Провадження № 2/127/2730/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

07 грудня 2021 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Воробйова В.В.,

за участю: секретаря Тріща Т.О.,

представника позивача Марценюк Л.Є. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Вінницької міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Служба у справах дітей Вінницької міської ради в інтересах дитини ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи позовну заяву тим, що відповідачі у справі є батьками дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка наразі перебуває на обліку у Службі у справах дітей Вінницької міської ради, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах. Підставою для взяття на облік дитини стало ухилення батьків від виконання обов`язків по вихованню та догляду за новонародженою дитиною.

Батьки дитини зареєстрували свій шлюб 15.01.2020 року під час перебування батька у місцях позбавлення волі, хоча ніколи не проживали однією сім`єю. Під час перебування у в`язниці ОСОБА_3 не цікавився життям та розвитком сина, не надавав коштів на його утримання. Після звільнення з місць позбавлення волі, батько жодного разу не поцікавився життям дитини, розвитком та станом здоров`я, не надавав коштів на утримання дитини. Крім того, останній повідомив, що не визнає себе батьком дитини та не бажає займатись його вихованням та має бажання оскаржити своє батьківство.

Мати ж дитини своєчасно не зареєструвала народження сина. Також у період з грудня 2020 року по березень 2021 року здійснювала догляд за новонорадженою дитиною під контролем діда, переважну частину якого здійснював дід. В квітні 2021 року ОСОБА_2 взагалі перестала цікавитися сином, стала систематично йти з дому та вживати спиртні напої, перебувала в сумнівних компаніях. На початку травня 2021 року мати покинула дитину та близько 1,5 місяців взагалі не виконувала батьківських обов`язків, використовуючи кошти державної соціальної допомоги на власні потреби. Малолітня дитина фактично перебуває на вихованні діда. З огляду на викладене та виконання своїх обов`язків щодо здійснення соціально-правового захисту дій,Служба у справах дітей Вінницької міської ради звернулася до суду з ци позовом.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених у позові. Також не заперечила проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заяв та заперечень від відповідачів до суду не надходило.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Матеріалами справи встановлено, що 15.01.2020 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що зроблено відповідний актовий запис № 75 (а.с. 9). Після укладення шлюбу ОСОБА_5 змінила своє прізвище на « ОСОБА_6 ».

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є відповідачі по справі (а.с. 6). Даний факт також підтверджується Обліково-статистичною карткою дитини №0425858 (а.с. 7).

18.03.2021 року Службою у справах дітей Вінницької міської ради було складено Акт обстеження житлово-побутових умов проживання дітей за адресою: АДРЕСА_1 , в якому вказано, що санітарний стан помешкання задовільний. Під час обстеження житлово-побутових умов вдома була ОСОБА_2 , її батько (дід) та дитина. Дід повідомив, що ОСОБА_2 часто залишає на нього свою новонароджену дитину, покидає домівку та перебуває на вокзалі з невідомих нікому причин. За його словами, ОСОБА_2 має діагнози «шизофренія» та «розумова відсталість», у зв`язку із цим він ніде не працює та змушений займатися вихованням онука. Баба працює прибиральницею та має стабільний дохід. Він зауважив, що його дочка познайомилась з ОСОБА_3 у соціальній мережі, на той час він уже був засуджений. ОСОБА_2 уклала з ним шлюб та після побачення завагітніла. ОСОБА_3 дитину своєю не визнає (а.с. 16).

Як вбачається з листа КНП «ЦПМСД№1 м. Вінниці» від 30.03.2021 року, за адресою: АДРЕСА_1 , проживає неблагополучна сім`я у складі: матері ОСОБА_5 , сина ОСОБА_8 , діда ОСОБА_9 та баби ОСОБА_10 . Мати - ОСОБА_2 вважається одинокою, проте зареєстровано шлюб з чоловіком, який перебуває в місцях позбавлення волі. Дитина не зареєстрована, документів (свідоцтво про народження) немає, так як мають місце юридичні труднощі з приводу заміни паспорта матері. Дитину доглядає дідусь та бабуся, так як мати має захворювання та перебуває на обліку в ВОКЛ ім. Ющенка (зі слів дідуся дитини). За останній місяць мати неодноразово залишала дитину без нагляду та догляду. Дитина доглянута, соматично здорова (а.с. 12).

Згодом, 18.05.2021 року КНП «ЦПМСД№1 м. Вінниці» звернулося до позивача з повідомленням про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживає неблагополучна сім`я ОСОБА_11 . ОСОБА_2 на даний час, зі слів дідуся, перебуває в СІЗО, перед цим 08-09.05.2021 року мати ОСОБА_2 з дитиною перебували в невідомому місці, їх розшукувала поліція та всі рідні. ОСОБА_2 отримала травму лівої кисті. 11.05.2021 року звернулася в амбулаторію без дитини з претензіями що батько не дає їй дитину. Мати не виконує батьківських обов`язків, догляд за дитиною здійснює не в повному обсязі. Санітарно-побутові умови в будинку умовно задовільні, харчування не збалансоване (а.с. 11).

08.06.2021 року Службою у справах дітей Вінницької міської ради було складено Акт обстеження житлово-побутових умов проживання дітей за адресою: АДРЕСА_1 . Санітарний стан помешкання задовільний. Дитина забезпечена необхідним одягом та взуттям відповідно віку та сезону. Під час обстеження житлово-побутових умов, вдома був дід ОСОБА_12 , який безпосередньо займається вихованням ОСОБА_3 . Мати дитини за місцем проживання відсутня. Зі слів діда, ОСОБА_2 пішла з дому, залишивши ОСОБА_3 йому на виховання. У телефонному режимі мати дитини повідомила, що вона проживає із новим співмешканцем та працює на сортуванні сміття. Дід зауважив, що ОСОБА_2 обіцяла допомагати фінансово, але кошти на утримання дитини не надає. Виникають проблеми із медичними оглядами ОСОБА_3 , оскільки сімейний лікар, який обслуговував їхню сім`ю звільнився, а підписати декларацію з іншим сімейним лікарем без згоди матері дитини він не має можливості (а.с. 15).

З повідомлення Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області від 16.06.2021 року вбачається, що 11.05.2021 року до чергової частини Відділу поліції №1 надійшло звернення по спецлінії 102 від ОСОБА_12 щодо зникнення його дочки ОСОБА_2 з онуком ОСОБА_4

12.05.2021 року працівниками сектору ювенальної превенції відділу превенції Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області було розшукано ОСОБА_2 з дитиною, яка вночі з 11.05.2021 року по 12.05.2021 року перебувала в районі площі Привокзальна, 1 (залізничний вокзал) та знаходилась в стані алкогольного сп`яніння. Дитина жертвою злочину не стала. Також перевіркою було встановлено, що ОСОБА_2 неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності. Зі слів батьків, ОСОБА_2 , неналежно виконує свої батьківські обов`язки відносно своєї дитини ОСОБА_4 , 2020 року народження, систематично втікає з дому, перебуває на обліку в ВОПНКЛ ім. Ющенка, але відмовляється від проходження планового лікування в цій лікарні та прийому препаратів, які призначенні лікарями (а.с. 10).

Згідно з висновком органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 18.06.2021 року відібрання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батьків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 без позбавлення їх батьківських прав важається доцільним (а.с. 57-58). Зі змісту висновку вбачається, що дитина ОСОБА_3 з червня 2021 року перебуває на обліку Служби у справах дітей Вінницької міської ради як така, що опинилася у складних життєвих обставинах. Підставою для взяття на облік дитини стало ухилення батьків від виконання обов`язків по вихованню та догляду за новонародженою дитиною. Встановлено, що батьки дитини ніколи не проживали однією сім`єю, зареєстрували свій шлюб, під час перебування ОСОБА_3 у місцях позбавлення волі. Навесні 2021 року ОСОБА_3 звільнився з місць позбавлення волі та повернувся проживати за місцем своєї реєстрації. Після повернення батько жодного разу не відвідував сина, не цікавився його життям та розвитком, не надавав коштів на утримання дитини. Жодних родинних відносин з сином ОСОБА_3 не підтримував. Останній повідомив рідним свого сина, що не визнає себе батьком дитини, не має наміру займатися його вихованням. Мати дитини своєчасно не зареєструвала народження сина у органах ДРАЦС, чим порушила вимоги ч.1 ст. 144 СК України. У квітні 2021 року ОСОБА_2 взагалі перестала цікавитися сином, стала систематично йти з дому та вживати спиртні напої, перебувала у сумнівних компаніях. На початку травня 2021 року мати ОСОБА_2 покинула дитину, пішла з дому та близько 1,5 місяців взагалі не виконує батьківських обов`язків, не цікавиться життям та розвитком сина, використовує на власні потреби кошти державної соціальної допомоги на дитину. Малолітня дитина фактично перебуває на вихованні діда ОСОБА_12 , який належно піклується про онука.

З пояснення свідка ОСОБА_12 , наданого в судовому засіданні, встановлено, що після народження дитини через два місяці ОСОБА_2 пропала. На тиждень з`явилася. Потім поїхала в м. Київ забравши із собою кошти на дитину. Мати дитиною не цікавиться. Свідок здійснює догляд за дитиною.

Суд погоджується з вказаним вище висновком, оскільки він є достатньо обґрунтованим та не суперечить інтересам дитини.

Відповідно до п.1-2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологовог будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Згідно із ч.1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер.

Ураховуючи положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст.7 СК при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Матеріалами справи в повному обсязі доведено невиконання відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 своїх обов`язків щодо виховання неповнолітнього сина, оскільки відповідачі не підтримують з сином родинних відносин, не цікавляться його життям, тому суд вважає, що позовні вимоги про відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав є доведеними, обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Згідно із вимогами ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, то слід зазначити наступне.

Відповідачі не надають матеріальну допомогу своєму неповнолітньому сину та не приймають участі в його утриманні.

Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення; тощо. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Підстави визначення розміру аліментів у частині до заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Згідно із ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Визначаючись щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню на користь та на утримання дитини, суд враховує те, що дитина по теперішній час перебуває на вихованні діда. Зважаючи на розмір заявлених вимог, ухилення відповідачів від виконання свого батьківського обов`язку, суд вважає можливим встановити аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідачів, щомісячно, що буде розумним, справедливим та зваженим.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідачів в дохід держави з кожного в розмірі по 908,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-3, 27 Конвенції ООН «Про права дитини», ст. 51 Конституції України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 7, 164, 170, 180-183, 191 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Служби у справах дітей Вінницької міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Відібрати дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батьків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 без позбавлення їх батьківських прав та передати дитину на опікування органу опіки та піклування Вінницької міської ради.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь та на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків (доходів) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 29.06.2021 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь та на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків (доходів) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 29.06.2021 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідачами може бути подана заява про перегляд заочного рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: Служба у справах дітей Вінницької міської ради, адреса: 21050, м.Вінниця, вул. Соборна, 50;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: невідомий, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складений 13.12.2021 року.

Суддя: