СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/7751/21
У Х В А Л А

10 грудня 2021 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Твердохліб Ю.О., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Офіс президента України гаранта Конституції України Зеленського Володимира Олександровича, уповноважений президента України по правам дітей Кулеба Микола Миколайович, Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація в особі Павловського С.А., служба у справах дітей, орган опіки та піклування Святошинського району м. Києва про виплату грошей за моральну та матеріальну шкоду, завдану вчиненням злочину,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 до суду надійшов вказаний вище позов.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд прийшов до висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху з наступних підстав.

Право звернутися з позовом про відшкодування шкоди, завданої злочином має лише потерпілий від злочину або особа, яка має право діяти від його імені. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 02 липня 2004 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів»звертає увагу судів на те, що особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду, набуває передбачених законом прав учасника процесу лише після визнання її потерпілим. Визнання особи потерпілим у справі або відмова в цьому мають бути процесуально оформлені постановою органу досудового розслідування, слідчого, прокурора, судді або ухвалою суду. Потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником. У разі, коли внаслідок злочину настала смерть потерпілого, право на відшкодування шкоди мають його родичі, які в установленому законом порядку повинні визнаватися потерпілими.

Частиною 1 ст.128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Питання щодо форми, змісту та порядку подання позовної заяви та доказів врегульовані статтями 83, 95, 175-177 ЦПК України.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

В порушення п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява не містить повного викладу обставин, якими позивач ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги та обґрунтовує наявність її порушених прав.

Частиною 5 статті 177 ЦПК України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Матеріали справи не містять доказів у підтвердження наявності у ОСОБА_1 статусу потерпілої.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до суду з двома вимогами: про стягнення моральної шкоди та матеріальної шкоди, завданих внаслідок злочинних дій відповідача.

Разом з тим, позивачем не зазначено розміру завданої моральної шкоди, докази, що підтверджують завдання їй моральної шкоди, зокрема, відсутні докази наявності причинно-наслідкового зв`язку між моральними стражданнями позивача та діями, рішеннями, бездіяльністю відповідача, інші письмові докази, якими позивач може підтвердити викладені обставини та вимоги.

Позовна заява містить лише загальні посилання позивача на наявність підстав для відшкодування моральної шкоди та, відповідно, не містить відомостей в чому саме полягає ця шкода, а також обгрунтування її розміру.

Виходячи з цих обставин позивачу необхідно визначитися з розміром завданої їй моральної шкоди, обґрунтувати якими міркуваннями керувалася позивач при визначенні розміру моральної шкоди, якими доказами підтверджується завдання позивачу моральної шкоди саме в такому розмірі, оскільки обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ч. 4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами п. 6 ч. 1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Зміст наведеної статті не дозволяє дійти висновку, що від сплати судового збору звільняються позивачі у зв`язку із поданням ними позовів про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Спосіб відшкодування моральної шкоди грішми не підміняє собою розуміння моральної шкоди як немайнової шкоди.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного суду у своїй постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц дійшов до висновку, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди, яка визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою.

Таким чином, за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди має справлятися судовий збір в розмірі, встановленому Законом.

Враховуючи вище викладене, позивачу необхідно сплатити судовий збір в дохід державного бюджету за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, як за позовну вимогу майнового характеру, у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908,00 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (11350,00 грн.).

Крім цього позивачем не вказано розмір завданого матеріального збитку та до позовної заяви не надано доказів спричинення матеріальних збитків позивачу.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. (ч.1 ст.53 ЦПК України).

Позивачем не зазначено, яким чином рішення суду за даним позовом вплине на права та інтереси Офісу президента України гаранта Конституції України Зеленського В.О., уповноваженого президента України по правам дітей Кулеби М.М., Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації в особі Павловського С.А., служби у справах дітей, органу опіки та піклування Святошинського району м. Києва, зазначених нею в якості третіх осіб на стороні позивача.

Тому позивачу потрібно зазначити третіх осіб, на права та обов`язки яких вплине рішення по даній справі, зазначивши їх повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Крім того в вимогах позову заявлено вимогу про допит свідків, які позивач заявить під час розгляду справи та просить призначити по справі експертизи для встановлення розміру завданої матеріальної і моральної шкоди.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. ( ч. 2 ст. 116 ЦПК України)

Виходячи з положень частини третьої та четвертої статті 117 ЦПК України, за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

Суддя, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

При зверненні до суду із клопотаннями про призначення судової експертизи документа позивачем не долучено доказів, які мали підтвердити сплату судового збору, як це передбачено ч. 3 ст. 117 ЦПК України.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. (ч.1 ст. 84 ЦПК України).

Позивачем при подачі позовної заяви не зазначено жодних підстав неможливості самостійно отримати висновок спеціаліста, або наявності труднощів в його отриманні.

Позивач відповідно до вимог ч.1 ст. 177 ЦПК України має додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості учасників справи.

Між тим, копію заяви з додатками відповідно до кількості учасників справи позивач не надала.

Враховуючи те, що позивачем позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, суддя вважає необхідним залишити позов без руху та надати строк на усунення недоліків, оскільки за таких обставин справа не може бути прийнята до провадження.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Додатково суддя роз`яснює, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.185 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Офіс президента України гаранта Конституції України Зеленського Володимира Олександровича, уповноважений президента України по правам дітей Кулеба Микола Миколайович, Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація в особі Павловського С.А., служба у справах дітей ,орган опіки та піклування Святошинського району м. Києва про виплату грошей за моральну та матеріальну шкоду завдану вчиненням злочину та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

У разі невиконання вимог ухвали у визначений судом строк позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.О. Твердохліб