Справа № 214/6286/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 квітня 2021 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Євтушенка О.І.,

секретарі судового засідання - Собченко Н.А., Гливук М.І.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в особі його представника - адвоката Савченко Олени Миколаївни, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

представники сторін:

від позивача - адвокат Савченко О.М.,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Савченко О.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовною заявою 07 вересня 2020 року, в якій просить суд розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 04 березня 2006 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №105.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 04 березня 2006 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З часом почуття між сторонами змінились, обросли побутом та сімейними проблемами. Шлюбно-сімейні стосунки між подружжям припинено на момент звернення до суду у зв`язку із різними поглядами на сімейне життя, вони перестали цікавитись один одним та приділяти належну увагу. З того часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають. Можливості примирення та подальшого збереження сім`ї позивач не вбачає, оскільки, на його переконання, шлюб розпався остаточно та носить формальний характер.

Ухвалою суду від 12 жовтня 2020 року позов прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження.

13 листопада 2020 року через канцелярію суду відповідачем подано відзив на позовну заяву. В якому ОСОБА_2 заперечувала з приводу розірвання шлюбу. Зазначила, що задля найкращого виховання дітей за наполяганням позивача вона залишила роботу, а позивач в свою чергу зобов`язався забезпечувати їхню сім`ю матеріально. У них були прекрасні стосунки до серпня 2020 року. Літом 2020 року позивач забезпечував відпочинок відповідача разом з дітьми на морі у Херсонській області, при цьому неодноразово приїздив до них на відпочинок. 31 серпня 2020 року позивач привіз дружину з дітьми з відпочинку додому, та жодним чином не обмовився про наміри розірвати шлюб. 15 вересня 2020 року позивач повідомив своїй дружині, що в нього є інша жінка, з якою він бажає створити сім`ю. ОСОБА_2 , вважає що рішення позивача передчасне, і він не врахував всі обставини їхнього сумісного життя, вона бажає зберегти сім`ю та просить суд надати максимальний строк для примирення.

Позивач та його представник - адвокат Савченко О.М. правом на участь в судовому засіданні не скористались, подавши останньою заяву про розгляд справи за їх з позивачем відсутності. Пред`явлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні та розірванні шлюбу. При цьому зазначила, що позивач фактично створив нову сім`ю та час для примирення йому не потрібний. Вважає, що відповідач хоче змусити позивача перебувати у шлюбі проти його волі, що суперечить інтересам останнього. Просила відмовити в задоволенні заяви відповідача про надання строку для примирення.

Відповідач ОСОБА_2 правом на участь в судовому засіданні не скористалась, однак надала заяву в якій заперечувала проти розірвання шлюбу, просила надати сторонам максимальний строк для примирення. В обґрунтування клопотання зазначила, що вона має намір зберегти їх із ОСОБА_1 сім`ю.

В ході розгляду справи за клопотанням відповідача ухвалою суду від 18 листопада 2020 року сторонам надавався строк на примирення терміном в 5 місяців.

Після сплину визначеного судом строку на примирення відповідач правом на участь в судовому засіданні не скористалася, подавши заяву, про розгляд справи без її участі. Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « ОСОБА_2 ».

Позивач та його представник правом на участь в судовому засіданні не скористалися, подавши останньою заяву, про розгляд справи без їх участі, при цьому зазначила, що позиція сторони позивача не змінилась, пред`явлені позовні вимоги вони підтримують, позивач наполягає на їх задоволенні.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін, з урахуванням поданої позивачем заяви та попередньо висловленої сторонами позиції по справі.

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії судом не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів не застосовувались.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04 березня 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_2 ) укладено шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №105, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно, серії НОМЕР_1 від 03 вересня 2020 року (а.с.5).

Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_2 від 03 вересня 2020 року, та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6), що підтверджується повторним свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_3 від 03 вересня 2020 року (а.с.7).

Судовим розглядом встановлено, щошлюбні стосунки між сторонами припинено у зв`язку з відсутністю різними поглядами на сімейне життя, вони перестали приділяти належну увагу один одному та зрозуміли, що є різними людьми. Сторони спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають, проживають окремо.

Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно зі ст.110 СК України.

Як передбачено ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в ст.16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 п.п. «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11 червня 2019 року у справі № 605/434/18, яку кореспондує п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення.

Під час розгляду справи, з урахуванням відповідного клопотання відповідача, суд застосовував положення ст.111 СК України шляхом надання сторонам строку на примирення з метою збереження їх сім`ї, що позитивних результатів не дало. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнала, не заперечувала з приводу розірвання шлюбу.

Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, на переконання суду, в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки навіть після надання сторонам строку на примирення їх сім`ю зберегти не вдалося. Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду, яке набрало законної сили.

Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 03 вересня 2020 року, виданого повторно, слідує, що під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 », яке після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити без змін з урахуванням відповідної заяви відповідача стосовно цього.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі ст.141 ЦПК України суд враховує ухвалення рішення на користь позивача, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на його користь документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 274, 354, 355, п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимогипредставника ОСОБА_1 - адвоката Савченко Олени Миколаївни до ОСОБА_2 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_2 ), зареєстрований 04 березня 2006 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №105- розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2 залишити без змін - « ОСОБА_2 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу.

Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до відділу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб відповідно до ч.2 ст.115 СК України.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду складено та підписано 19 квітня 2021 року.

Суддя О.І. Євтушенко