ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Одринської Т. В.

суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.,

за участю секретаря : Філоненко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради про визнання відмови у оформленні передачі в приватну власність житлового приміщення протиправною
за апеляційною скаргою Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради
на рішення Октябрського районного суду м. Полтави 21 липня 2021 року та додаткове рішення цього ж суду від 16 серпня 2021 року ,-
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -,-
в с т а н о в и в :
В листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради, в якому просив визнати протиправною відмову Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради у вигляді листа від 25 травня 2020 року № К 0205/а.1-12/242; зобов`язати Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради прийняти рішення за заявою ОСОБА_1 про приватизацію житлового приміщення в гуртожитку: АДРЕСА_1 .
Позов мотивовано тим, що позивач з метою оформлення права власності на житлове приміщення в гуртожитку в АДРЕСА_2 , звернувся до Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради із заявою встановленого зразка та додатками. Листом №К01-05/а.1-12/242 від 25.05.2020 року відповідачем відмовлено у розгляді заяви у зв`язку з відсутністю певного пакету документів. Вказав, що ним було долучено до заяви всі документи для проведення приватизації. Вважає, вказану відмову незаконною, у зв`язку з чим змушений звернутися до суду.
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави 21 липня 2021 року позов ОСОБА_1 до Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради про визнання відмови у оформленні передачі в приватну власність житлового приміщення протиправною задоволено частково.
Зобов`язано Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради прийняти рішення за заявою ОСОБА_1 про приватизацію житлового приміщення в гуртожитку: АДРЕСА_1 .
В іншій частині позову відмовлено.
Додатковим рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 16 серпня 2021 року стягнуто з Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 4200 грн.
Рішення мотивовано тим, що кімната АДРЕСА_1 , не входить до переліку квартир, які не підлягають приватизації, тому суд прийшов до висновку, що відповідач зобов`язаний прийняти рішення за заявою ОСОБА_1 про приватизацію житлового приміщення.
З вказаними судовими рішеннями не погодився відповідач - Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради. В апеляційній скарзі посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального, невідповідність висновкам суду фактичним обставинам справи, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким в задоволені позову відмовити повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач дійсно звертався до Управління із заявою довільної форми від 18.05.2020 року щодо приватизації займаного ним житлового приміщення з додатками, проте наданий перелік документів не є повним для здійснення процедури приватизації, у зв`язку з чим позивачу було надіслано лист роз`яснення №К01-05/а.1-12/242 від 25.05.2020 року з вичерпною консультацією та списком пакету документів за наявності якого є можливим розпочати приватизацію житлового приміщення.
В доповненнях до апеляційної скарги Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради просить скасувати додаткове рішення, так як вважає рішення суду від 21 липня 2021 року незаконним, та як наслідок незаконним додаткове рішення про стягнення витрат на правничу допомогу.
Відзив до суду апеляційної інстанції не надходив.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 11 травня 2020 року ОСОБА_1 , з метою приватизації кімнати АДРЕСА_1 , звернувся із заявою до Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради (а.с. 27). До заяви додано : копію паспорту та коду, копію ордера від 22.01.2018 року, копію флюорографії, копію посвідчення учасника бойових дій, копію технічного паспорту.

Листом №К01-05/а.1-12/242 від 25.05.2020 року Управлінням відмовлено у розгляді заяви у зв`язку з відсутністю повного пакету документів.

20.05.2020 року ОСОБА_1 додатково надіслав заяву про приєднання до заяви про приватизацію документів: відомості з БТІ №919 та довідку ЖКХ.

27.05.2021 року управлінням надіслано позивачу лист за №К01-05/01.1-12/244 від 27.05.2020 з посиланням на раніше надісланий лист-роз`яснення №К01-05/а.1-12/242 від 25.05.2020 року.

Аналогічні роз`яснення, щодо необхідності звернення до органу приватизації з повним пакетом документів направлено також представнику позивача Кумечку І. (листи № 01-05/01.1-10/524 від 05.03.2020 та лист № 01-05/01.1-10/1456-132 від 06.02.2020).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що згідно ч.10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п.2 ст.2 цього Закону. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Спірне житлове приміщення не входить до такого переліку, тому суд першої інстанції вважав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в частині зобов`язання Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради прийняти рішення за заявою ОСОБА_1 про приватизацію житлового приміщення.

Колегія суддів з таким висновком погодитися не може, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 вказаного Закону приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Закон України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» регулює правові, майнові, економічні, соціальні, організаційні питання щодо особливостей забезпечення реалізації конституційного права на житло громадян, які за відсутності власного житла тривалий час на правових підставах, визначених законом, мешкають у гуртожитках, призначених для проживання одиноких громадян або для проживання сімей, жилі приміщення в яких після передачі гуртожитків у власність територіальних громад можуть бути приватизовані відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу.

Проживання у гуртожитку протягом тривалого часу - проживання у гуртожитку постійно сукупно п`ять і більше років. Вимога щодо проживання у гуртожитку протягом тривалого часу не поширюється на мешканців гуртожитків, які на правових підставах були вселені у гуртожиток, фактично проживали в гуртожитку сукупно не менше одного року та стали учасниками антитерористичної операції у складі Збройних Сил України, Національної гвардії України, органів внутрішніх справ України та інших військових формувань, створених відповідно до закону, та добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Згідно із статтею 2 вказаного Закону громадяни можуть реалізувати конституційне право на житло шляхом приватизації житла у гуртожитку.

Приватизація житлових приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону та прийнятих відповідно до нього нормативно-правових актів з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Порядок приватизації майна встановлений Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396, процедура приватизації має бути здійснена у чіткій відповідності з вимогами законодавства.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян здійснюється на підставі рішення органу місцевого самоврядування.

Відповідно до частини четвертої статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них.

Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз (частина п`ята статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Статтею 4 Закону передбачено, що громадяни та члени їхніх сімей, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до цього Закону за рішенням місцевої ради.

Згідно з пунктом 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Згідно з пунктом 18 цього ж Положення громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.

Громадяни, які проживають у гуртожитку, крім документів, визначених у цьому пункті, до заяви також додають: витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про наявність у власності житла; копію договору найму жилого приміщення та/або копію договору оренди житла; форму первинної облікової документації № 028/о "Консультаційний висновок спеціаліста" з відміткою про відсутність захворювання на туберкульоз.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до органу приватизації із заявою довільної форми від 18.05.2020 року та додатками: копія паспорту та коду; копія ордеру від 22.01.2018 року; копія флюорографії; копія технічного паспорту. Оскільки вказаний перелік документів не був повним для здійснення процедури приватизації, відповідачем було надано лист - роз`яснення в якому зазначено відповідний перелік необхідних документів для можливості розпочати процедуру приватизації.

20.05.2020 року ОСОБА_1 надав заяву щодо приєднання документів, а саме: відомості з БТІ № 919 та довідку з ЖКХ.

25.05.2020 року позивачу та його представнику було повідомлено, що здійснити приватизацію та оформити документи про передачу квартири на його користь немає законних підстав через неповний пакет документів.
Сторонами не заперечується, що станом на час розгляду даної справи, позивачем до Управління майном комунальної власності міста додатково не було подано документів згідно переліку зазначеного відповідачем в листі роз`ясненні від 05.03.2020.

Таким чином, в порушення вимог п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян громадянин, ОСОБА_1 не було надано всіх необхідних документів для приватизації, а саме: довідки про реєстрацію місця проживання громадянина; документу, що підтверджує невикористання чеків для приватизації державного житлового фонду; копії договору найму; форму первинної облікової документації № 028/о "Консультаційний висновок спеціаліста" з відміткою про відсутність захворювання на туберкульоз, а також довідку про участь у АТО, оскільки в займаному приміщенні позивач проживає менше ніж п`ять років.

Висновок суду першої інстанції про те, що орган державної влади не мав права відмовляти позивачу в приватизації займаного ним житла, так як на спірне приміщення не входить до переліку майна, яке не підлягає приватизації, є помилковим.

Колегія суддів зазначає, що лист від 25 травня 2020 року № К 0205/а.1-12/242 за підписом начальника Управління майном комунальної власності не є остаточним рішенням про відмову у задоволенні заяви щодо оформлення у передачу в приватну власність (приватизації) квартири. Без належно оформленої заяви та відсутності повного пакету документів, відповідач позбавлений можливості вирішити питання про приватизацію.

Правових підстав для зобов`язання відповідача прийняти рішення про приватизацію спірного житлового приміщення не має, оскільки право позивача може бути реалізовано виключно у спосіб та в межах передбачених відповідними нормативними актами. Суд не має повноважень перебирати на себе функції державного органу, який уповноважений на проведення дій по приватизації.

Враховуючи вищезазначене, апеляційну скаргу Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради слід задовольнити,рішення районного суду Октябрського районного суду м. Полтави 21 липня 2021 року та додаткове рішення цього ж суду від 16 серпня 2021 року- скасувати, ухвалити нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради про визнання відмови у оформленні передачі в приватну власність житлового приміщення протиправною відмовити.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 слід стягнути на користь Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради судові витрати за подачу апеляційної скарги у розмірі 1261,20 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради задовольнити.
Рішення Октябрського районного суду м. Полтави 21 липня 2021 року та додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16 серпня 2021 року скасувати. Ухвалити нове.
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради про визнання відмови у оформленні передачі в приватну власність житлового приміщення протиправною відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради судові витрати у розмірі 1261,20 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складен 13.12.2021.

Головуючий Т.В. Одринська
Судді О.О. Панченко
В.П. Пікуль