справа №2-119/93
провадження №2-р/642/3/21
УХВАЛА

Іменем України

26 квітня 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова головуючого судді Пашнєва В.Г., при секретарі Алфьорової І.Р., розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 13.05.1993 року, -

в с т а н о в и в :

15.04.2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про роз`яснення судового рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 13.05.1993 року за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ частки житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Свої вимоги мотивує тим, що після звернення до Департаменту реєстрації Харківської міської ради із заявою про державну реєстрацію одноосібного права приватної власності ОСОБА_1 на нерухоме майно, було отримано витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності всупереч заяви та рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 13.05.1993 року та зареєстровано право спільної часткової власності 77/100 на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення 1985 року. Пізніше представник ОСОБА_1 звернувся із заявою про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки право спільної часткової власності припинило своє існування. Зазначене рішення реєстратора було оскаржено, та Харківським окружним адміністративним судом від 10.10.2019 року скасовано рішення про відмову у внесенні змін та було зобов`язано реєстратора повторно розглянути заяву з урахування висновків суду.

В подальшому, було також отримано рішення про відмову у внесенні змін, зокрема зазначивши, що ОСОБА_1 не було надано документів про присвоєння адреси нерухомого майна належного їй на підставі рішення Ленінського районного суду м.Харкові від 13 травня 1993 року.

У зв`язку з чим, представник ОСОБА_2 звернувся до директора Департамента містобудування та архітектури Харківської міської ради із відповідною заявою. Результатом звернення до департаменту була отримана відповідь, в якій зазначено, що департамент не визнає права приватної власності ОСОБА_1 на виділене майно, оскільки їй було надано у користування 77/100 часток домоволодіння і не було припинено право спільної часткової власності. Таким чином, ОСОБА_1 не має можливості отримати адресу та надати відповідні документи державному реєстратору.

У зв`язку з вищевикладеним просить суд постановити ухвалу, якою роз`яснити рішення Ленінського райсуду м. Харкова від 13.05.1993 року, а саме факт припинення права спільної часткової власності на реально виділене в натурі ОСОБА_1 нерухоме майно в домоволодінні АДРЕСА_1 .

Представник заявника надав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського райсуду м. Харкова від 13.05.1993 року виділено в натурі нерухоме майно на 77/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 ., та на 23/100 частки, право власності на яке не зареєстровано.

Встановлено право ОСОБА_1 користування земельною ділянкою площею 518 кв.м. по АДРЕСА_1 зі сторони будинку АДРЕСА_2 з окремим виходом на вулицю. Іншу ділянку пл. 275 кв.м. виділити з боку дома № НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 с окремим виходом на вулицю.Рішення набрало законної сили.

Згідност. 271 ЦПК України право на роз`яснення рішення це більш повний і ясний виклад тих частин рішення, розуміння яких викликає труднощі.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є не зрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

З аналізу наведених процесуальних норм випливає, що роз`яснення судового рішення полягає у викладенні в більш чіткій та конкретній формі резолютивної частини рішення і таке роз`яснення пов`язане та має на меті забезпечити чітке і правильне виконання судового рішення, якщо його зміст є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, що виконує це судове рішення.

Роз"яснення рішення є засобом виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового рішення суду. Таким чином, суд роз`яснює суть судового рішення, якщо воно є незрозумілим для суб`єкта, якому надано право звернення за відповідним розясненням. Між тим, необхідність такого розяснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Розяснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його тяжко виконати, оскільки має місце ймовірність неправильного його виконання чи невиконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Судове рішення - акт судового розгляду справи будь-якого виду провадження, яке відповідно до ст. 124 Конституції України ухвалюється судами іменем України і є обов`язковим до виконання на всій території України.

Діюче процесуальне законодавство зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Суд може відмовити у роз`ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення.

В даному випадку, суд вважає, що рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 13.05.1993 року відповідає всім вимогам, які встановлені чинним законодавством, викладене в ясній та зрозумілій формі, в ньому чітко і конкретно зазначені висновки суду по суті заявлених позовних вимог, підстав для його роз`яснення немає.

Керуючись ст.ст.258,260,261,271,353,354,355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у роз`ясненні судового рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 13.05.1993 року.

Копію ухвали направити учасникам процесу для відома.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.Г.Пашнєв