Ухвала

03 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 359/9674/19

провадження № 61-13996ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Каса народної допомоги», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Анохіна Вікторія Михайлівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна, про витребування квартири із чужого незаконного володіння та припинення речового права на цей об`єкт нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Каса народної допомоги» (далі - ТОВ «Каса народної допомоги»), ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Анохіна В. М., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська О. В., про витребування квартири із чужого незаконного володіння та припинення речового права на цей об`єкт нерухомого майна відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 15 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2021 року - без змін.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У серпні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 липня 2021 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Касаційна скарга містить квитанцію про часткову сплату ОСОБА_2 судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 4 695 грн.

В окремо доданій до касаційної скарги заяві ОСОБА_1 , посилаючись на тяжкий майновий стан у зв`язку з тим, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків його доходу за попередній календарний рік (45 310,18 грн), просить звільнити від сплати судового збору за подання касаційної скарги, на підтвердження чого надає довідку про доходи за 2020 рік з Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області № 9337 1235 4014 3311, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

Вказані заявником обставини та надані докази не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, оскільки, у повній мірі не характеризують майновий стан ОСОБА_1 та не свідчать про наявність умов, які є підставами для звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Наведені заявником доводи з урахуванням суті позовних вимог не дають достатніх підстав для звільнення від сплати судового збору, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу. Крім того, касаційна скарга не містить підтвердження того, що пенсія, яку отримує заявник, є його єдиним джерелом доходу, тому заявнику потрібно надати додаткові докази на підтвердження наведених обставин. Такими доказами, наприклад, можуть бути довідки про доходи (у тому числі, фіскальних органів), про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо.

Крім того, з матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень неможливо встановити ціну позову щодо спірного нерухомого майна, тому суд касаційної інстанції позбавлений можливості перевірити чи перевищує розмір судового збору, який необхідно сплатити заявнику, 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 потрібно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

«Про судовий збір» від 08 липня 2011 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 921 грн.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з первісним позовом) за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до відповідача та, уточнивши позовні вимоги, просили суд: припинити право власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 ; витребувати зазначений об`єкт нерухомого майна із чужого незаконного володіння відповідача.

Відповідно до підпункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно з підпунктом 9 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Отже, судові рішення, які оскаржують заявники, свідчать про існування однієї вимоги майнового характеру щодо витребування квартири із чужого незаконного володіння.

Враховуючи, що зі змісту поданої касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень неможливо встановити ціну позову станом на день звернення до суду із вимогою майнового характеру (витребування майна із чужого незаконного володіння), заявники зобов`язані самостійно встановити й обґрунтувати розмір судового збору щодо вимоги майнового характеру з наданням відповідних доказів.

Отже, заявникам необхідно самостійно визначити і доплатити судовий збір за подання касаційної скарги з урахуванням вимоги майнового характеру.

Положеннями абзацу другого частини сьомої статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового

збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при

поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникам строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 липня 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвалипротягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець