Справа № 276/1302/20
Провадження по справі №2/276/538/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Збаражського А.М., за участю:

секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувсь до суду з позовом про стягнення аліментів, в обгрунтування якого зазначає, що 19.09.2009 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Подружнє життя між сторонами не склалося, позивач з відповідачем спільно не проживає. Одночасно з подачею позову про стягнення аліментів, позивач подав до суду позов про розірвання шлюбу.

З березня 2020 року двоє дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_5 проживають разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 . Діти перебувають на його утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, від виконання батьківських обов`язків ухиляється.

На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову, тобто з 14 вересня 2020 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 05.10.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечила проти стягнення з неї аліментів.

Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, дослідивши докази у справі, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони з 19 вересня 2009 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що слідує з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 19.09.2009 року (а.сп.6).

Від даного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданного повторно 18.08.2019 року; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 18.02.2014 року; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданного повторно 13.08.2019 року (а.сп.5,7,9).

Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Хорошівської селищної ради № 427 від 09.09.2020 року, ОСОБА_1 проживає разом з синами: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 (а.сп.10).

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Хорошівської селищної ради №30 від 17.06.2020 року, рекомендовано, до вирішення питання про розірвання шлюбу між батьками, визначити місце проживання двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.сп.14).

Відповідно до копії акту обстеження матеріально-побутових умов №38 від 09.09.2020 року, комісія в складі уповноважених осіб Хорошівської селищної ради дійшла до висновку, що діти можуть проживати разом з батьком (а.сп.13).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до частини 2 та 3 статті 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За положеннями статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частини 1 статті 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В ході судового розгляду справи судом з`ясовано, що діти - ОСОБА_2 та ОСОБА_5 проживають разом із позивачем, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Доказів на спростування вищевказаного відповідачем суду не надано.

Суд також враховує, що відповідач ОСОБА_2 працездатного віку, доказів того, що вона за станом здоров`я не може працювати, суду не надано, а тому, на думку суду, відповідач може вжити заходів для забезпечення своїх дітей, які потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Виходячи з завдань цивільного судочинства, а також з необхідності забезпечення інтересів дитини, які полягають, крім іншого, в гарантованому отриманні достатнього та необхідного матеріального утримання, що покладається в обов`язок батьків, суд при визначенні розміру аліментів, виходить з суспільно визнаного обсягу необхідних щомісячних витрат на утримання дитини та з урахуванням відомостей про матеріальний стан відповідача, керуючись принципом доцільності, справедливості, вважає необхідним встановити розмір аліментів на рівні 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини. Такий розмір аліментів, на думку суду, є достатнім для забезпечення інтересів дитини та не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище.

Відтак, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітніх дітей.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76-79, 81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України, суд -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову, тобто з 14 вересня 2020 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської областішляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_6 .

Повний текст рішення складено 29.04.2021 року.

Суддя А.М. Збаражський