КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/7164/2021
У Х В А Л А

23 квітня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кашперської Т.Ц., вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року про скасування ухвал про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вовк Ірина Іванівна про визнання договору купівлі продажу-продажу квартири нікчемним у зв`язку з його удаваністю, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на квартиру, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року клопотання представника відповідача про скасування ухвал про вжиття забезпечення позову задоволено. Постановлено скасувати ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва про забезпечення позову від 20 липня 2018 року та ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва про зустрічне забезпечення позову від 25 листопада 2020 року. Не погоджуючись з даною ухвалою суду, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на цю ухвалу.

Однак подана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду, виходячи з наступного.

Як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали та матеріалів справи, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва про забезпечення позову від 20 липня 2018 року було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва про зустрічне забезпечення позову від 25 листопада 2020 року було зобов`язано ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва суму в розмірі 200000 грн.

У зв`язку з невиконанням вимог ухвали суду від 25 листопада 2020 року про зустрічне забезпечення представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 заявив клопотання про скасування ухвал про забезпечення позову та зустрічного забезпечення. За наслідками розгляду даного клопотання судом першої інстанції постановлена ухвала від 30 березня 2021 року, яка оскаржена позивачем ОСОБА_1 .

Скасування заходів забезпечення позову передбачено ст. 158 ЦПК України, а ст. 155 ЦПК України визначено підстави для скасування зустрічного забезпечення.

Проте в разі невиконання заявником вимог зустрічного забезпечення в установлений строк суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення (ч. 10 ст. 154 ЦПК).

Формулювання норми вказує на те, що при настанні вказаних обставин скасуванню підлягають не самі заходи, а саме ухвала як процесуальний документ.

Статтею 353 ЦПК України встановлено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.

В силу вимог вказаної статті ухвала суду про скасування ухвал про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення не підлягає апеляційному оскарженню.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (рішення у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine») від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, § 22).

Згідно з пунктом "d" статті 5 Рекомендацій (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо введення в дію та поліпшення функціонування систем і процедур оскарження у цивільних і торговельних справах від 7 лютого 1995 року для забезпечення того, щоби суд апеляційної інстанції розглядав лише вагомі питання, державам слід відтермінувати реалізацію права на оскарження з низки проміжних питань до подання основної скарги у справі.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у частині пункті 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

Наведені правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 219/10010/17 і повинні враховуватися апеляційним судом.

Апеляційний суд також враховує правову позицію Верховного Суду щодо апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції про скасування ухвал про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення, викладену в постанові від 24 березня 2021 року у справі № 753/281/19 (провадження № 61-18661св19).

У постанові Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 752/1016/17 (провадження № 61-19138сво18) зроблено висновок, що право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.

Таким чином, процесуальним законом визначений порядок повернення апеляційних скарг на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду.

Оскільки позивачем подано апеляційну скаргу на ухвалу, яка не оскаржується, апеляційна скарга ОСОБА_1 на дану ухвалу підлягає поверненню особі, яка її подала.

Заявник не позбавлений права подання заперечень на зазначену ухвалу суду у разі оскарження рішення суду першої інстанції, якщо не погодиться з висновками по суті справи.

Таким чином, право заявника на доступ до правосуддя обмеженням права на апеляційне оскарження не порушується.

Керуючись ст.ст. 353, 357 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року про скасування ухвал про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Кашперська Т.Ц.