Справа 642/5991/21
Провадження № 2/642/2136/21
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

01 грудня 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Вікторова В.В.

за участю секретаря Шнайдер Д.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Холодногірський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визнання його батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внесення змін до актового запису № 959 від 12 листопада 2015 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, в частині відомостей про батька дитини, а також зміни прізвище та по батькові дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що приблизно в 2012 році він познайомився зі ОСОБА_2 , з якою з часом почав зустрічатися та мешкати однією сім`єю. На час розвитку їх відносин йому стало відомо, що ОСОБА_2 знаходиться у зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_3 . Навесні 2015 року ОСОБА_2 повідомила йому про свою вагітність, але ухилялася від конкретної відповіді на запитання хто саме є батьком дитини. ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4 , батьками якого записано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Починаючи з 2012 року відносини у нього зі ОСОБА_2 розвивалися по різному, декілька разів вони припиняли своє сумісне життя, з часом знову починали мешкати однією родиною. ОСОБА_4 підростав на його очах та він з самого початку полюбив дитину і йому було байдуже хто саме є його батьком. Він займався вихованням ОСОБА_4 , допомагав в його утриманні.

Позивач зазначив також, що допускав своє батьківство ОСОБА_4 , бо на час зачаття він вже зустрічався з його матір`ю, але ОСОБА_2 завжди заперечувала, щоб він підіймав питання батьківства дитини, казала, що батько записаний в документі і відсутня необхідність травмувати сина. З дитинства ОСОБА_4 називав батьком саме його, відповідач ОСОБА_3 ніколи не приділяв уваги дитині, не спілкувався з ним.

На теперішній час він та ОСОБА_2 мешкають однією родиною, при цьому не знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Нещодавно він повідомив ОСОБА_2 про свій намір всиновити дитину, якщо він не її рідний батько, після чого ОСОБА_2 підтвердила, що ОСОБА_4 є його сином. З її слів з 2012 року вона не підтримувала особистих відносин зі ОСОБА_3 . ОСОБА_2 також пояснила, що батьком дитини записаний ОСОБА_3 , бо на час зачаття сина вона знаходилася з ним у шлюбі.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2015 року по цивільній справі № 642/7078/15-ц шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано. На час звернення з позовом до суду ОСОБА_2 у своєму позові зазначала, що вагітна від іншого чоловіка, тобто від позивача, а ні ОСОБА_3 , бо завжди була впевнена у цьому.

Про своє батьківство відносно дитини ОСОБА_4 позивач достовірно дізнався на початку серпня 2021 року після визнання вказаного факту ОСОБА_2 , у зв`язку з чим вказав, що строк позовної давності для звернення до суду з позовом про визнання батьківства не пропущений.

Позивач зазначив, що любить сина та вже не уявляє свого життя окремо від дитини, має бажання виховувати його та виконувати свої батьківські обов`язки, у зв`язку з чим вважає необхідним юридично визнати його батьком.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2021 року відкрито провадження у справі, призначений розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

В судове засідання позивач з`явився, позов підтримав в повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання з`явилася, позовні вимоги визнала в повному обсязі, підтвердила, що позивач дійсно є батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона повідомила позивачу про його батьківство влітку 2021 року, коли той виявив намір усиновити її дитину.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Представник третьої особи Холодногірського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника.

Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача ОСОБА_2 , дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4 , батьками якого записано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 12 листопада 2015 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2015 року по цивільній справі № 642/7078/15-ц шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано.

На час звернення з позовом до суду ОСОБА_2 у своєму позові від 18 серпня 2015 року зазначила, що вагітна від іншого чоловіка, а не від ОСОБА_3 , з яким на час зачаття дитини не проживала.

ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила, що саме ОСОБА_1 є батьком її сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки зі ОСОБА_3 вона з 2012 року не мешкала, близьких відносин не підтримувала.

Позивачем надані суду фотознімки, на яких він зображений разом зі ОСОБА_2 на час зачаття дитини та з сином одразу після його народження.

Факт батьківства позивача у судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які пояснили, що приблизно в 2012 році позивач познайомився зі ОСОБА_2 . Їм відомо, що ОСОБА_2 припинила свої відносини зі ОСОБА_3 у 2012 році, на час зачаття дитини у 2015 році вона мешкала з ОСОБА_1 , який і є батьком ОСОБА_4 .

За правилами ч. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

У ст. 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини 1989 року, що 27 вересня 1991 року набула чинності для України, зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 51 Конституції України, ч.ч.2.3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини.

За правилом статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу.

Згідно ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки відносно дитини.

Відповідно до ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Як вбачається з п.п. 6, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Суд вважає, що факт батьківства позивача відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є підтвердженим, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судом не встановлено пропуск позивачем строку звернення до суду, бо відповідач ОСОБА_2 в своїх поясненнях зазначила, що вона повідомила позивачу про його батьківство влітку 2021 року, коли той виявив намір усиновити її дитину.

Вказана обставина була також зазначена позивачем.

Як вбачається зі ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Суд, з урахуванням підтвердження батьківства позивача, вважає можливим внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині відомостей про батька дитини, виключивши відомості про ОСОБА_3 як батька та вказавши батьком дитини ОСОБА_1 , прізвище дитини змінити на « ОСОБА_4 » замість « ОСОБА_4 », по батькові змінити на « ОСОБА_4 » замість « ОСОБА_4 ».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 77, 81, 89, 141, 258, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 128, 129, 134, 141 СК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Холодногірський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести зміни до актового запису № 959 від 12 листопада 2015 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, в частині відомостей про батька дитини, виключивши відомості про ОСОБА_3 як батька та вказавши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України. Прізвище дитини змінити на « ОСОБА_4 » замість « ОСОБА_4 », по батькові змінити на « ОСОБА_4 » замість « ОСОБА_4 ».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 13 грудня 2021 року.

Суддя В.В. Вікторов