печерський районний суд міста києва
Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого: судді Григоренко І.В.,
при секретарі: Ситику Р.В.,
позивача: не з`явився,
представника відповідача: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЖА ФАРМ «НОВА АПТЕКА» про стягнення заборгованості по заробітній платі, -
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЖА ФАРМ «НОВА АПТЕКА» (далі - відповідач, ТОВ «ВЕЖА ФАРМ «НОВА АПТЕКА») в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість із невиплаченої заробітної плати у сумі 7 872,15 грн.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що з 15.11.2019 року по теперішній вона працює в ТОВ «ВЕЖА ФАРМ «НОВА АПТЕКА» на посаді консультанта. Відповідач не виплатив їй частину заробітної плати за квітень 2020 року та весь розмір заробітної плати за травень 2020 року. Також позивач не отримала кошти за частину наданої щорічної основної відпустки тривалістю 14 календарних днів (з 01.06.2020 року по 15.06.2020 року включно). Зважаючи на викладене, позивач не має змоги передати первинний листок непрацездатності для нарахування їй лікарняних у зв`язку із вагітністю та пологами. В порядку досудового врегулювання спору 17.07.2020 року позивач надіслала відповідачу лист з вимогою погасити заборгованість по заробітній платі, однак цей лист відповідач залишив без уваги, заборгованість не сплатив.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2020 року справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.08.2020 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЖА ФАРМ «НОВА АПТЕКА» про стягнення заборгованості по заробітній платі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 02.12.2020 року.
02.12.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява в якій остання просила провести судове засідання без фіксації технічними засобами.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.12.2020 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання представника відповідача та відсутності доказів про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи в судовому засіданні відкладено до 22.03.2021 року.
22.03.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява в якій остання просила провести судове засідання без фіксації технічними засобами.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.03.2021 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання представника відповідача та відсутності доказів про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи в судовому засіданні відкладено до 07.06.2021 року.
В судове засідання 07.06.2021 року сторони не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.
Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить направлення останньому копій позовної заяви з додатками та ухвали суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на зазначену в позовній заяві адресу, проте, конверт повернувся на адресу суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».
Як визначено у ч. ч. 1, 2, 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Отже, оскільки копія ухвали суду була направлена відповідачу на зазначену в позовній заяві адресу місця реєстрації останнього, проте, конверт повернувся із відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою», а відповідач про зміну адреси суд не повідомляв, то суд вважає, що ухвала суду відповідачу вручена.
Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Як визначено у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив відповідач не подав.
Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Суд встановив, що ОСОБА_1 з 15.11.2019 року дотепер працює в ТОВ «ВЕЖА ФАРМ «НОВА АПТЕКА» на посаді консультанта, що підтверджується наказом (розпорядженням) від 14.11.2019 року № 70-К про прийняття на роботу.
Згідно з наказом ТОВ «ВЕЖА ФАРМ «НОВА АПТЕКА» від 29.05.2020 року № 10-В про надання відпустки з 01.06.2020 року по 15.06.2020 року включно ОСОБА_1 перебувала в щорічній відпустці.
Під час перебування у відпустці ОСОБА_1 захворіла та перебувала на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності від 12.06.2020 року серії АДШ № 966643.
Згідно з довідкою ТОВ «ВЕЖА ФАРМ «НОВА АПТЕКА» від 02.06.2020 року б/н за квітень 2020 року позивачу виплачена лише частина заробітної плати, а за травень 2020 року та в період перебування позивачки у відпустці позивачу взагалі не виплачена заробітна плата.
17.07.2020 року ОСОБА_1 надіслала відповідачу лист з вимогою сплатити заборгованість із заробітної платі, однак цей лист відповідач залишений без уваги, заборгованість так і не була погашена.
Стаття 43 Конституції України гарантує, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Частиною третьою вказаної статті передбачено, що питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Згідно із частиною першою статті 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
Частиною п`ятою статті 97 КЗпП України передбачено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.
Згідно зі ст. 74 КЗпП України, громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати.
Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Як зазначено у довідці від 02.06.2020 року, за квітень 2020 року позивачу нараховано 4 108,20 грн. заробітної плати, а виплачено лише 2 112,56 грн.; за травень з урахуванням оплачуваної відпустки нараховано 6 062,56 грн., однак ця сума позивачу також не виплачена. При цьому, відповідно до вказаної довідки, із загальної суми заборгованості в розмірі 8 058,20 грн. не вирахувано військовий збір в розмірі 186,05 грн., отже, розмір заборгованості становить 7 872,15 грн.
Таким чином, в порушення вимог ст. 115 КЗпП України, з вини ТОВ «ВЕЖА ФАРМ «НОВА АПТЕКА» виникла заборгованість із нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, ОСОБА_1 .
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
ТОВ «ВЕЖА ФАРМ «НОВА АПТЕКА» не надало суду належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження виплати ОСОБА_1 заборгованості із заробітної плати.
За таких обставин, враховуючи, що матеріалами справи підтверджено наявність заборгованості відповідача перед позивачем в розмірі 7 872,15 грн., суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, відповідно до ст. 43 Конституції України, ст. ст. 1, 24 Закону України «Про оплату праці», ст. ст. 74, 94, 97, 115 Кодексу законів про працю України, керуючись ст. ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-81, 206, 259, 263-265, 273, 274, 275, 278, 279, 280-289, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЖА ФАРМ «НОВА АПТЕКА» про стягнення заборгованості по заробітній платі - задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЖА ФАРМ «НОВА АПТЕКА» на користь ОСОБА_1 заборгованість із нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 7 872 (сім тисяч вісімсот сімдесят дві) грн.. 15 коп.
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017 року.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 17.06.2021 року.

Суддя І.В. Григоренко