Ухвала

10 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 759/18364/18

провадження № 61-19686ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на постанову Київського апеляційного суду від 05 листопада 2021 року у справі

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 , в якому, з урахуванням уточнень, просили стягнути з відповідача: на користь ОСОБА_1 :

16 094, 49 грн - інфляційні втрати за період з січня 2015 року по грудень 2019 року; 2 474, 37 грн - 3% річних за період з 23 грудня

2014 року по 14 січня 2020 року; на користь ОСОБА_2 :

29 204, 25 грн - інфляційні втрати за період з січня 2015 року по грудень

2019 року; 4 529, 40 грн - 3% річних за період з 23 грудня 2014 року

по 15 січня 2020 року; на користь ОСОБА_3 : 44 123, 28 грн - інфляційні втрати за період з січня 2015 року по грудень 2019 року;

6 829, 22 грн - 3% річних за період з 23 грудня 2014 року по 15 січня

2020 року.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 22 квітня

2021 року позов задоволено.

Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 : 16 094, 49 грн - інфляційні втрати за період з січня 2015 року по грудень 2019 року; 2 474, 37 грн -

3% річних за період з 23 грудня 2014 року по 14 січня 2020 року.

Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_2 : 29 204, 25 грн - інфляційні втрати за період з січня 2015 року по грудень 2019 року;

4 529, 40 грн - 3% річних за період з 23 грудня 2014 року по 15 січня

2020 року. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_3

44 123, 28 грн - інфляційні втрати за період з січня 2015 року по грудень 2019 року; 6 829, 22 грн - 3% річних за період з 23 грудня 2014 року

по 15 січня 2020 року.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 05 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 22 квітня

2021 року в частині стягнення втрат від інфляції та трьох відсотків річних змінено та викладено резолютивну частину в іншій редакції.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 7 021, 78 грн - інфляційні втрати в сумі та 2 024, 70 грн - 3% річних, а всього на загальну суму

9 046, 48 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 11 939, 04 грн - інфляційні втрати та 3 525, 70 грн - 3% річних, а всього на загальну суму

15 474, 27 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 14 884, 68 грн - інфляційні втрати та 4 348, 36 грн - 3% річних, а всього на загальну суму

19 233, 04 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

04 грудня 2021 року до Верховного Суду ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали касаційну скаргу, в якій просять скасувати постанову Київського апеляційного суду від 05 листопада 2021 року

і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно

до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову

у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі,

що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти дотриманню розумного строку розгляду справи, а також визначеності й стабільності у цивільних правовідносинах.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах

про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою,

яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі становить 103 255, 01 грн, тобто суму, яка станом

на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму

для працездатних осіб (2 270, 00 грн х 100 = 227 000, 00 грн).

Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга, відноситься до категорії малозначних.

У постанові від 05 листопада 2021 року Київський апеляційний суд зазначив про неможливість її оскарження у касаційному порядку на загальних підставах.

Заявники зазначили, що у касаційній скарзі порушено питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа для них має виняткове значення, тому є підстави для відкриття касаційного провадження.

Оцінюючи вказані доводи заявників, з урахуванням предмету і ціни позову, характеру правовідносин, часткового задоволення позовних вимог, неподання заявниками до суду касаційної інстанції достатніх відомостей, які б могли свідчити про неоднакове вирішення судами подібних спорів, Верховний Суд не знаходить ознак винятковості цієї справи для осіб, які подали касаційну скаргу, та фундаментального значення результатів розгляду цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики.

Таким чином, випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали касаційну скаргу на судове рішення

у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню,

у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на постанову Київського апеляційного суду

від 05 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних- відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особам,

які подали касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович