викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київського Науково-дослідного Інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України про неналежне виконання судової будівельно-технічної експертизи житлового будинку та усунення недоліків, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Київського Науково-дослідного Інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України про неналежне виконання судової будівельно-технічної експертизи житлового будинку та усунення недоліків.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м.Києва від 23.06.2017 позовну заяву залишено без руху із наданням позивачам строку для усунення недоліків.

25.10.2017 на адресу суду від позивачі на виконання ухвали про залишення позовної заяви буз руху, надійшла заява про усунення недоліків з уточненою позовною заявою.

Згідно уточненої позовної заяви позивачі просять суд:

- визнати виконання умов договору, укладеного мiж ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз на виконання судової будівельно-технічної експертизи домоволодіння по АДРЕСА_1 (висновок експерта №1306/1307/12-43 від 14.02.2013) неналежним;

- зобов`язати усунути недоліки договору, укладеного між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Київським науково-дослідним iнститутом судових експертиз на виконання судової будівельно-технічної експертизи домоволодіння по АДРЕСА_1 (висновок експерта №1306/1307/12-43 від 14.02.2013) за рахунок відповідача.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до відповідача, позивачі зазначають, що є співвласниками 1/4 ідеальної частки житлового будинку АДРЕСА_2 , іншими співвласниками житлового будинку є ОСОБА_5 , правонаступником якого є ОСОБА_6 (1/2 iдеальна частка будинку (кв. №1) та ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (спiвласники 1/4 ідеальної частки житлового будинку (кв.

№3). Задля для видiлення частки будинку в натурі, визнання права власності на видiлене нерухоме майно та визначення порядку користування земельною ділянкою у відповідності до часток нерухомого майна - житлового будинку по АДРЕСА_1 з урахуванням порядку фактичного користування будинком, що склався мiж його співвласниками, вони звернулись з позовом до ОСОБА_5 , правонаступником якого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , цивiльна справа розглядається Голосіївським районним судом м.Києва.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22 грудня 2011 року цивільна справа № 2-2661/11 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про виділення частки будинку в натурі, визнання права власності на виділене нерухоме майно та визначення порядку користування земельною ділянкою у відповідності до часток нерухомого майна житлового будинку по АДРЕСА_1 з урахуванням порядку фактичного користування будинком, що склався між його співвласниками, без врахування самочинно збудованих приміщень домоволодіння була направлена на проведення судової будівельно-технічної експертизи до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ).

Однією із умов проведення судової будівельно-технічної експертизи житлового будинку по АДРЕСА_1 було проведення поточної технічної інвентаризації та отримання нових технічних паспортів всіма співвласниками квартир №1 , №2 , №3 .

Для виконання цієї умови, позивачі звернулись до КП «Київське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна», яким проведено обстеження домоволодіння житлового будинку по АДРЕСА_1 та був виготовлений новий технічний паспорт домоволодіння.

Вказують, що після направлення судової справи до відповідача, у відповідності до ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 22.12.2011, отримали квитанцію на сплату послуг за проведення судової будівельно-технічної експертизи будинку та земельної ділянки. У відповідності до наданого вiдповiдачем рахунку, сплатили грошові кошти в сумі 5798,75 грн.

Проведення судової будівельно-технічної експертизи будинку та земельної ділянки було розподілено на виконання експерту КНДIСЕ Лісниченко С.В., також судом були направлені матеріали справи з виготовленими новими технічними паспортами домоволодіння співвласників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , натомість виготовлений БТІ технічний паспорт не потрапив до експерта, тому експерт провів дану судову будівельно-технічної експертизу будинку та земельної ділянки без врахування нашого техпаспорту частки будинку, що є грубим порушенням їх прав, так як виготовлені одночасно техпаспорти на рiзнi частки одного домоволодіння значним чином відрізняються один від одного та від раніше наявного техпаспорту домоволодіння від 2006 року.

15 грудня 2012 року в присутності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 експертом ОСОБА_9 було проведено обстеження домоволодіння по АДРЕСА_1 за допомогою візуально-інструментального обстеження домоволодіння, що покладено в висновок експерта судової будівельно-технічної експертизи за №1306/1307/12- 43 від 14.02.2013.

Позивачі вважають, що вiдповiдачем виконана експертиза з грубим порушенням норм чинного законодавства України та не вiдповiдає нормам щодо проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Зокрема, відповідачем було умисно спотворено факти, цифри та розміри приміщень та їх кількість, незважаючи на дані техпаспорту БТІ, та відповідач діяв в інтересах опонентів у цивільній справі - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 ..

Також зазначають, що в проведеній експертизі відсутні посилання на інструкції та формули по яким проводились розрахунки, що неприпустимо при проведенні подібних судових будівельно-технічних експертиз.

Таким чином, на переконання позивачів, розрахунок арифметичних часток вартості кожного із співвласників житлового будинку по АДРЕСА_1 був повністю спотворений експертом відповідача, виконаний з грубим порушенням вимог чинного законодавства України та порушує їх законні права.

Вказують, що ними на адресу відповідача була направлена претензія щодо усунення недоліків в 10- ти денний термін з проханням усунути недоліки виконаного на їх замовлення договору, укладеного між ними та Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз на виконання судової будівельно-технічної експертизи домоволодіння по АДРЕСА_1 та внести відповідні зміни та виправлення у висновок експерта судової будівельно-технічної експертизи за №1306/1307/12- 43 від 14.02.2013.

Однак, відповідач на теперішній час не виправив недоліки проведеної судової будівельно-технічної експертизи за №1306/1307/12-43 від 14.02.2013, за яку були сплачені позивачами грошові кошти в повному обсязі та не прийнята позивачами виконана відповідачем робота, так як вона не була приведена у відповідність до вимог чинного законодавства України, у зв`язку з чим вони змушені звернутись до суду для відновленням порушеного нашого права.

Враховуючи наведене, просять позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2017 року в справі відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

15.04.2019 на адресу суду від представника відповідача надійшли пояснення по справі, в яких зазначив, що позовні вимоги не визнає.

В обґрунтування вказав, що КНДIСЕ як експертною установою організовано проведення судової експертизи. Зокрема, ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 22.12.2011 про призначення судової будівельно-технічної експертизи у справі № 2-2661/11 надійшла до Київського НДIСЕ та була зареєстрована 10.02.2012 за № 1306/1307/12-43.

21.02.2012 до Голосіївського районного суду міста Києва та сторонам у справі разом із супровідним листом було направлено клопотання з проханням надати технічний паспорт БТІ на домоволодіння по АДРЕСА_1 в повному обсязі, складений за станом на даний час у відповідності з вимогами інструкції "Про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна", затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 №127 (зі змінами), а також про погодження проведення експертизи у термін понад 3 місяці.

08.06.2012 вiд Голосіївського районного суду міста Києва разом із супровідним листом отримано копії технічних паспортів на садибний житловий будинок АДРЕСА_1 від 13.04.2012 та вiд 20.11.1953 на 8 арк. Будь-які інші технічні паспорти БТІ до КНДIСЕ не надходили, в зв`язку з чим при проведенні експертизи використовувались дані технічного паспорту на садибний житловий будинок АДРЕСА_1 від 13.04.2012.

Вказує, що відповідно до вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, у дослідницькій частині експерт вказує тi розрахунки, дані, формули тощо, які вважає за потрібне, що і було зроблено.

Експерту КНДIСЕ Лісниченку С.В. судом були направлені матеріали справи з виготовленими новими технічними паспортами домоволодіння співвласників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 .

Тобто у експерта були наявні документи, які дозволяють надати відповідь на поставлені для вирішення питання.

Проте, з причин, які не залежать від експерта, виготовлений відповідний технічний паспорт не був направлений до КНДІСЕ, що не є порушенням з вини КНДІСЕ порядку проведення експертизи.

Окрім того, зазначає, що позивачі стверджують, що мають статус споживачів у відносинах між ними та відповідачем. Проте у справі Голосіївського районного суду м. Києва № 2-2661/11, у якій була призначена експертиза, вказані особи та КНДIСЕ мають процесуальний статус учасників справи, а не споживачем та виконавцем відповідно до Закону України "Про захист прав споживачів". Позивачi не є споживачами послуги, а лише забезпечують оплату за проведення експертизи, результат якої отримає суд. Позивачi не придбали послуги для власних побутових потреб, а на виконання ухвали суду сплатили за проведення експертизи, результат якої є джерелом доказів при здійсненні правосуддя. Отже, споживачем експертизи позивачі не є, а даний спір стосується процесуальних відносин учасників іншої справи, тобто не є цивільним.

З огляду на викладене просить у задоволенні позову відмовити.

Позивачі та їх представники у судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі та, враховуючи обставини викладені в ньому, просили задовольнити позов.

Представник відповідача Кальний Д.В. в судовому засіданні пояснив, що замовником послуги на проведення вказаної судової експертизи є саме Голосіївський районний суд м.Києва, а на позивачів лише покладений обов`язок з оплати судової експертизи, а тому положення Закону України «Про захист прав споживачів», на які посилаються позивачі, не можуть застосовуватись.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивци в сукупності письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 42 Конституції України, держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Судом встановлено, що ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 22.12.2011 у справі №2-2661/11 призначено у справі будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (м.Київ, вул.Смоленська,6), на вирішення якої поставлено відповідні запитання. Витрати за проведення експертизи покладено порівно: Ѕ частину оплати вартості проведення вказаної експертизи - на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та Ѕ частину оплати вартості проведення вказаної експертизи - на ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Сума вартості проведення вказаної експертизи була була оплачена позивачами, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями (а.с.24,25).

На виконання ухвали Голосіївського районного суду м.Києва від 22.12.2011 у справі №2-2661/11 судовим експертом Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз (КНДІСЕ) Міністерства юстиції України Лісниченко С.В. була проведена судова будівельно-технічна експертиза. Висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 1306/1307/12-43 був виготовлений 20.02.2013 та, разом з Актом здачі-приймання, направлений до Голосіївського районного суду м.Києва.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг (ст. 1-1 Закону).

Згідно з положеннями пунктів 22, 23 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем вважається фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Статтею 7-1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в кримінальних і цивільних справах» № 8 від 30.05.1997, оплата експертизи в цивільній справі провадиться за рахунок сторони, яка порушила відповідне клопотання. Якщо експертиза призначається за клопотанням обох сторін або з ініціативи суду, кошти на її оплату вносяться обома сторонами порівну. У разі незгоди сторони (сторін) оплатити вартість експертизи суд розглядає справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.2011 № 804 проведення судових експертиз у цивільних справах є платною послугою, а вартість проведення судових експертиз визначається відповідно до нормативної вартості однієї експертогодини, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.1996 № 710 «Про затвердження Інструкції про порядок і розміри відшкодування витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів дізнання, досудового слідства, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів».

Отже, мета, підстави і порядок призначення експертизи судом, порядок оплати за її проведення регулюється нормами ЦПК, КПК, КАС, КупАП, Законом України «Про судову експертизу».

З урахуванням частини 1 статті 3 ЦПК України, частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивачі посилаються на те, що вони є споживачами послуг відповідача, вважають, що саме вони замовили експертне дослідження та оплатили його, посилаючись на положення Закону України «Про захист прав споживача».

Разом з тим, проаналізувавши норми права та дослідивши матеріали справи суд прийшов висновку, що між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз (КНДІСЕ) відсутні будь-які правовідносини, між ними немає відносин споживача та виробника послуг, які регулюються Законом України «Про захист прав споживача», оскільки експертиза була призначена ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 22.12.2011 у справі №2-2661/11 за клопотанням сторони у справі, а відтак замовником експертного дослідження є суд, а не позивачі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , при цьому на позивачів покладено лише обов`язок оплатити проведення експертизи, результат якої є джерелом доказів при здійсненні правосуддя.

Отже, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 особисто не замовляли у Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) послуги з проведення експертизи, а отже вони не є споживачами в розумінні Закону України «Про захист прав споживача».

У свою чергу, відповідачем виконано ухвалу суду та надано висновок саме суду, як це передбачено законом.

Договірних відносин між сторонами також не вбачається, так як ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не укладали договорів з відповідачем на виготовлення висновку та не замовляли такі послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київського Науково-дослідного Інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України про неналежне виконання судової будівельно-технічної експертизи житлового будинку та усунення недоліків, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 9, 83, 229, 235, ст.247, 258-259, 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Усатова І.А.