Справа № 309/2003/20
Провадження № 2/309/1257/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2021 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Орос Я.В.

за участю секретаря : Соймик Н.І.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, цивільну справу за позовом:

ОСОБА_4

до

ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , третя особа приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Шкарампота В`ячеслав Дмитрович

про визнання права власності на 1/2 частку спільної сумісної власності

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , третя особа приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Шкарампота В. Д. про визнання права власності на 1/2 частку спільної сумісної власності подружжя.

Позовні вимоги вмотивовані тим , що 26 листопада 1996 року нею у виконавчому комітеті Боронявської сільської ради та ОСОБА_6 було зареєстровано шлюб за актовим записом 27.

Відповідно до рішення Хустського районного суду від 29.08.2012 року шлюб між ними розірвано.

В період перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин вони з чоловіком за спільні кошти побудовали житловий будинок з надвірними побудовами по АДРЕСА_1 на земельній ділянці, площею 0,11 га., призначеній для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 212538000:01:003:0059.

Земельна ділянка надана її чоловіку ОСОБА_6 у приватну власність на підставі рішення 6-ї сесії 22 скликання Боронявської сільської ради Хустського району від 16.04.1996 року.

Право власності на вказаний будинок та земельну ділянку, ОСОБА_6 зареєстрував вже після розірвання шлюбу.

Відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 29.12.2015 р будівництво будинку закінчено у листопаді 1996 року. Дані відомості внесені до декларації зі слів ОСОБА_6 оскільки будівництво будинку було розпочато після реєстрації їх шлюбу, а будівельний матеріал закуплений із спільних коштів, які їм було подаровано на весілля .

Окрім цього, у 1998 році за спільні кошти вони придбали легковий автомобіль марки ВАЗ 2107, 1987 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер.

На даний час відповідачі по справі звернулися до приватного нотаріуса Шкарампота В.Д. для оформлення своїх спадкових прав, де і заведена спадкова справа, після смерті ОСОБА_6 .

Відповідно до довідки Боронявської сільської ради № 554, від 31.07.2020 року на день смерті ОСОБА_6 із ним в будинку були зареєстровані дочка - ОСОБА_2 , 1999 р.н., дочка ОСОБА_7 , 2001 р.н, та дружина ОСОБА_4 , 1978 р.н.

Згідно довідки від 30.07.2020 року № 86/02-14 приватного нотаріуса Шкарампота В.Д. станом на 30.07.2020 року спадкоємцями за законом після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 являються його донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зважаючи на те, що вище вказаний будинок нею та померлим ОСОБА_6 було побудовано в період перебування у шлюбі та за спільні кошти подружжя, воно належить їм на праві спільної сумісної власності, і тому вона вирішила звернутися до суду із позовом щодо визнання за нею права власності на 1/2 частки у спільному майні подружжя.

У своєму позові позивач просить суд визнати за нею право власнсоті на 1/2 частину житлового будинку з надвірними побудовами, за адресою: АДРЕСА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,11 га., призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 212538000:01:003:0059 та право власнсоті на 1/2 частину легкового автомобіля марки ВАЗ 2107, 1987 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , які зареєстровані за ОСОБА_6 , які були набуті в період перебування у шлюбі з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала покликаючись на наведені в ній обставини , просить їх задоволити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, не заперечила проти їх задоволення, суду ствердила, що вона пам`ятає, як будувався спірний будинок її батьками, а тому позов слід задоволити.

В судовому зсіданні представник відповідача ОСОБА_5 адвокат Гринюк Г.В. заперечила проти задоволення позову. Суду ствердила, що спірний будинок було побудовано покійним ОСОБА_6 із дружиною ОСОБА_8 мамою відповідача ОСОБА_5 , з якою ОСОБА_6 перебував у шлюбі з 2 травня 1991 року по листопад 1996 . Всі будівельні матеріали на будинок були закуплені за їх весільні кошти , а також кошти батьків ОСОБА_8 .

Будівництво будинку було розпочато у 1994 році та закінчено у листопаді 1996 року, однак будинок не можна було зареєструвати , оскільки були відсутні документи на земельну ділянку , на якому розташований будинок і які були видані вже після того як ОСОБА_6 написав скаргу голові РДА. В задоволені позову просить відмовити.

В судове засідання приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Шкарампота В.Д, не з`явився надіславши суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

В судовому засіданні будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_9 суду ствердив, що він є родичем позивачки і коли позивач ОСОБА_4 та ОСОБА_6 будували будинок він надав допомогу у його будівництві, зокрема надавав у користування бетономішалку, однак який то був рік він не пам`ятає.

В судовому засіданні будучи допитаною в якості свідка ОСОБА_10 суду ствердила , що вона є подругою позивача ОСОБА_4 і вона точно знає, що спірний будинок будувався ОСОБА_4 та ОСОБА_6 під час їх перебування у шлюбі.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, та не оспорюється сторонами по справі що позивач ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 листопада 1996 р. по 29 серпня 2012 р.

У своєму позові позивач ОСОБА_4 просить визнати за нею право власнсоті на 1/2 частину житлового будинку з надвірними побудовами, за адресою: АДРЕСА_1 і вказує , що даний будинок був побудований нею з ОСОБА_6 під час перебування їх у шлюбі.

Відповідно до ч.1 ст.. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. ч.1, 6, ст.. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З досліжених в судовому засіданні матеріалів справи, зокрема копії декларації про готовність об`єкта до експлуатації вбачається , що будівництво будинку по АДРЕСА_1 розпочато у вересні 1995 року та закінчено будівництво у листопаді 1996 року, тобто до укладення шлюбу позивача та ОСОБА_6 ( а.с.20)

Крім того, матеріали справи містять копію технічного паспорту на спірний житловий будинок, у якому також зазначено , що будинок, літня кухня, сарай та вбиральня побудовані у 1996 році.

На переконання суду вказані письмові докази підтверджують факт побудови спірного будинку не в період перебування позивача ОСОБА_4 у шлюбі з ОСОБА_6 , а тому будинок не може вважатися спільною сумісною власністю подружжя.

Твердження представника позивача, що інформація про початок і закінчення будівництва будинку у декларації зазначена зі слів ОСОБА_6 нічим не доведена і спростовується оглянутим в судовому засіданні копією будівельного паспорту будинку.

Також суд критично оцінює покази , які надали в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 оскільки вони, на переконання суду, повністю спростовуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а також суд враховує що ОСОБА_9 є родичем, а ОСОБА_10 подругою позивача.

Відповідно до рішення Боронявської сілької ради від 16 квітня 1996 року ОСОБА_6 надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,11 га. по АДРЕСА_1 для будівництва житлового будинку (до укладення шлюбу з позивачем) а тому дана земельна ділянка також не є спільною сумісною власністю подружжя.

Суд зазначає, що рішення про задоволення позову може бути прийняте лише за умови його правомірності, обґрунтованості та доведеності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Рішення суду повинно ґрунтуватись на доказах, досліджених при розгляді справи, а не на припущеннях, які на думку осіб, що беруть участь у справі доводять пред`явлені вимоги

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає , що в задоволенні позову ОСОБА_4 в частині визнання за нею права власності на 1/2 частину будинку та 1/2 частину земельної ділянки слід відмовити саме у зв`язку з недоведеністю в суді позовних вимог.

В судовому засіданні встанолено у 1998 році сторони придбали легковий автомобіль марки ВАЗ 2107, 1987 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_6 , що стверджується довідкою ТСЦ МВС № 2144 № 31/7/4-72 від 11 серпня 2020 р. ( а.с.18).

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Враховуючи вищевикладене, враховуючи, що автомобіль був придбаний під час перебування позивача у шлюбі з ОСОБА_6 суд вважає , що він є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а тому за позивачем слід визнати право власності на 1/2 частину вказаного автомобіля.Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 - задоволити частково .

Визнати за ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 мешканкою АДРЕСА_1 право власності на 1/2 частину легкового автомобіля марки ВАЗ 2107 1987 року випуску номер кузова НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 .

В задоволенні решти вимог відмовити .

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хустський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 6 вересня 2021 р.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.