Справа № 482/1258/21
Номер провадження 2/482/558/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
14 грудня 2021 року м. Нова Одеса
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Демінської О.І., секретар судового засідання Єфімова О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нова Одеса Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами позики, -
сума боргу за розпискою від 12.10.2018 р. 2908,42 грн., 3% річних (період розрахунку 13.12.2018 р. по 06.09.2021 р.) 239,00 грн.
Позивач у судове засідання 14.12.2021 р. не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, про ухвалення судом заочного рішення у справі не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, правом подання відзиву не скористався.
У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України судом ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність сторін.
Вивчивши доводи позову, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Як встановлено у судовому засіданні, між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , як фізичними особами, було укладено договори індивідуальної позики, оформлені у простій письмовій формі:
розпискою від 12.10.2018 р. на суму 108 доларів США, яку відповідач зобов`язався повернути позивачу в строк до 12.12.2018 р.;
розпискою від 12.09.2018 р. на суму 448 доларів США, яку відповідач зобов`язався повернути позивачу в строк до 12.12.2018 р.;
розпискою від 28.09.2018 р. на суму 448 доларів США, яку відповідач зобов`язався повернути позивачу в строк до 28.12.2018 р.
Оригінали розписок ОСОБА_2 про отримання в борг від ОСОБА_1 грошових коштів на вказані суми з погодженим сторонами строком їх повернення досліджені в судовому засіданні.
Факт укладання сторонами договорів позики у простій письмовій формі 12.10.2018 р., 12.09.2018 р., 28.09.2018 р. та передачу грошових коштів ОСОБА_2 суд вважає встановленим.
Строк користування грошовими коштами, погоджений сторонами договорів позики, сплинув.
Грошові кошти на момент розгляду справи судом за вказаними договорами позики відповідачем позивачу не повернуто, що підтверджується відсутністю будь-яких відміток про повернення боргу на оригіналах розписок.
Ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до вимог ст.ст.203, 207, 1047 ЦК України договір позики на суму, що перевищує у десять раз встановлений законом неоподатковуваний мінімум доходів громадян повинен укладатися між фізичними особами у письмовій формі та підписуватися від імені сторони, що його укладає особисто або її представником на підставі повноважень, передбачених законом.
За правилами ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Письмова форма договору позики, окрім факту укладення договору, є також і доказом факту передачі певної грошової суми позичальнику.
За положеннями ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Ст. 1049 ЦК України визначено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.
При цьому належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення грошових коштів у строки, в розмірі та в тій валюті, яка визначена договором позики.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст. 4 ЦПК України).
Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом лише у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України).
З урахуванням наведеного, вимога про стягнення з відповідача грошових коштів у гривневому еквіваленті є правом позивача.
Судом встановлено, що до цього часу запозичені у позивача кошти відповідачем не повернуті, про що свідчить оригінали розписок, надані позивачем на вимогу суду.
Ч.1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що в разі, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, за положеннями якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, та в разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, при цьому за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів і застосовуються із дня, наступного за днем, який визначено сторонами, як строк виконання зобов`язання.
Відповідно до ч.1ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Зважаючи на те, що чинним законодавством визначено процентний розмір від простроченої суми боргу в розмірі 3%, борговими розписками, дослідженими судом, не передбачено іншого розміру процентів, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу підлягають частковому задоволенню.
сума боргу за розпискою від 12.10.2018 р. 2881,22 грн. (еквівалент 108 доларів США за курсом НБУ станом на 13.09.2021 р.), 3% річних (період розрахунку 13.12.2018 р. по 06.09.2021 р.) 221,00 грн.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем під час звернення до суду пропорційно задоволених позовних вимог (98,59%), в сумі 859,22 грн.
Проте, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача також і витрат на правову допомогу, про які вказує у позові позивач.
Позивачем при цьому під час звернення до суду із позовом сплачено 908 грн. судового збору.
Будь-яких доказів отримання позивачем від будь-якої особи правової допомоги у цій справі, понесення нею таких витрат до позову не додано та в подальшому до суду не надано.
Від позивача не надходило заяв про надання таких доказів після ухвалення судом рішення та про існування поважних обставин, які б завадили своєчасному поданню доказів витрат на правову допомогу під час звернення до суду із позовом.
Відтак, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу.
Керуючись ст. ст. 18, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами позики задовольнити частково.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення складено 14 грудня 2021 року.

Суддя О.І. ДЕМІНСЬКА