Провадження № 2/521/1457/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2021 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Мирончук Н.В.,
секретаря судового засідання Юраш К.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, про визнання протиправним та скасування рішення житлової комісії військової частини, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, про визнання протиправним та скасування рішення житлової комісії військової частини, зобов`язання вчинити певні.
В обгрунтування вказаного позову, позивачем вказано наступне.

Він, позивач ОСОБА_1 проходив службу в Військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України, на посаді начальника запасного командного пункту з 06.01.2018 року по 05.08.2019 року.

Наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України, від 14.06.2019 року, № 292, Позивач був звільнений у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас, у військовому званні «підполковник», на підставі підпункту «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту)

Посилаючись на вимоги статті 17 Конституції України, статті 26 Закону України «Про

військовий обов`язок і військову службу», Постанови Кабінету України №607, від 12.11.2014 року та пункту 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 №158 від 05.08.2019року, ним вказано, що, згідно пункту 4 цього ж наказу, після звільнення в запас, він, позивач був зарахований до військового оперативного резерву першої черги до військової частини НОМЕР_1 .

06.08.2019 року позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 для постановки на військовий облік. Факт перебування його на військовому обліку підтверджується тимчасовим Посвідченням військовозобов`язаного № НОМЕР_2 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також, позивач вказав, що його Вислуга років у Збройних Силах України складає: календарна - 26 років та 5 днів, що підтверджується пунктом 3 абзацом 7 наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 158 від 05.08.2019 року та Розрахунком №974 вислуги років військовослужбовця підполковника ОСОБА_1 на пенсію, виданого 14.12.2018 року Фінансово-економічним управлінням командування ПС ЗС України.

Також Позивач вказав, що він є ветераном військової служби, має пільги визначенні законодавством України, що підтверджується Посвідченням Ветерана військової служби, серії НОМЕР_3 , виданого 12.09.2019 року Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.

Після звільнення в запас, Позивач став на облік до Головного управління ПФУ в Одеській області, як пенсіонер та отримує пенсію за вислугою років Міноборони, що підтверджується Пенсійним посвідченням № НОМЕР_4 , виданим 04.09.2019 року Пенсійним фондом України.

Під час проходження військової служби з 31.07.1993 року по 05.08.2019 року, Позивач жодного разу не отримував ні гуртожитку, ні службового, ні постійного житлового приміщення від Міністерства Оборони України. Це підтверджується відповідними Довідками про те, що житлом за рахунок Міністерства оборони України Позивач не забезпечувався, які видані квартирно-експлуатаційними відділами гарнізонів, в яких Позивач проходив військову службу.

На квартирному обліку Позивач зі своєю сім`єю перебував у військовій частині НОМЕР_1 м. Одеса з 28.07.1998 року по 07.08.2019 року.

Після звільнення з військової служби у запас, Позивач разом із своєю сім`єю був

змушений шукати житло для подальшого проживання у зв`язку з тим, що жилою площею від Міністерства оборони України він не був забезпечений.

Позивача було виключено з квартирного обліку у військовій частині, про що дізнався випадково під час телефонної розмови із секретарем житлової комісії військової частини НОМЕР_1 у листопаді місяці 2019року.

На запит до житлової комісії військової частини НОМЕР_5 , на адресу Позивача надійшли документи, які підтверджують факт виключення його та його сім`ї з квартирного обліку.
Позивач вважає, що п. 4 протоколу №10, від 07.08.2019р. є протиправним та таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав: Позивач перебуває на військовому обліку у Приморському РТЦК та СП м. Одеса; позивач є ветераном військової служби та має пільги визначені законодавством України.
У зв`язку з чим, позивач просить:- визнати протиправним та скасувати рішення засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , що зазначено у п.4 Протоколу №10 від 07 серпня 2019 року та п.4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №54 від 07 серпня 2019року щодо виключення позивача з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 ; зобов`язати відповідача поновити його (зі складом сім`ї) на квартирному обліку в військовій частині НОМЕР_1 , в загальній черзі за тим же номером у списку, станом на 07.08.2019р. зі збереженням часу перебування на обліку з 28.07.1998 року (а.с.2-14).
Позивач у судове засідання не прибув, надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за відсутності сторони позивача.
Представник відповідача в судове засідання не прибув, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Також, представник відповідача на позов надав до суду відзив, в якому вказав, що рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 позивача разом з членами сім`ї було знято з квартирного обліку з посиланням на те, що підстава його звільнення з військової служби у запас не дає йому права перебувати на квартирному обліку, а тому підстави для задоволення позову, на його думку, відсутні. Просив в задоволенні позову відмовити (а. с. 129-137).
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи, в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходив службу в Військових частинах Міністерства оборони України.

Вказане підтверджується послужним списком (а.с.48-55).

Останнє місце служби ОСОБА_1 з 06.01.2018 року по 05.08.2019 року -

в Військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України на посаді начальника запасного командного пункту.
Вказане підтверджується витягом з Наказу №5, від 09.01.2018р. (а.с.17).

На підставі підпункту «а» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України, від 14.06.2019 року, № 292, Позивач був звільнений, у запас, у військовому званні «підполковник», (у зв`язку із закінченням строку контракту) (а.с.18).

Згідно пункту 4 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 №158, від 05.08.2019 року, після звільнення в запас, позивач був зарахований до військового оперативного резерву першої черги військової частини НОМЕР_1 (а.с.19).

Відповідно до Тимчасового Посвідчення військовозобов`язаного, НОМЕР_6 , виданого Приморським РТЦК та СП м. Одеси, від 13.08.2019 року, ОСОБА_1 придатний до військової служби, Приморським РТЦК та СП м. Одеса його поставлено на військовий облік (а.с.21).

Загальна вислуга років Позивача у Збройних Силах України на - 14.12.2018 року складає: календарна - 25 років та 4 місяці, що підтверджується Розрахунком №974 вислуги років військовослужбовця підполковника ОСОБА_1 на пенсію, виданого 14.12.2018 року Фінансово-економічним управлінням командування ПС ЗС України (а.с.23).

Також, Позивач є ветераном військової служби, має пільги визначенні законодавством України, що підтверджується Посвідченням Ветерана військової служби, серії НОМЕР_3 , виданого 12.09.2019 року Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки (а.с.24).

Після звільнення в запас, Позивач, згідно до Пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 , виданого 04.09.2019 року Пенсійним фондом України, в Головному управлінні ПФУ в Одеській області, отримує пенсію за вислугою років Міноборони (а.с.25).

Згідно до Довідки, від 05.11.2019 року, під час проходження військової служби в Одеському гарнізоні в Військових частинах НОМЕР_7 та НОМЕР_1 , позивач не отримував житлового приміщення (а.с.26).

Відповідно до Довідки, від 03.01.2018 року, підполковник ОСОБА_1 під час проходження військової служби в Одеському гарнізоні в Військовій частині НОМЕР_7 перебував на квартирному обліку з 04.11.1998 року по 22.12.2017 року, складом сім`ї три особи, житлом Міноборони не забезпечувався (а.с.27).

Згідно до Довідки, від 31.10.2013 року, підполковник ОСОБА_1 в Військовій частині НОМЕР_8 перебував на квартирному обліку з 18.07.1998 року по 08.08.2013 року, складом сім`ї три особи, житлом Міноборони не забезпечувався (а.с.29).

Відповідно до Довідки, від 07.05.2010 року, підполковник ОСОБА_1 в Військовій частині НОМЕР_9 перебував на квартирному обліку з 18.07.1998 року складом сім`ї три особи, житлом не забезпечувався (а.с.30).

Згідно до Довідки, від 11.12.2019 року, підполковник ОСОБА_1 в Військовій частині НОМЕР_1 м. Одеса перебував на квартирному обліку з 28.07.1998 року по 07.08.2019 року, складом сім`ї три особи, житлом Міноборони не забезпечувався (а.с.32).

Відповідно до Довідки, від 05.11.2019 року, підписаної начальником КЕВ м. Одеси, підполковник ОСОБА_1 під час проходження військової служби в Одеському гарнізоні в Військових частинах НОМЕР_7 та НОМЕР_1 перебував на обліку громадян, які потребують покращення житлових умов, з 04.11.1998 року по 14.06.2019 року (а.с.33).

Отже, як встановлено, з вивчених у судовому засіданні документів, останнє місце перебування Позивача зі своєю сім`єю на квартирному обліку в військовій частині НОМЕР_1 м. Одеса з 28.07.1998 року по 07.08.2019 року.

Згідно до п. 4 Витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №10, від 07.08.2019 року, житлова комісія військової частини НОМЕР_1 прийняла рішення про виключення підполковника ОСОБА_1 , який був звільнений, у запас, у зв`язку із закінченням строку контракту, згідно підпункту «а» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України, від 14.06.2019 року, № 292, з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 складом сім`ї три особи, на підставі пунктів 18 та 19 розділу VI «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», яка затверджена наказом Міністерства оборони України, від 31.07.2018 року №380 (зареєстрований у Міністерстві юстиції України 06.09.2018 року №1020/32472) (а.с.34).
Відповідно до Витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 №54, від 07.08.2019 року, в якому, посилаючись, на Наказ Міністерства оборони України, від 31.07.2018 року №380 про затвердження «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» та на протокол засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №10, від 07.08.2019 року, ВИКЛЮЧЕНО підполковника ОСОБА_1 , який був звільнений, у запас, у зв`язку із закінченням строку контракту, згідно підпункту «а» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України, від 14.06.2019 року, № 292, з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 складом сім`ї три особи (а.с.35).
Питання взяття на облік та зняття з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, врегульовано Житловим кодексом Української РСР та Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджені постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради, від 11 грудня 1984 року № 470.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту держави.

Так, згідно з Абзацем першим пункту 1 статті 12 цього Закону. держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями, або, за їх бажанням, грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
За приписами Абзацу третього пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.
Проте, всупереч встановленому Законом, позивач та члени його сім`ї, які проживають разом з ним, не були під час проходження військової служби позивачем, забезпечені службовим жилим приміщенням, яке відповідало би вимогам житлового законодавства.
Також, відповідно до приписів Абзацу четвертого пункту першого ст. 12 цього ж Закону, військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше та членам їх сімей, надаються жилі приміщення для постійного проживання, або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення, або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.
Як встановлено судом, вислуга на військовій службі позивача на час його звільнення більше 26 років, доказів того, що йому було надано жиле приміщення для постійного проживання, або за його бажанням, грошова компенсація, за належне йому та членам його сім`ї для отримання жиле приміщення, до суду надано не було.

Абзацем першим пункту 9 статті 12 цього Закону, законодавцем передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я, або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, або за їх бажанням, грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання, або, за їх бажанням, грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла.

Як встановлено судом, позивач відноситься до категорії військовослужбовців, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас та на час його звільнення має вислугу військової служби більше 25 років.

Крім того, як встановлено судом, позивач відноситься до категорії військовослужбовців, що набули право на пенсію, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та, згідно пенсійного посвідчення, він отримує пенсію за вислугу років, а тому, і з цієї підстави, у відповідності до вищенаведеної норми закону, він повинен залишатися на квартирному обліку у військовій частині до одержання житла та користуватися правом позачергового одержання житла.

На виконання приписів вищевказаної статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постановою Кабінету Міністрів України, від 03 серпня 2006 року за № 1081 було затверджено «Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями».

За приписами Пункту 1 «Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями», цей Порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців.
Пунктом 3 вказаного «Порядку…» встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.
Проте, за час проходження служби ОСОБА_1 з 06.01.2018 року по 05.08.2019 року, в Військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України на посаді начальника запасного командного пункту, вказана вимога зазначеного «Порядку…», незважаючи на те, що вислуга останнього на військовій службі складала більше 20 років, виконана не була і йому та членам його сім`ї не було своєчасно надано житло для постійного проживання.
Відповідно до Пункту 29 цього «Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями», Військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас, або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів, або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі, залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду.

Як встановлено судом, позивач відноситься до категорії військовослужбовців, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, а тому при його звільненні з військової служби в запас, у відповідності до Пункту 29 цього «Порядку …» повинен залишатися на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду.

Приписами Пункту 30 «Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями», встановлено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі:

поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.
Отже, такої підстави, за якою житлова комісія військової частини НОМЕР_1 прийняла 07.08.2019 року, рішення про виключення підполковника ОСОБА_1 , з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 складом сім`ї три особи, приписами Пункту 30 «Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» не передбачено.

Проте, всупереч наведеним Пунктам 29 та 30 цього «Порядку …», житлова комісія військової частини НОМЕР_1 прийняла 07.08.2019 року рішення про виключення підполковника ОСОБА_1 , з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 складом сім`ї три особи.

Крім того, суд звертає увагу на те, що при зарахуванні позивача у 1998 року році на квартирний облік, діяв Наказ Міністерства оборони України № 20, від 03 лютого 1995 року «Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України», який втратив чинність 10 листопада 2006 року, відповідно до пункту 13 якого, військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та квартирно-експлуатаційних частинах району до отримання житла, за винятком: поліпшення житлових умов, переміщення до нового місця служби, засудження до позбавлення волі на термін понад 6 місяців та надання відомостей, які не відповідають дійсності.

Як встановлено судом, позивач проходив військову службу та потребував поліпшення житлових умов. Винятків, встановлених пунктом 13 наведеного Положення, щодо позивача не встановлено.

Наказом Міністерства оборони України, від 31.07.2018 року №380 затверджено «Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями».

Пунктом 2 ч. 2 Наказу Міністерства оборони України, від 31.07.2018 року №380 про затвердження «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», доручено керівникам структурних підрозділів організувати забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями відповідно до вимог законодавства України.
Проте, за час проходження служби ОСОБА_1 з 06.01.2018 року по 05.08.2019 року, в Військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України на посаді начальника запасного командного пункту, вказана вимога п. 2 ч. 2 Наказу Міністерства оборони України, від 31.07.2018 року №380 про забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, виконана не була.
Згідно до пункту 18 розділу VI «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» (на який посилалась житлова комісія військової частини НОМЕР_1 при прийнятті 07.08.2019 року, рішення про виключення підполковника ОСОБА_1 з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 складом сім`ї три особи), у разі направлення осіб, звільнених з військової служби, що перебувають на обліку у військовій частині, на військовий облік у військовий комісаріат до іншого населеного пункту іншого гарнізону вони виключаються з обліку у військовій частині та зараховуються на облік у військовому комісаріаті та КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району іншого гарнізону на умовах, визначених цією Інструкцією.

Проте, доказів того, що ОСОБА_1 при звільненні у запас, у зв`язку із закінченням строку контракту, був направлений на військовий облік у військовий комісаріат до іншого населеного пункту іншого гарнізону, відповідачем до суду надано не було.
Таких даних не було і у житлової комісії військової частини НОМЕР_1 при прийнятті 07.08.2019 року, рішення про виключення підполковника ОСОБА_1 з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 складом сім`ї три особи.
Крім того, як було встановлено судом, при звільненні підполковника ОСОБА_1 у запас, у зв`язку із закінченням строку контракту, він не був направлений на військовий облік у військовий комісаріат до іншого населеного пункту іншого гарнізону, а, на військовий облік ОСОБА_1 поставлений в Приморському РТЦК та СП м. Одеси.

Відповідно до пункту 19 розділу VI «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» (на який також посилалась житлова комісія військової частини НОМЕР_1 при прийнятті 07.08.2019 року, рішення про виключення підполковника ОСОБА_1 з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 складом сім`ї три особи), на обліку залишаються військовослужбовці, у тому числі, які виключені зі списків особового складу військових частин, та члени їх сімей у разі: відрядження до державних органів, підприємств, організацій, установ (у тому числі до військових прокуратур), а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі; направлення до інших держав для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки у складі національних контингентів або національного персоналу, а також закордонних дипломатичних установ України; направлення на навчання до військових навчальних закладів (на весь період навчання); направлення військовослужбовця на лікування (реабілітацію) внаслідок поранень (контузії) або через хворобу; захоплення в полон або заручником; визнання особи безвісти відсутньою (до визнання її померлою).

Вказаний пункт 19 розділу VI «Інструкції..» не стосується військовослужбовців, до категорії яких відноситься позивач, оскільки він не був відряджений до інших органів, не був направлений до інших держав для участі в міжнародних операціях, не був направлений на навчання до військових навчальних закладів; не був направлений на лікування (реабілітацію) внаслідок поранень (контузії) або через хворобу; не був захоплений в полон або заручником та не був визнаним особою безвісти відсутньою (до визнання її померлою).

А тому, у даному випадку, у житлової комісії військової частини НОМЕР_1 при прийнятті 07.08.2019 року, рішення про виключення підполковника ОСОБА_1 з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 складом сім`ї три особи, не було законних підстав для посилання на вказаний пункт 19 розділу VI «Інструкції..».
У даному випадку, житлова комісія військової частини НОМЕР_1 , розглядаючи 07.08.2019 року, питання щодо виключення підполковника ОСОБА_1 з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 складом сім`ї три особи, повинна була керуватись пунктом 21 розділу VI «Інструкції..».
Так, пунктом 21 розділу VI «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» передбачено підстави зняття військовослужбовців з обліку.
Відповідно до вказаного пункту розділу VI «Інструкції…», зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством.
Проте, жодної з цих підстав у рішенні житлової комісії, від 07.08.2019 року, не було наведено.
Також, таких підстав відповідачем не наведено і у судовому засіданні та доказів щодо наявності таких підстав до суду відповідачем, під час розгляду справи надано не було.
Отже, зазначеними нормами права встановлено, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше та члени їх сімей мають право на отримання житла, а, отже, і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України, від 3 серпня 2006 р., № 1081.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду, від 08 квітня 2020 року, по справі №683/2197/18, в якій Верховний Суд вказав, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України, від 3 серпня 2006 р. № 1081.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права та доказів, вивчених у судовому засіданні, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 відноситься до категорії військовослужбовців, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас та на час його звільнення має вислугу військової служби більше 26 років, також, позивач відноситься до категорії військовослужбовців, що набули право на пенсію, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та, згідно пенсійного посвідчення, він отримує пенсію в м. Одесі за вислугу років, знаходиться на військовому обліку в Приморському РТЦК та СП м. Одеси, а тому, з наведених підстав, у відповідності до вищенаведених норм закону, він повинен залишатися на квартирному обліку у військовій частині до одержання житла.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Крім того, у відповідності до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 267 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, про визнання протиправним та скасування рішення житлової комісії військової частини, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , що зазначено у п. 4 Протоколу №10 від 07 серпня 2019 року та п.4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 54 від 07 серпня 2019 року, якими виключено з квартирного обліку у житловій комісії військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 , складом сім`ї три особи, в тому числі він, дружина ОСОБА_2 , 1981р.н., син ОСОБА_3 , 2014 р.н., з 07.08.2019 р. особа звільнена у запас за підпунктом «а» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту), Наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України, від 14.06.2019, № 292, відповідно до розділу VI пунктів 18 та 19 «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», затвердженої Наказом Міністерства оборони України 31.07.2018р. № 380, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 06.09.2018р. №1020/32472.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України, шляхом прийняття відповідного рішення, поновити підполковника ОСОБА_1 , складом сім`ї три особи, в тому числі він, дружина ОСОБА_2 , 1981р.н., син ОСОБА_3 , 2014 р.н., на квартирному обліку у житловій комісії військової частини НОМЕР_1 , за тим же номером у списку, станом на 07.08.2019 року, зі збереженням часу перебування на обліку з 28.07.1998 року.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, ЄДРПОУ НОМЕР_10 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , витрати по сплаті судового збору, у сумі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені, ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Мирончук