РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря - Корнєвої Ю.П.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Юрченка В.Г. ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сєвєродонецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

1. Рух справи, позиції сторін, процесуальні дії

1.1. ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, з урахуванням уточненої позовної заяви, позивач посилається на те, що 20.07.2020 приблизно о 21 годині, біля будинку 17-а по вул. Маяковського відповідач, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, кинула каміння у належний йому автомобіль марки «Renault Kangoo», розбила лобове скло та пошкодила капот, спричинивши позивачу шкоду, з урахуванням вартості лобового скла, робіт по заміні скла та лакофарбових робот капоту автомобіля, загальною сумою 5500 грн. Після зазначених дій відповідача він звернувся до поліції з заявою, яка була внесена до журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події (ЖЕО № 17922 від 20.07.2020). Сєвєродонецький ВП ГУНП в Луганській області дійшов висновку про відмову у внесенні даної заяви до ЄРДР, оскільки не вбачалося ознак злочину. Від вказаних дій відповідача позивач зазнав не тільки матеріальної, але й моральної шкоди, яка полягає в отриманій психологічній травмі. Позивача дуже обурює факт невідшкодування шкоди відповідачем. Спричинену моральну шкоду позивач оцінює у 5000 грн.

На підставі викладеного, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь в якості відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 5500 грн., а в якості відшкодування моральної шкоди - 5000 грн., а також стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

1.2. Відповідач подала до суду відзив на позовну заяву та відзив на уточнену позовну заяву, в яких вказала, що відносно неї відсутні будь-які кримінальні та адміністративні справи, які б підтверджували вчинення нею злочину, на підставі якого була спричинена матеріальна та моральна шкода позивачу. У висновку Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області від 18.08.2020 зазначено, що «внаслідок непорозуміння громадянину ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження. При спробі громадянки ОСОБА_3 запобігти спричиненню тілесних ушкоджень її чоловіку вона кинула каміння в громадянина ОСОБА_1 (позивача) та попала в лобове скло його автомобіля, пошкодивши його». Таким чином, дії відповідача в даному випадку були направлені на захист чоловіка та на самозахист, а отже не носили неправомірного характеру. Іншим шляхом швидко зупинити побиття чоловіка вирішити не вдалося. З огляду на викладене, відсутня доведеність неправомірності дій відповідача та її вина в спричиненні майнової шкоди позивачу, а також не встановлено причинний зв`язок неправомірності дій відповідача з причиненою шкодою. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не може наставати. Протоколом огляду місця події від 19.07.2020 встановлено, що під час огляду на лобовому склі автомобіля марки «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1 , є пошкодження у вигляді тріщини з лівої сторони та пошкодження має лівий двірник. Будь-яких інших пошкоджень, у тому числі і пошкодження капоту, протоколом огляду місця події від 19.07.2020 не встановлено. Крім того, надана позивачем квитанція про виконання робіт з рихтовки та покраски капоту на суму 3000 грн. не містить повної дати виконаних робіт, а саме в ній не вказаний рік. Товарний чек від 28.08.2020, виданий ЧП ОСОБА_5 , про вартість лобового скла та робіт з установки на загальну суму 2500 грн. також є недопустимим доказом у справі, оскільки не містить необхідний обов`язковий перелік реквізитів розрахункового документу. З нього неможливо ідентифікувати особу, якою був здійснений продаж та установка лобового скла, неможливо встановити вартість лобового скла та виконаних робіт з заміни лобового скла. Будь-яких інших доказів, які б дійсно могли підтвердити понесені позивачем матеріальні збитки, до позову не долучено. Щодо моральної шкоди відповідач зазначає, що позивач не надав жодних доказів, які б підтверджували завдання йому такої шкоди, не надав пояснень з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір моральної шкоди, а також не надав належних доказів взаємозв`язку між діями відповідача та завданням моральної шкоди. Посилання позивача на отримання психологічної травми від її дій також ніяким чином не обґрунтовано та жодним доказом не підтверджено. Додана до позовної заяви квитанція адвоката Юрченко В.Г. про отримання грошових коштів від позивача жодним чином не підтверджує понесені витрати позивачем, оскільки не містить дати та переліку послуг, що були надані позивачу. Надані договір про надання правової допомоги від 25.11.2020 та додаткова угода від 25.11.2020 до цього договору підтверджують тільки права адвоката на складання процесуальних документів та представлення інтересів позивача в суді та інших органах, але не підтверджують об`єм виконаних робіт, витрат часу на цю роботу та конкретну оплату за кожну виконану дію. Таким чином, розмір витрат на правничу допомогу позивачем не підтверджений. На підставі викладеного, відповідач просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

1.3. Ухвалою суду від 11.02.2021 було відкрито провадження у цій справі.

Ухвалою суду від 11.02.2021 клопотання представника позивача про витребування доказів було задоволено та зобов`язано Сєвєродонецьке РУП ГУНП в Луганській області надати копію всіх матеріалів розгляду ЖЄО №17922 від 20.07.2020 за зверненням ОСОБА_1 на дії ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 17.03.2021, яка відображена у протоколі судового засідання, було закрито підготовче засідання по справі та призначено її до розгляду по суті.

1.4. У судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали уточнені позовні вимоги з підстав, викладених в уточненій позовній заяві, та просили їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, які викладені у відзиві на позовну заяву. Додатково пояснила, що вона кинула цеглу в ОСОБА_1 в порядку здійснення самозахисту та захисту свого чоловіка, якого били. Цегла полетіла повз ОСОБА_1 , після чого був звук удару цегли об якийсь предмет. Вона не бачила, куди попала цегла.

1.5. Допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що позивач ОСОБА_1 є його другом. Влітку 2020 року він у компанії інших осіб їхав з туристичної бази на автобусі. У дворі будинку по АДРЕСА_1 у когось виник конфлікт з чоловіком ОСОБА_3 . Чоловік ОСОБА_3 впав, після чого ОСОБА_3 кинула цеглу у лобове скло ОСОБА_1 та пошкодила його - на склі з`явилося павутиння з тріщин. ОСОБА_1 не ображав ОСОБА_3 або її чоловіка. Він, ОСОБА_6 , взагалі не бачив щоб хтось бив чоловіка ОСОБА_3 .

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_12 пояснила, що позивач та відповідач є її друзями. 19 липня 2020 року, після дня народження її подруги, вони приїхали на автобусі у двір будинку по АДРЕСА_1 . Під час виходу з автобусу вона почула чиїсь крики. Вона побачила, що чоловік ОСОБА_3 хитається і падає. Після цього ОСОБА_3 взяла цеглу з землі та кинула її в лобове скло автомобіля ОСОБА_1 . На лобовому склі після цього з`явилося павутиння з тріщин, а цегла впала на капот.

2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин

2.1. Згідно із листом ТСЦ МВС № 4442 від 23.04.2021 № 31/12/4442-648 автомобіль «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1 , був зареєстрований за ОСОБА_1 у період з 10.12.2019 по 21.10.2020.

2.2. 19.07.2020 позивач ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області з заявою про притягнення до кримінальної відповідальності дівчини на ім`я ОСОБА_3 , яка 19.07.2020 спричинила шкоду його автомобілю. Вказану заяву зареєстровано 20.07.2020 за № 17922.

Відповідно до копії протоколу огляду місця події від 19.07.2020, складеного слідчим Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області Рибіним В.А., проведеним оглядом встановлено, що на лобовому склі автомобіля Kangoo Reno, д.н.з. НОМЕР_1 , є пошкодження у вигляді тріщини з лівої сторони. На капоті біля вказаної тріщини є шматок цегли сірого кольору нерівної форми. Також пошкодження має лівий двірник.

Згідно із письмовими поясненнями ОСОБА_1 , він в 2017 році придбав автомобіль Kangoo. 19.07.2020 в м. Сєвєродонецьку біля будинку АДРЕСА_1 відбувся конфлікт. В ході цього конфлікту дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_3 , почала бити його, ОСОБА_1 , по обличчю, а він відштовхнув її. Після цього ОСОБА_3 схопила з землі цеглу та кинула в його автомобіль, чим розбила лобове скло, а також пошкодила капот і дах.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_4 19.07.2020 три чоловіки нанесли йому тілесні ушкодження, били руками та ногами, в тому числі після того, як він впав. Після цього до них підійшла його дружина та стала відтаскувати всіх від нього.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 19.07.2020 троє чоловіків почали бити її чоловіка, після чого вона почала їх відтаскувати від чоловіка. Вона також відштовхувала від чоловіка ОСОБА_1 , який у відповідь застосував фізичну силу. Вона в пориві емоцій взяла цеглу з землі та кинула її в лобове скло машини ОСОБА_1 .

Згідно з копією висновку про результати розгляду повідомлення гр-на ОСОБА_1 , складеного 18.08.2020 старшим дільничним офіцером поліції відділу превенції Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_7 , під час проведення перевірки за викладеним у зверненні фактом встановлено, що 19.07.2020 гр-н ОСОБА_1 , разом зі своїми друзями серед яких було подружжя ОСОБА_4 , відпочивали за містом. Під час повернення додому між гр-ном ОСОБА_4 та іншими гостями в салоні автобуса виникло непорозуміння яке продовжилось біля будинку № 17а по вул. Маяковського в м. Сєвєродонецьку. Внаслідок цього гр-ну ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження. При спробі ОСОБА_3 запобігти спричиненню тілесних ушкоджень її чоловіку вона кинула каміння в гр-на ОСОБА_1 та попала в лобове скло його автомобіля, пошкодивши його. Проведеною перевіркою встановлено, що відомості щодо спричинення тілесних ушкоджень гр-ну ОСОБА_4 , внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000069 за ч. 1 ст. 125 КК України та по ньому триває слідство. Враховуючи вищезазначене, а також те, що заподіяна шкода в результаті пошкодження лобового скла автомобіля гр-на ОСОБА_1 згідно комерційної пропозиції Інтернет ресурсу Prom.ua складає 1050 гривень, що є малозначною шкодою, то на основі ч. 2 ст. 11 КК України в даному випадку не вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ст. 194 КК України, а вбачаються цивільно-правові відносини, які вирішуються сторонами у судовому порядку.

2.2. 20.07.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження 0000069 було внесено відомості за заявою ОСОБА_3 про те, що 19.07.2020 у ході конфлікту чоловіки спричинили тілесні ушкодження її чоловіку ОСОБА_4 .

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_1 , 19.07.2020 між громадянином ОСОБА_4 та його знайомими відбувся конфлікт. Хтось із присутніх завдав ОСОБА_4 удар кулаком в голову, після чого той впав. Далі дружина ОСОБА_4 по імені ОСОБА_3 накинулась на нього, ОСОБА_1 , з кулаками, у зв`язку із чим він штовхнув її. Після цього ОСОБА_3 взяла з землі цеглу та кинула у вікно його автомобіля.

2.3. Згідно копії роздруківки з веб-сайта prom.ua від 19.08.2020 вартість лобового скла для автомобіля RENAULT KANGOO (1997-2009) складає 1050 грн.

Відповідно до товарного чеку від 28.08.2020, виданого ОСОБА_1 з боку ФОП ОСОБА_22 , вартість лобового скла Рено Кенго НОМЕР_1 з установкою склала 2500 грн.

Відповідно до документа без назви, виданого 28.09.2020 ФОП ОСОБА_23 , автомобіль марки RENAULT KENGOO, НОМЕР_1 , заїхав 28.09.2020 та виїхав 30.09.2020. Проведені роботи: рихтовка капота 1000 грн. та фарбування капота 1500 грн., запасні частини 500 грн.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_22 та ФОП ОСОБА_23 мають, зокрема, наступні види діяльності: технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів.

3. Релевантні джерела права

3.1. Статтею 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками визнаються, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України, урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

3.2. Згідно із п. 31.1 розділу «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306 із змінами та доповненнями, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до пункту 6.8.5 ДСТУ (Держспоживстандарт України) 3649:2010 на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

3.3. Згідно із ч. 1-3 ст. 58-1 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання має право використовувати у своїй діяльності печатки. Використання суб`єктом господарювання печатки не є обов`язковим.

Відбиток печатки не може бути обов`язковим реквізитом будь-якого документа, що подається суб`єктом господарювання до органу державної влади або органу місцевого самоврядування. Копія документа, що подається суб`єктом господарювання до органу державної влади або органу місцевого самоврядування, вважається засвідченою у встановленому порядку, якщо на такій копії проставлено підпис уповноваженої особи такого суб`єкта господарювання або особистий підпис фізичної особи - підприємця. Орган державної влади або орган місцевого самоврядування не вправі вимагати нотаріального засвідчення вірності копії документа у разі, якщо така вимога не встановлена законом.

Наявність або відсутність відбитка печатки суб`єкта господарювання на документі не створює юридичних наслідків.

3.4. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

В п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 (із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001) вказано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

В п. 5, 9 вищевказаної Постанови вказано, що суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

4. Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. На підставі аналізу вищеописаних доказів суд приходить до висновку про те, що 19.07.2020 саме з вини відповідача, внаслідок кидання цегли, було завдано шкоди лобовому склу транспортного засобу, який знаходився станом на липень 2020 року у власності позивача. Це підтверджується як показаннями свідків, так і письмовими доказами, в тому числі письмовими поясненнями позивача та відповідача, які були складені ними після виклику поліції.

Крім того, в судовому засіданні 07.04.2021 відповідач визнала, що вона кинула цеглу в ОСОБА_1 , однак цегла полетіла повз ОСОБА_1 , після чого був звук удару цегли об якийсь предмет.

Твердження відповідача про те, що вона діяла в порядку самозахисту, не підтверджуються достатніми та належними доказами. Відповідач не довела, що саме ОСОБА_1 здійснював будь-які насильницькі дії стосовно її чоловіка. При цьому з письмових пояснень обох сторін вбачається, що першою штовхати ОСОБА_1 почала саме ОСОБА_3 .

4.2. Суд вважає, що позивач та його представник надали достатні докази завдання шкоди лише лобовому склу автомобіля позивача внаслідок дій відповідача. В протоколі огляду місця події від 19.07.2020 та у письмовому висновку від 18.08.2020 вказано, що в автомобілі позивача пошкоджено лобове скло та двірник. В протоколі та у висновку не вказано про будь-які пошкодження капоту автомобіля. Одна лише вказівка позивача на пошкодження капоту у письмових поясненнях не є достатньою для визнання доведеним факту пошкодження капоту внаслідок дій відповідача.

Отже, позивачем безпідставно заявлено до стягнення ту суму, яку він витратив на рихтування та фарбування капота свого автомобіля. Позивач не довів, що необхідність рихтування та фарбування капота була викликана саме діями відповідача.

4.3. Оцінюючи обґрунтованість розміру шкоди, пов`язаної із заміною лобового скла автомобіля суд враховує, що згідно із п. 31.1 розділу «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання» Правил дорожнього руху та пункту 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 на лобовому (вітровому) склі автомобіля не повинно бути тріщин або сколів в зоні роботи склоочисників. Тобто, поява тріщин на лобовому склі автомобіля позивача внаслідок дій відповідача зумовила необхідність заміни лобового скла автомобіля.

Під час підготовчих засідань суд запитував у сторін чи не бажають вони заявити клопотання про проведення товарознавчої експертизи, проте сторони такого бажання не виявили. На думку суду, в разі відсутності клопотань учасників справи про призначення експертизи, визначення розміру збитків, завданих протиправними діями відповідача, може проводитися судом на підставі оцінки тих даних, які отримані за допомогою інших, крім експертизи, джерел доказування.

В даному випадку позивачем та його представником для обґрунтування розміру майнових втрат, понесених у зв`язку із заміною лобового скла автомобіля, надано роздруківку з веб-сайту prom.ua про вартість лобового скла для автомобіля RENAULT KANGOO (1997-2009) в сумі 1050 грн., а також товарний чек від 28.08.2020, виданий ФОП ОСОБА_22 , про вартість лобового скла автомобіля НОМЕР_1 з установкою в розмірі 2500 грн.

При цьому, в товарному чеку вказано від кого і для кого він був виданий, вказана дата видачі, найменування товарів та робіт, номер автомобіля позивача і загальна вартість послуг. Надані ФОП ОСОБА_22 позивачу послуги відповідають тим видам діяльності, які вказані у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Наявність печатки на товарному чеку фізичної особи-підприємця не є обов`язковою в силу приписів ч. 1-3 ст. 58-1 Господарського кодексу України.

На думку суду, вищевказані докази в сукупності достовірно та достатньо підтверджують розмір витрат позивача, які були зумовлені протиправними діями відповідача. Сума в загальному розмірі 2500 грн. за купівлю та заміну лобового скла автомобіля, на думку суду, не є завищеною та відповідає засадам розумності і справедливості.

4.4. Вирішуючи вимоги про стягнення моральної шкоди суд зазначає, що моральну шкоду внаслідок пошкодження майна має відшкодовувати особа, яка є винною у завданні майнової шкоди.

Звернувшись з вимогою про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн., позивач вказав, що спричинена моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача та пошкодженням його майна. Аналогічні пояснення надав представник позивача в судових засіданнях під час розгляду справи.

Суд вважає вказані доводи обґрунтованими та погоджується з тим, що позивачу була спричинена моральна шкода відповідачем. На думку суду, будь-яка нормально реагуюча людина зазнає моральної шкоди внаслідок раптового пошкодження її майна. В даному випадку був пошкоджений автомобіль позивача, тобто річ, яка є цінною та яку власник регулярно використовує у повсякденному житті. Це однозначно призвело до душевних страждань позивача та викликало хвилювання з приводу необхідності відновлення цієї речі.

Визначаючи розмір моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи те, що позивачем не надано детального обґрунтування обставин, з яких він виходив під час визначення розміру моральної шкоди в сумі 5000 грн., суд вважає, що необхідно стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

4.5. Підводячи підсумок суд зазначає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути матеріальну шкоду в розмірі 2500 грн. та моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

5. Розподіл судових витрат

5.1. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На думку суду, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом).

Понесення позивачем судових витрат на сплату судового збору в сумі 840,80 грн. підтверджується квитанцією від 18.12.2020. Суд враховує, що задоволено 33,33 % відсотки позовних вимог (3500,00 від 10500,00 складає 33,3 %).

Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути 280,24 грн. в рахунок відшкодування суми судового збору (840,80 грн. х 33 % / 100).

5.2. Відповідно до пункту 2 частини 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Згідно із часиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Матеріали даної справи містять докази понесення позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

Так, на підтвердження вказаної суми витрат представник позивача надав копію договору від 25.11.2020, укладеного між ОСОБА_1 (клієнт) та Юрченком В.Г. (адвокат), відповідно до п. 5 якого розмір гонорару та порядок його обчислення і внесення визначаються в додатковій угоді до договору.

В додатковій угоді до вищевказаного договору від 25.11.2020 вказано, що клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі 3000 грн.

Крім того, представник позивача надав відомості, в яких детально описані роботи, які були проведені адвокатом в рамках надання правової допомоги позивачу.

Представник позивача надав також квитанцію про прийняття від ОСОБА_1 суми в розмірі 3000 грн. за складання запитів, позовної заяви, участь в судовому засіданні. Суд не має жодних розумних сумнівів в тому, що ці кошти були сплачені в рахунок виконання вищевказаного договору.

На думку суду, з урахуванням тривалості та складності справи, кількості проведених судових засідань та вчинених сторонами процесуальних дій, розмір витрат в сумі 3000 грн. є цілком помірним розміром плати за той обсяг правової допомоги, який був наданий позивачу в цій справі.

Таким чином, понесені відповідачем витрати пов`язані з наданням правничої допомоги мають бути стягнуті з позивача на користь відповідача у загальній сумі 1000 грн., адже задоволено 33,33 % позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 1000 (одна тисяча) грн.

Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 280 (двісті вісімдесят) грн. 24 коп. та судові витрати, пов`язані з правничою допомогою, в сумі 1000 (одна тисяча) грн.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 27 квітня 2021 року.

Суддя Д.Б. Баронін