РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року м. Мукачево Справа № 303/6496/20 2/303/226/21

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Кость В.В.

секретар судового засідання Немеш Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Мукачево цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2

про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого виконкомом Т.Полянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, Україна, актовий запис №05 та стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000,00 гривень на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка вказує на те, що спільне життя з чоловіком у неї не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому такий слід розірвати. Також, просить стягнути з відповідача аліменти на дітей у вищевказаному розмірі, з огляду на те, що діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні та вихованні, відповідач матеріальної допомоги не надає.

Відповідач подав суду письмове заперечення проти позову, у якому висловив свою незгоду із позовними вимогами щодо стягнення аліментів на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки вказана дитина проживає разом з ним та перебуває на його повному утриманні. Проти розірвання шлюбу не заперечує, а також просить присудити до стягнення з нього аліменти на сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1200,00 гривень.

Учасники справи, заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд констатує наступне.

Судом встановлено, що між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстрований 05.05.2007 виконкомом Т.Полянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис №05 (а.с. 6).

Також сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 27 липня 2007 року, а.с. 10) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 19 червня 2014 року, а.с. 11).

Згідно з даними довідки Тур`є-Реметівської сільської ради від 19.04.2021 №964/02-27 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини другої ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з частиною третьою ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга ст. 112 Сімейного кодексу України).

Судом встановлено, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб носить лише формальний характер і такий слід розірвати.

По відношенню до вимоги позивача про стягнення аліментів суд виходить з наступного.

Статтею ст. 27 Конвенції ООН «Про права дітей» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII) задекларовані гарантії щодо права кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

У відповідності з положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частинами першою, третьою статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Виходячи з викладеного, право на утримання має той з батьків, з ким проживає дитина.

Згідно з приписами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини другої ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дітей, з урахуванням того, що в суду не має відомостей про офіційне працевлаштування відповідача, а також про те, що відповідач має інші аліментні зобов`язання, враховуючи позицію відповідача, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у відповідності до ст. 184 Сімейного кодексу України у розмірі по 1700,00 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

При цьому, враховуючи дані щодо проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком, в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на його утримання, слід відмовити.

Також, суд зазначає, що з урахуванням встановлених обставин справи, зміни місця проживання дитини, батьки не позбавлені в майбутньому права на звернення до суду з позовом щодо стягнення аліментів, що буде відповідати, насамперед, інтересам дитини.

В свою чергу, частиною першою ст. 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Приймаючи саме таке рішення суд виходить також з того, що визначений судом розмір аліментів надасть можливість забезпечити інтереси дитини, не ставитиме відповідача у скрутне матеріальне становище, відповідатиме критерію щодо рівності батьків у понесенні витрат на утримання дитини, а також загальним засадам сімейних відносин справедливості, розумності та моральності.

Визначаючи саме такий розмір аліментів суд враховує встановлений у 2021 році Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Відповідно до частини першої ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Пунктом 1 частини першої ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Крім того, на підставі ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України на відповідача слід покласти обов`язок зі сплати судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 124, 1291 Конституції України, ст.ст. 110, 112, 161, 180, 182 Сімейного кодексу України, статтями 2, 3, 10, 12, 13, 18, 76-81, 141, 263-265, 279, 354, 355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.

2. Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який 05.05.2005 зареєстрований виконкомом Т.Полянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 05.

2.1. Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « ОСОБА_7 ».

3. Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 1700,00 (одна тисяча сімсот) гривень, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 3 листопада 2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

4. Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

5. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

6. Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму 840,80 (вісімсот сорок гривень 80 копійок) гривень у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

6.1. Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави суму 840,80 (вісімсот сорок гривень 80 копійок) гривень судового збору.

7. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

8. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

9. Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_1 .

Суддя В.В. Кость