Справа №443/1825/20
Провадження №2/443/842/21
РІШЕННЯ

іменем України

22 квітня 2021 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Костишин У.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади села Бориничі в особі Ходорівської міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_3 ,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до Територіальної громади села Бориничі в особі Ходорівської міської ради Львівської області (відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , в якій просить:

встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 право на земельну ділянку на території Чорноострівської сільської ради площею 2,50 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №0153832, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №695 від 15.10.1996 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською РДА по Чорноострівській сільській раді, за №739.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивача покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входило право на земельну ділянку на території Чорноострівської сільської ради площею 2,50 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №0153832. Також у склад спадщини входив житловий будинок по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_4 склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла позивачу, який до дня смерті і на день смерті проживав разом з нею в даному господарстві без реєстрації, доглядав її під час хвороби, займався похоронами. При зверненні до нотаріальної контори Коваль Б.В. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через пропуск піврічного терміну для подання заяви про прийняття спадщини та через відсутність правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), що належав померлій і є спадковим майном.

Відповідач подав відзив на позовну заяву (а.с.24-25), в якому зазначив про відсутність на час розгляду даної заяви інформації, яка б була підставою щодо заперечення або невизнання позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини, та просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак у поданому до суду відзиві зазначив клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення рішення на користь позивача не заперечує.

Заяви та клопотання учасників справи.

Представник позивача подав заяву про розгляд підготовчого засідання за їх відсутності та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.27)

Третя особа подала заяву про розгляд справи за її відсутності та незаперечення щодо ухвалення рішення на користь позивача (а.с.31).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 11.12.2020 прийнято справу до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.18-19).

Ухвалою від 29.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.28-29).

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

10.06.1997 ОСОБА_4 склала заповітом, яким заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що за законом матиме право своєму внукові ОСОБА_1 (а.с.11).

Рішенням Жидачівського районного суду від 22.01.2009 за ОСОБА_1 визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на будинковолодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 (а.с.14).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 01.04.2005, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Бориничі Жидачівського району Львівської області (а.с.9).

Від імені ОСОБА_4 10.06.1997 в Чорноострівській сільській раді посвідчувався заповіт, про що свідчить витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 24.12.2010 (а.с.12).

Відповідно до довідки ВК Ходорівської міської ради від 03.03.2020, ОСОБА_4 дійсно проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . В Чорноострівській сільській раді заповіт ОСОБА_4 посвідчувався в користь онука ОСОБА_1 . До дня смерті і на день смерті ОСОБА_4 разом з нею в даному господарстві проживав без реєстрації ОСОБА_1 , який доглядав її під час хвороби, займався похоронами (а.с.10).

Згідно з довідкою Відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 05.06.2020, у Книзі реєстрації сертифікатів на права на земельну частку (пай) по Чорноострівській сільській раді зареєстрований сертифікат серії ЛВ №0153832 від 24.05.1997 на ОСОБА_4 , реєстраційний №739. Площа земельної ділянки 2,50 умовних кадастрових гектарів. Сертифікат видано на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 15.10.1996 №659 (а.с.15).

Постановою завідувача Жидачівської ДНК від 04.12.2020 відмовлено у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що він пропустив піврічний термін з дня смерті спадкодавця для подання заяви та у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на право на земельну частку (пай), що належала померлій і є спадковим майном (а.с.16).

Зміст правовідносин.

Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту постійного проживання позивача разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, у зв`язку з чим він позбавлений можливості у позасудовому порядку юридично оформити спадщину після її смерті.

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування за заповітом і неможливістю реалізації цього права (належного юридичного оформлення у позасудовому порядку) через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Нормою частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, а саме: встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Також, суд зважає на роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 (далі постанова Пленуму ВСУ).

Так, в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У пункті 16 постанови звернуто увагу на те, що заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Так, нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина 1 статті 1225 ЦК України).

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з приписами частини 1 статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1236 ЦК України Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Згідно з частиною 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 постійно проживав без реєстрації із ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 до дня її смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ця обставина повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом у судовому засіданні письмовими доказами, які не викликають сумнівів у своїй належності та допустимості, а у сукупності є достатніми для встановлення факту їх спільного проживання на час відкриття спадщини.

Суд зазначає, що встановлення зазначеного факту породжує для позивача юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди у реалізації ним права на спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_4 .

Також, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених у справі доказів, що ОСОБА_4 належало право на земельну частку (пай), розміром 2,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташовані на території Чорноострівської сільської ради, про що на її ім`я оформлено відповідний Сертифікат серії ЛВ №0153832 від 24.05.1997.

За життя ОСОБА_4 10.06.1997 зробила особисте розпорядження, склавши заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, а також все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом буде мати право заповіла внукові ОСОБА_1 .

Спадкодавиця ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відтак спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України. Позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом і оскільки судом встановлено факт його спільного проживання з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, тому в силу приписів частини 3 статті 1268 ЦК України позивач ОСОБА_1 вважається таким, що прийняв цю спадщину. Водночас, відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на зазначену вище земельну частку (пай) позбавляє його можливості юридично оформити спадщину у визначений законом позасудовий спосіб.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право ОСОБА_1 не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю.

На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1233, 1235, 1236, 1268 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Територіальної громади села Бориничі в особі Ходорівської міської ради Львівської області (місцезнаходження: Львівська область, м.Ходорів, вул. Грушевського,38, ідентифікаційний код юридичної особи 26269449), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини (день смерті ОСОБА_4 ).

Визнати за ОСОБА_1 право в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 на земельну частку (пай) розміром 2,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Чорноострівської сільської ради відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0153832 від 24.05.1997 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №739.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 28 квітня 2021 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів