Справа № 766/6589/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Булах Є.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), в інтересах якої на підставі ордеру діє адвокат Петрова Олена Олександрівна (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої на підставі ордеру діє адвокат Петрова Олена Олександрівна, до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

22 квітня 2021 року адвокат Петрова О.О., діючи в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про поділ майна подружжя, у якому просила визнати за ОСОБА_1 права власності на Ѕ частину TOYOTA Previa, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у порядку поділу майна подружжя.

Станом на 26.04.2021 року провадження у справі не відкрито.

22 квітня 2021 року адвокат Петрова О.О., діючи в інтересах ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, у якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на TOYOTA Previa, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Заявник у своїй заяві вказує, що 13.11.2019 року під час шлюбу сторони за спільні кошти придбали автомобіль TOYOTA Previa, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_3 . Після фактичного припинення шлюбу позивач бажає поділити спільне майно, а саме зазначений автомобіль.

Спроби позивача врегулювати відносини мирним шляхом були марними, це стало приводом подання позовної заяви до суду. Оскільки право власності на автомобіль зареєстровано за ОСОБА_3 , згода позивача відповідачу не потрібна для відчуження автомобілю і він може розпорядитися ним у будь-який час.

Враховуючи, що невжиття заходів до забезпечення позову може ускладнити та зробити неможливим виконання рішення суду, між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання рішення суду, в разі його задоволення та беручи до уваги предмет спору, позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на спірний автомобіль.

Неприйняття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на автомобіль в даному випадку може ускладнити виконання рішення суду або зробити неможливим його виконання, внаслідок чого законні права позивача не будуть захищені.

Відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції суду заява про забезпечення позову з протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 22.04.2021 року передана головуючому судді 23.04.2021 року.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до вимог п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом четвертим Постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя (суд) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питання про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи взагалі стане не можливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухваленим тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, доведеності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду чи утруднення ефективного захисту прав позивача в разі невжиття таких заходів.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

З позовної заяви встановлено, що позивач звертається до суду із позовом про поділ спільного майна подружжя, просить суд визнати за нею у порядку поділу майна подружжя права власності на Ѕ частину TOYOTA Previa, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який 13 листопада 2019 року зареєстровано за відповідачем.

Зважаючи на те, що одним із способів захисту є поділ майна подружжя, який у свою чергу передбачає наявність спірного майна в натурі під час розгляду справи і до її завершення, суд приходить до висновку про дійсність ризиків його втрати, з урахуванням права відповідача на власний розсуд визначати юридичну долю належного йому на праві власності майна, а тому вважає за необхідне забезпечити позов та накласти арешт на спірний автомобіль, який є предметом спору у справі в межах якого подано цю заяву про забезпечення позову.

Обраний захід забезпечення позову є співмірним з заявленими вимогами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

За приписами ч. 1 ст. 156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову на інший.

Роз`яснити, що за приписами ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 258, 259, 260, 261, 352, 354, 355, п. 15.5 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), в інтересах якої на підставі ордеру діє адвокат Петрова Олена Олександрівна (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову у цивільній справі №766/6589/21 шляхом накладення арешту на рухоме майно:

-легковий автомобіль марки TOYOTA Previa, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2001 року випуску, об`єм двигуна 1995.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити для негайного виконання та вжиття відповідних заходів державному (приватному) виконавцю, регіональному сервісному центру МВС в Херсонській області та сторонам у справі.

Суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 4 ст. 157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення(проголошення) до Херсонського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відповідно до вимог ст. 153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Ухвала складена 26.04.2021 року.

Суддя Є.М. Булах