Справа №: 398/3679/20
провадження №: 2/398/468/21
РІШЕННЯ

Іменем України

"30" листопада 2021 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді Нероди Л.М.,

за участі секретаря Шаповал І.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №398/3679/20ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння,

учасники: позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА

ОСОБА_1 звернулося до суду з позовом про витребування незаконного володіння майна, звернувши на нього стягнення, яке знаходиться у ОСОБА_2 , а саме: м`який куточок(диван, два кресла та два пуфики); меблі до кухні (4 шкафи, мийка, кран); пральна машина-автомат; 4 рулони скловати; пластикове вікно; цегла червона(150 шт.); шлакоблоки (20шт.).

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

В листопаді 2019 року позивачка продала квартиру, яка розташована у АДРЕСА_1 . Після продажу квартири, залишили речі, які необхідно було вивезти для зберігання. Вона планувала вивезти всі речі в свій гараж, який знаходиться в кооперативі, однак, в цей період часу, їй зателефонувала ОСОБА_2 і запропонувала перевезти речі із квартири до неї в будинок, який розташований у АДРЕСА_2 , на що вона погодилась. Так, частину речей, вона з своїм сином ОСОБА_3 та її знайомим ОСОБА_4 було вивезено в гараж до кооперативу, а частину речей було вивезено до відповідачки ОСОБА_2 наступні речі: м`який куточок(диван, два кресла та два пуфики); меблі до кухні (4 шкафи, мийка, кран); пральна машина-автомат; 4 рулони скловати; пластикове вікно; цегла червона(150 шт.); шлакоблоки (20шт.).

На протязі року, вона вважала, що її речі, які були вивезені до відповідачки в будинок, знаходиться на зберіганні. Однак, в жовтні 2020 року, вона зателефонувала відповідачці та повідомила їй, що хоче забрати свої речі, тому що є покупець. В свою чергу, відповідачка повідомила їй, що речі вона купила, а гроші віддала її сину ОСОБА_3 , зустрівшись із своїм сином, останній повідомив, що ніяких грошей він від ОСОБА_2 за речі не отримував, а тому вважає, відповідачка ОСОБА_2 незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа її майном.

У судовому засіданні позивачка просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, та пояснювала, що документів на майно, яке перебуває у відповідачки у неї немає, вказані речі були передачі на зберігання за усною домовленістю.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, та вказала, що м`який куточок (диван, два крісла, два пуфіки) та пральна машина автомат, дійсно перебуває у неї у гаражі на зберіганні, опір щодо повернення вказаного майна, вона позивачу не чинить. Інші речі, які вказані у позові, вона за них заплатила сину позивача ОСОБА_3 .

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.02.2021 року, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Нероди Л.М. від 01.04.2021року, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Точної дати та точного часу судом не було встановлено, позивачем ОСОБА_1 та її сином ОСОБА_3 на зберігання було вивезено до відповідачки ОСОБА_2 наступні речі: м`який куточок(диван, два кресла та два пуфики); меблі до кухні (4 шкафи, мийка, кран); пральна машина-автомат; 4 рулони скловати; пластикове вікно; цегла червона(150 шт.); шлакоблоки (20шт.)

Допитай у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повідомив суду, що він є сином ОСОБА_1 , остання у листопаді 2019 року продала квартиру, після продажу квартири, залишились речі з квартири, зберігати не було місця, у зв`язку з чим, речі були вивезені до будинку відповідачки. Вказував, що була усна домовленість з відповідачкою, щодо продажу речей, відповідачка лише 500 грн. віддала йому за продаж пральної машинки. Накладних, квитанцій, чеків, щодо власності майна матері на вказане майно, у неї та у матері немає.

ОЦІНКА СУДУ

Позивачем ОСОБА_1 та її сином ОСОБА_3 на зберігання вивезено до відповідачки ОСОБА_2 наступні речі: м`який куточок(диван, два кресла та два пуфики); меблі до кухні (4 шкафи, мийка, кран); пральна машина-автомат; 4 рулони скловати; пластикове вікно; цегла червона(150 шт.); шлакоблоки (20шт.)

Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі і у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, про задоволення позову частково, а саме в частині витребування у ОСОБА_2 з незаконного володіння м`який куточок (диван, два крісла, два пуфіки) та пральну машину автомат, оскільки вказані речі визнані відповідачем у судовому засіданні.

В іншій частині позовних вимог, а саме витребування у ОСОБА_2 , меблі до кухні (4 шкафи, мийка, кран); 4 рулони скловати; пластикове вікно; цегла червона (150 шт.); шлакоблоки (20шт.), необхідно відмовити за відсутності правовстановлюючих документів та доказів власності у ОСОБА_1 на вищевказані речі.

НОРМИ ПРАВА

У відповідності до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права (ст. 391 ЦК України).

Статтею 387 ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно,без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння здійснюється шляхом подання віндикаційного позову. Віндикаційний позов це позов власника про повернення йому майна, що вибуло з його володіння, який пред`являється до особи, у незаконному володінні якої знаходиться це майно.

Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений.

Предметом віндикаційного позову є не будь-яке майно. А лише те, яке визначене індивідуальними ознаками, і це випливає із сутності даного позову, спрямованого на повернення власнику того самого майна, що вибуло з його володіння.

Об`єктом віндикаційного позову може бути індивідуально визначене майно, яке існує в натурі на момент подання позову.

Таким чином, із чужого незаконного володіння може бути витребувано лише індивідуально визначена річ.

Відповідно до положень ч. 1ст. 184 ЦК України річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незмінними.

Позивачем у віндикаційному позові може бути власник майна (фізична особа), або особа, яка хоч і не є власником майна, але володіє ним на підставах, встановлених законом чи договором. Відповідачем за таким позовом є особа, яка незаконно володіє майном (незалежно від того, чи заволоділа вона майном незаконно сама, чи придбала його у особи, яка не мала права його відчужувати), тобто заволоділа ним без відповідної правової підстави. Незаконність володіння майном відповідачем повинна бути доведена позивачем у суді, оскільки законодавство презюмує добросовісне (правомірне) володіння чужим майном, якщо інше не випливає з закону або не встановлено за рішенням суду. Отже, за таким позовом позивач має підтвердити своє право власності на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 19, 23 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» - застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Враховуючи специфіку речей в обороті, для доведення володіння рухомими речами важливо встановити факт їх фізичного утримання (п. 43 постанови Великої Палати ВС від 04 липня 2018 року, справа № 653/1096/16-ц, провадження № 14-181 цс 18).

Дослідженим судом доказами з`ясовано, що на час звернення позивача до суду відповідачка ОСОБА_2 незаконно, тобто без відповідної правової підстави заволоділа майном позивача, а саме м`яким куточком (диван, два крісла, два пуфіки) та пральною машиною автомат, під час судового засідання відповідачка підтвердила, що вказані речі перебувають у неї на зберіганні, а тому в цій частині позову позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, інші речі, а саме меблі до кухні (4 шкафи, мийка, кран), 4 рулони скловати, пластикове вікно, цегла червона(150 шт.), шлакоблоки (20шт.), позивачем не підтверджено про їх наявність у ОСОБА_2 , та неповернення останньою їх позивачу, а тому в цій частині позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 264, 265, 273, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Витребувати у ОСОБА_2 , яка проживає у кв. АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 м`який куточок (диван, два крісла, два пуфіки) та пральну машину автомат.

Повернути у власність ОСОБА_1 м`який куточок (диван, два крісла, два пуфіки) та пральну машину автомат.

Відмовити у задоволенні решти вимог.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та подано апеляційну скаргу до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 09 грудня 2021 року.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА