У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2021 Справа №2-1380/08

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л.

за участю секретаря судового засідання Комінярської О.М.

розглянувши заяву Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про видачу дублікатів виконавчих листів на виконання рішення у справі №2-1380/2008 та поновлення строку для їх пред`явлення до виконання,-

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до суду з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів на виконання рішення у справі №2-1380/2008 та поновлення строку для його пред`явлення.

В обгрунтування своїх вимог, посилається на те, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 15.09.2008 року по справі №2-1380/2008 позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. 28.10.2008 року на виконання вказаного рішення Тернопільським міськрайонним судом було видано 2 виконавчі листи №2-1380/2008р. Виконавчі листи втрачені у зв`язку з перенаправлениям з одного відділу державної виконавчої служби до іншого та у зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувачу при відправці поштовим направленням, що є поважною причиною пропуску строку. Просить видати дублікати виконавчих листів на виконання рішення у справі №2-1380/2008 та поновити строк для їх пред`явлення.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча про день та час розгляду заяви були повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду заяви, згідно вимог ч. 3 ст. 442 ЦПК України.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до переконання, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 15.09.2008 року по справі №2-1380/2008 позов АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» 29985,78 грн. боргу за кредитним договором, а також 499,06 коп. судових витрат.

28.10.2008 року на виконання вказаного рішення Тернопільським міськрайонним судом було видано два виконавчі листи №2-1380/2008 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в користь АТ «УкрСиббанк» 29985,78 грн.,а також 499,06 коп. судових витрат.

12.02.2010 року державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №17348970 та ВП №17349313.

Згідно довідки Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) №58048 від 03.07.2020 року стало відомо, що виконавчий лист№2-1380 від 28.10.2008 року втрачений у зв`язку з перенаправленням з одного відділу державної виконавчої служби до іншого.

Згідно довідки Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) №58049 від 03.07.2020 року стало відомо, що виконавчий лист №2-1380 від 28.10.2008 року втрачений у зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувачу при відправці поштовим направленням.

Згідно повідомлення Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) №20290 від 25.03.2021 року на виконанні у відділі не перебували виконавчі провадження про стягнення боргу з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 згідно виконавчих листів №2-п-37/08 від 28.10.2008 року.

Однак, судом встановлено, що виконавчі листи Тернопільського міськрайонного суду від 28.10.2008 року були видані під номерами №2-1380/2008р. №2-п-37/08, а тому це є одні і тіж виконавчі листи.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку (стаття 129 - 1 Конституції України ).

Основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з ч.ч. 1- 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.1 ст.21 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-XIV, що діяв на момент винесення судового рішення у цивільній справі №2-1380/2008 було встановлено, що виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років можуть бути пред`явлені до виконання;

05.10.2016р. набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року. Відповідно до п.5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно ч.ч.1,2 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» в діючій редакції встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» , стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до вимог ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суддя відповідно до ст. 89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Як зазначив представник АТ «УкрСиббанк» строк пред`явлення виконавчих листів до виконання був пропущений у зв`язку із їх втратою через перенаправлення одного виконавчого листа з одного відділу державної виконавчої служби до іншого та у зв`язку з поверненням другого виконавчого документа стягувачу при відправці поштовим направленням.

Крім того, представник АТ «УкрСиббанк» в своїй заяві вказує, що у зв`язку з відсутністю інформації щодо виконання рішення суду, 15.06.2020 року банк черговий раз звернувся до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби з заявою про надання інформації про хід виконання виконавчих документів.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Із матеріалів справи вбачається, що АТ «УкрСиббанк» до державної виконавчої служби за місцем реєстрації/або проживання боржника з заявою про хід виконавчого провадження протягом десяти років не звертався. Заявник лише 15.06.2020 року звернувся до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби з заявою про надання інформації про хід виконання виконавчих документів, що, на думку суду, свідчить про те, що стягувач не був зацікавлений у виконанні рішення суду та стягненні з боржників кредитної заборгованості.

Заявником не надано жодних доказів на підтвердження поважності пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, як не вказано і те, що зазначені обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Крім того, одним із принципів в контексті справедливого судового розгляду, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції, є рівність сторін.

Принцип рівності сторін є складовою більш широкого розуміння поняття справедливого судового розгляду. Умова рівності сторін у розумінні справедливого балансу між сторонами фактично застосовується як у цивільних, так і у кримінальних провадженнях.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу і докази, в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.

Положення ч.1 ст.6 Конвенції гарантують процесуальну справедливість, що на практиці розуміється як змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін.

Отже, той факт, що заявником в порушення вищенаведених норм ЦПК України не було надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів в обґрунтування твердження про поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, свідчить про те, що стягувач не був зацікавлений у виконанні рішення суду та стягнення з боржників кредитної заборгованості.

Прийняття судом тверджень АТ «УкрСиббанк», як належних доказів в обґрунтування заявлених вимог про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, призведе до порушення приписів ст.433 ЦПК України та фактично порушить право відповідачів на правову визначеність (передбачуваність), що випливає із застосованого у ст.6 Конвенції словосполучення встановлений законом згідно рішення Європейський суд з прав людини, а також право на дотримання судом принципу рівності і змагальності сторін, оскільки в наведеній ситуації судом необґрунтовано буде віддано перевагу інтересам заявника як перед законом, так і перед судом.

З викладеного вбачається, що в матеріалах заяви відсутні належні та допустимі докази поважності причин пропуску вказаного строку, тому підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів №2-1380/2008 від 28.10.2008 року не вбачається.

Щодо вимог заявника про видачу дублікатів виконавчих листів суд зазначає:

Відповідно до п. 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата, а умовою його видачі є те, що строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання, ще не закінчився.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі

№ 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок про те, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви .

Таким чином, із заявою про видачу дубліката виконавчого листа можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення документа до виконання із зазначенням поважних причин такого пропуску.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 10.02.2021 року в справі № 303/1002/14-ц.

Отже, заявником не надано жодних належних та достатніх доказів, які б підтверджували факт поважності пропуску строку пред`явлення виконавчих документів до виконання, а тому у видачі дублікатів виконавчих листів №2-1380/2008 від 28.10.2008 року слід відмовити.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, ст. 512, 514, 515 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про видачу дублікатів виконавчих листів на виконання рішення суду від 15 вересня 2008 року, яке ухвалено у справі №2-1380/2008 та поновлення строку для їх пред`явлення до виконання - відмовити.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили через п`ятнадцять днів з дня проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 15-денний строк з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич