Провадження №2/447/283/21
Справа №447/239/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

20.04.2021 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Друзюк М.М.,

секретар судового засідання Мазуркевич І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням( викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою,що втратила право користування жилим приміщенням.

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до Миколаївського районного суду Львівської області із позовом, у якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що їй на підставі договору дарування житлового будинку разом із земельною ділянкою належить житловий будинок у АДРЕСА_1 .

Крім неї у будинку зареєстровані: її колишній чоловік- ОСОБА_2 , дочка- ОСОБА_3 ,син- ОСОБА_4 , матір- ОСОБА_5 . Зазначила, що ОСОБА_2 який не є членом її сім"ї, оскільки шлюб між ними розірвано 10.06.2020 року, в будинку не проживає з лютого 2020 , не зберігає там жодного належного йому майна та речей, не приймає жодної участі у витратах по утриманню благоустрою та ремонтах будинку і прибудинкової території, лише є формально зареєстрованим. Оскільки відповідач добровільно знятись з реєстрації не бажає,позивач просить суд винести рішення , яким визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 18.02.2021 у справі відкрито провадження та призначено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін у судовому засіданні 10.03.2021

03.03.2021 на адресу суду від ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву,згідно якого відповідач просить суд у позові відмовити. В обґрунтування даного відзиву зазначив, що з 08.05.2003 по 10.07.2020 він постійно проживав по АДРЕСА_1 . Наголосив, що в актах обстеження, які позивач додав до матеріалів справи. містяться розбіжності , а саме в акті від 25.01.2020 зазначається, що він не проживав за вказаною адресою з липня 2020 , в акті від 22.07.2020 - з лютого 2020. Оскільки іншого житла для проживання він не має , на даний час знаходиться за межами Львівської області на роботі, про що відомо позивачу,просить суд у позові відмовити.

09.03.2021 ОСОБА_1 надіслала на адресу суду відповідь на відзив. Зазначила,що посилання відповідача на те, що у нього немає іншого житла для проживання є неправдивим, оскільки у нього у власності перебуває 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 та окрема земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку ( присадибна земельна ділянка), отриманої на підставі рішення Миколаївської міської ради від 26.08.2020, що підтверджується інформаційною довідкою від 09.03.2021 № 247256448. Крім того зазначила, що жодних перешкод у користуванні спірним житлом ні вона ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили, він добровільно покинув житло та почав проживати у житловому будинку, який належить його батькаму с. Розвадів Стрийського району Львівської області. Щодо розбіжностей в актах не проживання, на які звертає увагу відповідач, зазначила , що такі складались поетапно, в присутності незаінтересованих осіб, а тому жодних помилок чи недостовірних відомостей не містять.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, згідно з поданою заявою просили розгляд справи проводити у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують просять такі задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з наступних підстав.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Нормами статті 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї, як зазначено у частині другій статті 64 ЖК УРСР.

Відповідно до частини статті 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно з частиною 1ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Частиною 2статті 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено,що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.05.2003, який було розірвано 10.06.2020, що підтверджується копією рішення Миколаївського районного суду львівської області від 10.06.2020 у справі № 447/628/20.

ОСОБА_2 вселився у спірний будинок та проживав у ньому як член її сім`ї, чоловік, з 2003 року з моменту реєстрації шлюбу між сторонами.

Позивач - ОСОБА_1 є власником житлового будинку разом з господарським будівлями, що розташований на земельній ділянці у АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору дарування житлового будинку разом із земельною ділянкою серії ВМВ № 860353 від 07.02.2009.

Як вбачається з матеріалів справи, спірний житловий будинок має дві житлові кімнати, в якому окрім сторін, зареєстровані та проживають двоє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_4 2006 року народження та донька - ОСОБА_3 2004 року народження.

Згідно з актами обстеження матеріально - побутових умов сім`ї від 22.07.2020, від 25.01.2021, від 08.04.2021 ОСОБА_2 не проживає за адресою : АДРЕСА_3 та з липня 2020 року відповідно.

Як встановлено судом і підтверджено доданими до матеріалів справи доказів, а саме рішенням про розірвання шлюбу від 10.06.2020, яке набрало законної сили 07.08.2020, відповідач ОСОБА_2 перестав бути членом сім`ї ОСОБА_1 . Відповідач у відзиві на позовну заяву не заперечив факт непроживання ним за адресою: АДРЕСА_1 , як і не надав суду доказів поважності причин такого непроживання та виконання ним обов`язків по утриманню житла - будинку АДРЕСА_1 . Доводи відповідача про перебуваня його за межами Львівської області протягом тривалого часу не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи

Відповідно до інформаційної довідки № 247256448 від 09.03.2021 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідач - ОСОБА_2 є власником 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Відтак, враховуючи встановлені обставини, зокрема невикористання без поважних причин відповідачем свого права на користування належним позивачу житлом понад один рік, відсутність між сторонами іншої домовленості щодо порядку та строків користування житлом, не виконання відповідачем обов`язків по утриманню житла, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задоволити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області.

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного рішення суду відкладено на п`ять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування імен сторін:

Позивач : ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації : АДРЕСА_1

Повний текст рішення складено 29.04.2021

Суддя Друзюк М. М.