ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9655/21
провадження № 4-с/753/14/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т. О.

секретар судового засідання Кримчук Я. Р.,

учасники справи:

заявник (боржник) - ОСОБА_1 ,

особа, рішення та бездіяльність якої оскаржуються - державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Степанова Аліна Володимирівна,

представник органу державної виконавчої служби - Пономар О. В.,

заінтересована особа (стягувач) - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу боржника ОСОБА_1 на рішення та бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні № 63767374,

В С Т А Н О В И В:

17.15.2021 боржник ОСОБА_1 (далі по тексту - заявник, боржник) звернувся до суду зі скаргою на рішення та бездіяльність державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Степанової А. В. (далі - державний виконавець Дарницького РВ ДВС у м. Києві Степанова А. В.) у виконавчому провадженні № 63767374.

Скарга обґрунтована такими обставинами.

На виконанні в Дарницькому РВ ДВС у м. Києві знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3 , яка подовжує навчання, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 24.10.2020 і до досягнення дитиною 23 років або до припинення навчання. Боржник 07.12.2020 через мобільний застосунок «Дія» дізнався про відкриття виконавчого провадженні відносно нього та відразу звернувся до служби із заявою про надсилання йому матеріалів виконавчого провадження на адресу фактичного місця проживання та офіційну електронну адресу, проте державний виконавець проігнорував заяву. Він також звернувся до апеляційного суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки повідомляв суд першої інстанції про зміну адреси. Крім того, він самостійно сплати аліменти на користь стягувача, про що 24.03.2021 повідомив державного виконавця, подавши заяву про закінчення виконавчого провадження, яку державний виконавець знову проігнорувала. Навпаки, вона відновила виконавче провадження за заявою стягувача і направила постанову на адресу його реєстрації, замість фактичного місця проживання. Не зважаючи на закінчення донькою навчання державний виконавець продовжувала вимагати від нього подання звітів про доходи та відрахування та нараховувала заборгованість зі сплати аліментів.

У подальшому, 13.05.2021 державним виконавцем винесено постанови про арешт його майна та коштів, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, полювання, користування зброєю та транспортними засобами. Боржник вважає, що державним виконавцем розрахунки заборгованості по аліментах не відповідають дійсності, оскільки донька припинила навчання в червні 2020 року, а тому подальше стягнення аліментів, нарахування боргу та винесені постанови та обмеження щодо нього є незаконними. Просив суд визнати протиправними та скасувати постанови державного виконавця Дарницького РВ ДВС у м. Києві Степанової А. В. від 13.05.2021 про арешт коштів боржника, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування транспортними засобами. Також просив зобов`язати виконавчу службу зробити перерахунок заборгованості відповідно до поданих ним відомостей та направляти матеріали виконавчого провадження за адресою його фактичного місця проживання та на офіційну електронну адресу відповідно до його заяви.

Ухвалою від 25.05.2021 суд відкрив провадження у справі за скаргою та призначив справу до судового розгляду на 12.10.2021.

22.09.2021 від представника Дарницького РВ ДВС у м. Києві Пономар О. В. надійшло клопотання про заміну служби на Святошинський РВ ДВС у м. Києві, оскільки за заявою боржника матеріали виконавчого провадження були передані на виконання за його фактичним місцем проживання.

У судовому засіданні від 16.11.2021 суд відмовив у задоволенні клопотання про заміну органу виконавчої служби та ухвалив витребувати належно завірену копію матеріалів виконавчого провадження із Святошинський РВ ДВС у м. Києві. В судовому засіданні оголошено перерву до 10.12.2021.

Стягувач у судове засідання не прибула, будучи належно повідомленою про час та місце розгляду справи за місцем реєстрації. Судова повістка повернулась на адресу суду з відміткою, що «адресат відсутній за вказаною адресою».

Святошинський РВ ДВС у м. Києві на вимогу суду копію матеріалів виконавчого провадження не надав.

У судовому засіданні від 10.12.2021 суд заслухав вступні промови та пояснення боржника ОСОБА_1 та представника Дарницького РВ ДВС у м. Києві Пономар О. В., видалився до нарадчої кімнати, по виходу з якої оголосив вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали скарги та письмові пояснення учасників справи, суд встановив такі обставини.

На виконанні в Дарницькому РВ ДВС у м. Києві перебувало виконавче провадження № 63767374 з примусового виконання виконавчого листа № 753/1620/20, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 20.11.2020, про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3 , яка подовжує навчання, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 24.10.2020 і до досягнення дитиною 23 років або до припинення навчання.

08.12.2020 Дарницький РВ ДВС у м. Києві отримав від боржника листа про направлення матеріалів виконавчого провадження за місцем його фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 та на офіційну електронну адресу. Між тим, супровідний лист про надсилання постави від 11.12.2020 сформований для направлення боржнику на адресу, яка вказана у виконавчому листі, а саме: АДРЕСА_2 .

16.03.2021 боржник надіслав виконавчій службі заяву про передачу виконавчого провадження за місцем його фактичного проживання до Святошинського РВ ДВС у м. Києві та повідомив, що за наслідками розгляду його апеляційної скарги рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13.102020, яким з нього були стягнуті аліменти, постановою від 15.03.2021 залишене без змін.

20.03.2021 боржник на електронну адресу виконавчої служби надіслав декларацію про доходи та майно боржника фізичної особи, відповідно до якої його дохід за 2020 рік склав після вирахування ЄСВ 51 677,80 грн, податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця про отримання в 2020 році доходу в сумі 72 608,30 грн, та звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску, розмір якого 9 595,30 грн.

26.03.2021 виконавчою службою було зареєстроване клопотання боржника про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із закінченням донькою 26.06.2020 навчання в Національному університеті біоресурсів і природокористування України та отриманням диплому бакалавра серія В20 106080.

Відповідно до поданих копій квитанцій від 23.03.2021 боржник сплатив на користь стягувача аліменти в таких розмірах: за січень 2020 року в сумі 720,00 грн, за лютий 2020 року в сумі 720,00 грн, за березень 2020 року в сумі 720,00 грн та за квітень 2020 року в сумі 720,00 грн, за травень 2020 року в сумі 720,00 грн та за червень 2020 року в сумі 720,00 грн.

06.05.2021 державним виконавцем Дарницького РВ ДВС у м. Києві Степановою А. В. прийнято постанову про поновлення виконавчого провадження № 63767374, яке було зупинене у зв`язку із поданням боржником апеляційної скарги, та надіслана за адресою, що була вказана у виконавчому листі.

13.05.2021 державним виконавцем Дарницького РВ ДВС у м. Києві Степановою А. В. по виконавчому провадженню № 63767374 було винесено ряд постанов, а саме: про арешт коштів боржника, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування транспортними засобами, які були направлені боржникові на адресу, вказану у виконавчому листі.

З клопотання Дарницького РВ ДВС у м. Києві, яке надійшло до суду 22.09.2021, суд також установив, що 13.05.2021 державним виконавцем Дарницького РВ ДВС у м. Києві Степановою А. В. матеріали виконавчого провадження № № 63767374 за заявою боржника були передані на примусове виконання до Святошинського РВ ДВС у м. Києві за фактичною адресою проживання боржника та отримані органом виконавчої служби 15.05.2021.

Даючи оцінку доводам скарги про неправомірність рішень та бездіяльності державного виконавця, суд керується нормами Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон № 1404-VIII) та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція з організації примусового виконання рішень).

Так, відповідно до положень статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 2 цього Закону засадами виконавчого провадження є верховенство права; обов`язковість виконання рішень; законність; диспозитивність; справедливість; неупередженість та об`єктивність; гласність та відкритість виконавчого провадження; розумність строків виконавчого провадження; співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Статтею 10 Закону № 1404-VIII визначено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно статті 13 Закону № 1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 18 Закону № 1404-VIII зобов`язує виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом.

Частиною 2 статті 71 Закону № 1404-VIII передбачено, що за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (пункти 1-4 частини 9 статті 71 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до статті 48 Закону № 1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

За нормою статті 56Закону № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Пунктом 3 розділу XVIІнструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження.

Судом установлено, що боржник комунікував з виконавчою службою шляхом надсилання електронних листів. Однак, такий механізм взаємодії з органом примусового виконання не передбачений Законом № 1404-VIII та Інструкцією.

З поданих боржником скан-копій неможливо встановити, що виконавчою службою дійсно були отримані квитанції про самостійну сплату боржником аліментів, які є підставою для перерахунку заборгованості.

Отже, враховуючи, що згідно з матеріалами виконавчого провадження станом на 05.05.2021 за боржником рахувалась заборгованість зі сплати аліментів за період з 24.01.2020 по 01.05.2021 у розмірі 40 623,84 грн, сукупний розмір якої перевищував суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець правомірно, з дотриманням вимог Закону № 1404-VIII, винесла постанови про арешт коштів боржника, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування транспортними засобами.

Порядок зняття арешту з майна (коштів) боржника регламентований статтею 59 Закону № 1404-VIII.

Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Згідно з пунктом 6 розділу XVIІнструкції з організації примусового виконання рішень тимчасові заходи, передбачені пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 Закону, припиняються у разі погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі на підставі постанов державного виконавця про скасування таких заходів або закінчення виконавчого провадження.

Матеріали скарги таких доказів не містять. Не здобуто таких доказів і під час розгляду скарги. Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів суду не надано, хоча такий розрахунок надається державним виконавцем за заявою стягувача та боржника.

За та обставин підстави для скасування оскаржуваних постанов та зобов`язання державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів відсутні.

Посилання боржника на порушення державним виконавцем вимог Закону № 1404-VIII в частині надсилання матеріалів виконавчого провадження на адресу, яка вказана у виконавчому листі замість адреси, вказаній у заяві, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до частини 2 статті 28 Закону № 1404-VIII документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі.

Враховуючи, що матеріали виконавчого провадження за заявою боржника 13.05.2021 передані на примусове виконання до Святошинського РВ ДВС у м. Києві за місцем фактичного проживання боржника, вимоги скарги про зобов`язання державної виконавчої служби направляти матеріали виконавчого провадження № 63767374 за фактичною адресою боржника також не підлягають задоволенню, оскільки виконавче провадження не перебуває на виконанні в Дарницькому РВ ДВС у м. Києві.

Керуючись статтями 450, 451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги боржника ОСОБА_1 на рішення та бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні № 63767374.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: