Справа № 591/7080/19
Провадження № 2/591/239/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2021 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ»

про захист прав споживача, визнання дій по припиненню газопостачання протиправними, відшкодування моральної шкоди -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ», в якому просить визнати протиправним дії ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» по припиненню газопостачання до квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 та зобов`язати протягом п`яти днів з моменту набрання законної сили рішенням поновити газопостачання, стягнути з ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» на користь ОСОБА_1 14169,00 грн. моральної шкоди. Позовна заява вмотивована тим, що Позивачкою договору постачання природного газу з Відповідачем не укладалось, а також порушенням з боку відповідача вимог пунктом 3 розділу IV, пункту 17 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затв. Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 в частині недотримання порядку припинення газопостачання.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19 листопада 2019 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02 грудня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ» поновити газопостачання квартири АДРЕСА_1 .

Відповідачем до суду було подано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що відсутні підстави для задоволення позову, так як ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_2 . 21.01.2016 року споживачем ОСОБА_1 підписано заяву-приєднання до Типового договору постачання природного газу, що є фактом згоди з умовами договору, на її ім`я відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , вказує, що твердження ОСОБА_1 про відсутність у неї заборгованості перед ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» не відповідає дійсності, згідно квитанцій, доданих позивачкою до позову як доказ сплати боргу, отримувачем коштів є АТ «СУМИГАЗ», тобто ці кошти сплачені в погашення боргу перед АТ «СУМИГАЗ», а не ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ». Крім того, відповідач зазначає, що 27.08.2019 року ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» вручено ОСОБА_1 особисто під підпис повідомлення про припинення газопостачання у зв`язку з наявною заборгованістю, а безпосередньо саме відключення здійснювалось через АТ «СУМИГАЗ» відповідно до п. 17 розділу ІІІ Правил постачання природного газу. Відповідач зазначає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди, оскільки позивачкою не обгрунтовано в чому саме полягає ця шкода, не доведено факту завдання моральних страждань, душевних переживань та психологічного розладу, не доведено порушення відповідачем норм законодавства про захист прав споживачів, а також наявність втрат немайнового характеру, що спричинені діями відповідача.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19.12.2019 року зустрічну позовну заяву ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» про захист прав споживача.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Дмитренко В. В. подав до суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому зазначив, що заборгованість за спожитий природний газ позивачкою сплачена 17.08.2020 року, просив провадження у справі закрити.

10 вересня 2020 року від представника ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» надійшла заява, в якій вона просила суд закрити провадження у справі за зустрічним позовом ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» до ОСОБА_1 про стягнення заблоргованості за спожитий природний газ, та стягнути зі ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн..

26.01.2021 року Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми закрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ - в зв`язку з відмовою позивачки від позову. Стягнуто зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ» (м. Суми, вул.О.Береста,21, код в ) - 1921 грн. судового збору.

25.02.2021 року Постанововю Сумського апеляційеного суду ухвалу Зарічного районного суду м. суми від 26.01.2021 року залишено без змін.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Дмитренко В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить суд задоволити.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ» - адвокат Кубанова А.М. в судовому засіданні проти позову заперечувала повністю, просить суд в позові відмовити.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 де проживає разом з онукою - ОСОБА_2 . Вказане житло обладнане газовим котлом для його опалювання та газовою плитою для приготування їжі.

Згідно позову, 30.10.2019 року позивачка ввечері разом з онукою, після того як онука відвідала музичну школу у м. Суми, приїхала додому, де виявилось, що приготувати їжу неможливо через відсутність газу. Від сусідів позивачка дізналась, що коли нікого не було вдома, приїхали представники позивача та від`єднали її квартиру від системи газопостачання шляхом відрізання газової труби, яка подає газ до квартири з боку вилиці.

Позивачка стверджує, що не має боргів перед ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ», своєчасно оплачує поточні платежі, має борг перед іншою юридичною особою - ПАТ «СУМИГАЗ», яке раніше виконувало функції постачальника газу. Крім цього зазначає, що було порушено процедуру припинення газопостачання, а саме її не було завчасно повідомлено про причини припинення газопостачання.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно постанов Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 року №758 (яка діяла з 01.10.2015 року по 01.04.2017 року), від 22.03.2017 року №187 (яка діяла з 01.04.2017 року по 31.10.2018 року) та від 19.10.2018 року №867 (яка діє з 01.11.2018 по теперішній час) «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» на ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» було покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам на території ліцензованої діяльності Заявника (м. Суми, Сумська область, с. Мойка Краснокутського р-ну Харківської області) до зміни постачальника природного газу.

Постанова КМУ від 19 жовтня 2018 року №867 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» розповсюджувала свою дію на ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» до 01.08.2020 року.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльності ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» () є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, роздрібна торгівля пальним, інші види роздрібної торгівлі поза магазинами, розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи, торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи (основний).

Відповідно до Статуту ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» предметом діяльності Товариства, зокрема, є: надання населенню, бюджетним установам та організаціям, промисловим підприємствам, а також іншим юридичним особам послуг з постачання природного, нафтового газу та газу (метану) вугільних родовищ.

Таким чином, ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» здійснює постачання природного газу населенню, у тому числі до домівки позивачки ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний зокрема: укласти договір про постачання природного газу та забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

Правовідносини між відповідачем як постачальником природного газу, та позивачкою, як споживачем послуг з газопостачання, регулюються, зокрема, спеціальною нормою права - Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1382/27827 (далі - Правила постачання).

Даними Правилами постачання (пункт 2 розділу ІІІ) передбачено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно до ст. 633 Цивільного кодексу України Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно зі ст. 634 ЦК України Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

З наявних в справі письмових матеріалів вбачається, що 21.01.2016 споживачем ОСОБА_1 підписана заява-приєднання до Типовового договору постачання природного газу, що, в свою чергу, є фактом згоди з умовами договору.

Розділом VIІ Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам встановлено порядок припинення та відновлення газопостачання так, згідно п. 7.1. Типового договору, за умови порушення Споживачем строків оплати за цим Договором, у тому числі за графіком погашення заборгованості та після встановленого цим Договором терміну, Постачальник має право у випадках та порядку, визначених Правилами постачання, здійснити заходи з припинення постачання природного газу, крім випадку отримання ним на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи повідомлення про намір його споживача змінити постачальника. Пунктом 7.2 встановлено, що припинення газопостачання не звільняє Споживача від обов`язку сплатити заборгованість Постачальнику за цим Договором. Відновлення газопостачання Споживачу може бути здійснено за умови повного розрахунку Споживача за послуги з газопостачання за цим Договором або складання Сторонами графіка погашення заборгованості на умовах цього Договору та відшкодування витрат Постачальника на припинення та відновлення газопостачання.

П. 21 розділу ІІІ Правил встановлено, що якщо побутовий споживач не здійснив оплату за спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальник має право, з урахуванням положень пункту 19 цього розділу, здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу шляхом направлення споживачу письмового повідомлення (з відміткою про вручення) з вимогою самостійно припинити споживання природного газу за рахунок перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та допустити представника постачальника за пред`явленням службового посвідчення на об`єкт для пломбування запірних пристроїв, що має здійснюватися з дотриманням техніки безпеки. При цьому в повідомленні про припинення споживання природного газу постачальник має зазначити підстави та дату припинення газоспоживання, яка не може бути раніше ніж через три дні після дати отримання повідомлення.

Постачальник має право здійснити заходи з припинення газопостачання споживачу через залучення до цих робіт Оператора ГРМ. Для цього постачальником має бути укладений з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам (договір не вимагається у передбачених цими Правилами випадках припинення газопостачання, ініційованих через інформаційну платформу Оператора ГТС). За необхідності здійснення заходів з обмеження чи припинення газопостачання споживачу Оператором ГРМ (крім передбачених цими Правилами випадків припинення газопостачання, ініційованих через інформаційну платформу Оператора ГТС) постачальник надсилає Оператору ГРМ відповідне письмове повідомлення (з позначкою про вручення) про необхідність здійснення ним заходів з припинення/обмеження розподілу природного газу споживачу, копію якого надсилає споживачу (з позначкою про вручення), в якому повинен зазначити підстави припинення, дату та час, коли необхідно припинити розподіл природного газу на об`єкт споживача. У такому разі Оператор ГРМ відповідно до умов укладеного договору на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання, здійснює в установленому порядку припинення розподілу природного газу на об`єкт споживача, після чого повідомляє про це постачальника.

Побутовий споживач, що має прострочену заборгованість перед постачальником за послуги з газопостачання, не має права протидіяти постачальнику та/або Оператору ГРМ у заходах із припинення газопостачання та на письмову вимогу постачальника має самостійно припинити власне газоспоживання.

Згідно наявних в матеріалах справи письмових доказів, ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» направлялось та було вручено під підпис ОСОБА_1 27 серпня 2019 року ПОВІДОМЛЕННЯ про припинення газоспоживання та погашення простроченої заборгованості від 30.06.2019 року.

09.10.2019 року ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» звернулось до АТ «Сумигаз» із дорученням № 64 на відключення газопостачання у тому числі і за адресою позивачки ОСОБА_1

30.10.2019 року до домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 було припинено газопостачання через залучення до цих робіт Оператора ГРМ, тобто АТ «Сумигаз», що підтверджується актом здачі-приймання виконаних робіт №5113 від 30.10.2019 року. В акті про припинення газопостачання від 30.10.2019 року №167505 причиною припинення є доручення ТОВ «Сумигаз збут».

Відповідно до п.20 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, відновлення газопостачання споживачу здійснюється за умови оплати простроченої заборгованості за природний газ за договором або складання між постачальником та споживачем графіка погашення заборгованості та відшкодування витрат постачальника на припинення та відновлення газопостачання.

Таким чином, припинення газопостачання до оселі ОСОБА_1 відбулось через наявність у позивачки заборгованості за спожитий природний газ перед ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ», при цьому припинення газопостачання здійснювало АТ «Сумигаз» за дорученням ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ», з дотриманням вимог, встановлених законом.

Наявність заборгованості у ОСОБА_1 також підтверджується матеріалами зустрічного позову ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості, яку остання сплатила після звернення ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» до суду з зустрічним позовом про стягнення боргу.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд виходить з того, що у зв`язку з тим, що в даному випадку при відключенні позивачки від постачання природного газу ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» порушення вимог, встановлених Правилами, не допущено, причиною відключення була заборгованість за спожитий природний газ, яку позивачка, у свою чергу, за час розгляду справи в суді визнала шляхом її повної оплати - тобто вчинення дій що свідчать про визнання нею боргу.

Щодо стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно зі ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Пунктом 2 даної статті визначено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У постанові Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду №5 від 25.05.2001 року та від 27.02.2009 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації. Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Ст. 79 ЦПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Позивачем не надано суду належних та достовірних доказів порушення відповідачем прав позивачки, а також доказів понесення позивачкою немайнових втрат внаслідок порушення її прав саме ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ».

Суд бере до уваги, що згідно з вимогами ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні позивачкою не було доведено, що дії ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» щодо надання доручення АТ «Сумигаз» на припинення постачання природного газу є протиправними та призвели до завдання позивачці моральної шкоди.

Отже, в задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 358, 367 ЦК України, Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496, ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ» про захист прав споживача, визнання дій по припиненню газопостачання протиправними, відшкодування моральної шкоди - відмовити в зв`язку з необгрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення через Зарічний районний суд м. Суми. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення виготовлено 23 квітня 2021 року.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО