МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"09" серпня 2021 р. Справа № 370/2926/20

Суддя Макарівського районного суду Київської області Косенко А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу та застосування наслідків недійсності договору,

в с т а н о в и в:

29.07.2021 р. ОСОБА_1 звернулася до Макарівського районного суду Київської області із заявою про забезпечення позову у справі за її позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу та застосування наслідків недійсності договору.

В обгрунтування заяви, заявник вказала, що відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №244929 від 03.03.2009 року на підставі договору купівлі-продажу від 17.02.2009 року №202 ОСОБА_1 набула у власність земельну ділянку площею 0,9667 га з кадастровим номером :05:050:0027, що знаходиться за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада. А відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №244930 від 03.03.2009 року на підставі договору купівлі-продажу від 17.02.2009 року №208 вона набула у власність земельну ділянку площею 0,9667 га з кадастровим номером :05:050:0028, що знаходиться за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада.

З моменту придбання вказаних земельних ділянок та по день подання позовної заяви вона ніяких договорів про відчуження земельних ділянок не укладала.

З 2010 по 2013 року тривав розгляд судової справи за позовом Міжрайонного природоохоронного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київського обласного управління лісового та мисливського господарства, ДП Макарівське лісове господарство, Макарівської РДА Київської області до ОСОБА_1 та інших відповідачів про визнання незаконними державних актів на право власності на земельні ділянки, недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок та повернення їх до державної власності.

Ухвалою від 06.04.2010 в рамках справи №2-668/10 (яка після зміни складу суду отримала №2-177/11) на вищевказані земельні ділянки було накладено арешт у якості заходу забезпечення позову.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 28.12.2011 у задоволенні вимог позивача було відмовлено у повному обсязі (справа №2-177/11), з чим погодилися також суди апеляційної та касаційної інстанції. Однак заходи забезпечення позову скасовані не були.

У 2011 році ОСОБА_2 (далі - відповідач 1) висловив бажання придбати в позивача вказані земельні ділянки.

27.12.2011 року між позивачем та відповідачем 1 було укладено Попередній договір купівлі-продажу вказаних земельних ділянок, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Орловською О.Е. та зареєстрований в реєстрі за №7797.

Відповідно до п. 1 Попереднього договору купівлі-продажу від 27.12.2011 сторони зобов`язувались в строк до 27.03.2012 року укласти основний Договір купівлі-продажу земельних ділянок.

Відповідно до п. 2.6. Попереднього договору купівлі-продажу від 27.12.2011 року відповідач 1 взяв на себе зобов`язання зняти з вищезазначених земельних ділянок заборону (арешт), для чого позивач видала відповідачу довіреність на право представлення її інтересів.

Окрім того, позивач передала оригінали Державних актів на землю серії ЯЖ №244929, ЯЖ №244930, на підтвердження своїх намірів укласти в майбутньому договір купівлі-продажу землі.

У вказаний в Попередньому договорі від 27.12.2011 року строк відповідач 1 не зняв з земельних ділянок арешт, укладення основного договору не ініціював, таким чином відмовився від виконання умов Попереднього договору від 27.12.2011 року в односторонньому порядку.

Відповідно до п. 3 Попереднього договору купівлі-продажу від 27.12.2011 року, у випадку, якщо основний договір не буде укладено в зазначений термін з причин, які не залежать від волі сторін, за згодою сторін термін оформлення основного договору продовжується на строк за домовленістю сторін.

Позивач жодних домовленостей про продовження дії Попереднього договору купівлі- продажу від 27.12.2011 року з відповідачем 1 не підписувала, а отже - зобов`язання, встановлене попереднім договором (укласти основний договір) припинилось 28.03.2012 року.

До жовтня 2020 року відповідач 1 на зв`язок з позивачем не виходив.

У вересні 2020 року позивач, бажаючи скористатись своїм законним правом - розпорядитись своєю власністю - знайшла покупця земельних ділянок за вигідною для неї ціною.

02.10.2020 року позивач звернулась до Макарівського районного суду Київської області із заявою про скасування заходів забезпечення позову у справі №2-177/11.

Для того, щоб не втратити покупця за час, поки суд буде розглядати вказане клопотання, 21.10.2020 року Позивач уклала Попередній договір купівлі-продажу земельних ділянок з ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 2.1. Попереднього договору купівлі-продажу від 16.10.2020 року продавець має намір продати, а Покупець купити нерухоме майно, що є предметом цього договору за ціною, що буде еквівалентною 30 394,40 дол. США.

На підтвердження дійсних намірів про наступне укладання основних договорів покупець передав Позивачу завдаток в розмірі 5000 дол. США.

12 жовтня 2020 (через 8,5 років), очевидно після того, як відповідач 1 дізнався про те, що позивач розпочала процедуру про зняття арешту, відповідач 1 приїхав до позивача особисто та почав вимагати передання земельних ділянок та погрожувати.

В розмові ОСОБА_2 вимагав віддати землю «по хорошому», погрожував застосувати щодо позивача «відповідні заходи впливу», вимагав «добре усвідомити наслідки своїх дій» і «погоджуватися вирішити питання мирно» поки він це пропонує, казав «зробити правильний вибір від якого життя буде безпечним та приємним» і висловлював інші подібні фрази, спрямовані на погрози та залякування з метою отримати майно Позивача у власність.

Позивач повідомила відповідача 1, що не має більше наміру продавати йому земельні ділянки.

Окрім цього, відповідачем 1 позивачу була надана письмова заява-повідомлення, в якій відповідач 1 вимагав від позивача з`явитись 15.10.2020 року за вказаною адресою для укладення договору купівлі-продажу земельних ділянок. У заяві містяться погрози застосування певних засобів впливу до позивача, якщо вона не погодиться відчужити земельні ділянки.

У зв`язку з чим позивачем була подана заява про вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 189 КК України (вимагання) до Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області.

З адвокатом позивач склала для відповідача 1 письмову відповідь на Заяву- повідомлення від 12.10.2020 р., в якій повідомляється, що згідно із ч. 3 ст. 635 ЦК України, зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором. Згідно з п. 1 Попереднього договору від 27.12.2011 року, строк на укладання основного договору встановлено до 27.03.2012 року. Наголошувалось, що зобов`язання, встановлене попереднім договором (укласти основний договір), припинилося 27.03.2012, а відтак наразі відповідач 1 не має права вимагати укласти договір купівлі-продажу обумовлених земельних ділянок, подібні дії можуть кваліфікуватися як примушування до укладання цивільно-правового зобов`язання, що є кримінально караним діянням. Відмова повертати державні акти серії ЯЖ №244929 та ЯЖ №244930 є протиправною, адже в момент укладання Попереднього договору ці Акти були передані лише для виконання взятих на себе зобов`язань (зняти арешт з земельних ділянок), що не було виконано. Відтак, в момент закінчення строку дії Попереднього договору відповідач 1 зобов`язаний був повернути ці документи законному власнику. На підставі вищевикладеного позивач просила відповідача 1 повернути Державні акти на земельні ділянки серії ЯЖ №244929 та ЯЖ №244930 та припинити шантаж.

05.11.2020 року Макарівський районний суд Київської області постановив ухвалу, якою скасував заходи забезпечення та звільнив земельні ділянки з-під арешту.

18.11.2020 року, готуючись до укладення основного договору купівлі- продажу з покупцем ОСОБА_3 , позивач дізналась, що її земельні ділянки вже продані відповідачу 1 на підставі договору-купівлі продажу від 17.11.2020, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Гембарською С.І., зареєстрованого у реєстрі за №929, та договору купівлі-продажу від 17.11.2020, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Гембарською С.І., зареєстрованого у реєстрі за №930.

Ознайомившись з матеріалами нотаріальної справи, Позивач дізналась, що земельні ділянки без її згоди та відома були продані від її імені нібито її представником ОСОБА_2 (далі - Відповідач 2) своєму братові - Відповідачу 1.

Підставою для такого представництва стала Довіреність від 27.12.2011 року посвідчена приватним нотаріусом КМНО Орловською О.Е., зареєстрована в реєстрі за №7798, якою позивач нібито уповноважила відповідача 1 ОСОБА_2 та Відповідача 2 ОСОБА_2 вчиняти від імені позивача юридично значущі дії. З тексту довіреності вбачається, що вона видана строком на 10 років та дійсна до 27.12.2021 року.

Позивач пам`ятає лише факт укладення довіреності на виконання п. 2.6. Попереднього договору купівлі-продажу від 27.12.2011 року, відповідно до якого відповідач 1 взяв на себе зобов`язання зняти з земельних ділянок заборону (арешт), а позивач видала довіреність на право представлення її інтересів.

Однак попередній договір припинився.

Позивач не пам`ятає укладення довіреності на вчинення юридичних дій з її майном строком аж на 10 років, інакше б відкликала її.

За першої змоги, 19.11.2020 року позивач припинила дію вказаної довіреності.

Отже, Відповідачі, будучи представниками позивача за довіреністю, умисно діяли всупереч її волі, уклали правочини внаслідок зловмисної домовленості у своїх інтересах.

У зв`язку з тим, що земельні ділянки вибули з власності позивача всупереч її волі на підставі недійних правочинів, позивач змушена звернутись до суду з позовом для захисту своїх прав.

Також, позивач вказала, що на момент подання позовної заяви позивач з`ясував, що 14.12.2020 відповідач 1 об`єднав обидві земельні ділянки позивача в один об`єкт нерухомого майна.

Про це свідчить відсутність станом на дату подання цієї заяви будь-яких відомостей в Реєстрі речових прав на нерухоме майно по земельним ділянкам з кадастровим номером :05:050:0027 та :05:050:0028. У відповідача 1 зникли вказані ділянки, натомість з`явилась нова з кадастровим номером :06:022:0062, площею 1.9334 га.

Підставою для внесення запису про право власності на новоутворену земельну ділянку стало рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 55672551 від 14.12.2020 приватного нотаріуса Макарівського районного нотаріального округу Київської області Ольшевського Володимира Степановича.

Позивачці стало відомо, що відповідач 1 має намір відчужити об`єднану земельну ділянку з кадастровим номером №:06:022:0062, площею 1.9334 га. Так на сайті 100realty.ua позивач знайшла оголошення щодо продажу земельних ділянок в Колонщині. З огляду на те, що відповідач 1 володіє достатньою кількістю земельних ділянок в цьому районі, щоб надати можливість покупцям обирати їх площу, здійснювати їх об`єднання та роз`єднання, позивач припускає, що це оголошення розміщено в інтересах відповідача 1 з метою продажу, зокрема, земельних ділянок позивачки.

Оскільки предметом вказаного спору є визнання недійсним правочину щодо відчуження земельної ділянки,тому з метою не допущення можливого вчинення дій, пов`язаних з відчуженням вказаного майна, заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначене майно, оскільки не вжиття вказаних заходів в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду.

Тому заявник просить: вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :06:022:0062, площею 1.9334 га, місцезнаходження: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, яка утворилася в результаті об`єднання земельних ділянок: площею 0,9667 га з кадастровим номером :05:050:0027, місцезнаходження: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада; площею 0,9667 га з кадастровим номером :05:050:0028, місцезнаходження: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада.Заходів зустрічного забезпечення просила не вживати.

Дослідивши письмові матеріали справи, необхідні для розгляду заяви про забезпечення позову, суд вважає необхідним заяву задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Позов дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

При розгляді даної заяви про забезпечення позову, судом встановлено, що за змістом заяви заявник просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :06:022:0062, площею 1.9334 га, місцезнаходження: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, яка утворилася в результаті об`єднання земельних ділянок: площею 0,9667 га з кадастровим номером :05:050:0027, місцезнаходження: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада; площею 0,9667 га з кадастровим номером :05:050:0028, місцезнаходження: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада.

Предметом даного позову є:

-визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,9667 га з кадастровим номером №:05:050:0028, що знаходиться за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, від 17.11.2020 р. посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гембарською С.І., зареєстрований у реєстрі за №930;

-повернення сторін договору купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,9667 га з кадастровим номером №:05:050:0028, що знаходиться за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, від 17.11.2020 р. посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гембарською С.І., зареєстрованого у реєстрі за №930 у попередній стан наступним шляхом:

-визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гембарської С.І., індексний номер: 55178310 від 17.11.2020 року;

-визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав га їх обтяжень (з відкриттям розділу) приватного нотаріуса Макарівського районного нотаріального округу Київської області Ольшевського Володимира Степановича, індексний номер: 55672551 від 14.12.2020 року.

Таким чином, враховуючи предмет цього позову, наявність спору між сторонами у цій справі, вимоги щодо співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, суд вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки відповідача - є відповідним та адекватним видом забезпечення позову, що необхідний для захисту майнових прав та інтересів позивача.

Позивачем у повному обсязі доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення його позову.

В контексті означеного слід звернути увагу на те, що одним із завдань цивільного судочинства у відповідності до вимог ч. 1 ст. 2 ЦПК України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Таким чином, у даному випадку, за висновками суду, застосування обраного заявником заходу забезпечення позову направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів позивача.

При цьому, дослідивши збалансованість інтересів сторін, суд дійшов висновку, що застосування такого заходу забезпечення позову не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Невжиття таких заходів унеможливить ефективний захист та поновлення прав позивача, у разі, якщо під час розгляду спору у даній справі будуть встановлені факти порушення таких прав, оскільки на даний час відповідач може розпорядитись житловим будинком та земельною ділянкою, з приводу яких існує спір між сторонами.

Зазначене вказує на пов`язаність та адекватність застосування забезпечення позову у справі шляхом накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку, які на даний час належать на праві власності відповідачу.

Щодо зустрічного забезпечення суд вважає, що у застосуванні зустрічного забезпечення немає необхідності, у зв`язку із застосуванням заходів забезпечення даного позову, право володіння та користування земельною ділянкою відповідача жодним чином порушене не буде. Тим більше, забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів - суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, а заходи забезпечення позову такими, що є співмірними з огляду на обсяг пред`явлених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 157, 260, 261, 353-355 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у даній справі задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :06:022:0062, площею 1.9334 га, місцезнаходження: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, яка утворилася в результаті об`єднання земельних ділянок: площею 0,9667 га з кадастровим номером :05:050:0027, місцезнаходження: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада; площею 0,9667 га з кадастровим номером :05:050:0028, місцезнаходження: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада.

Ухвала є виконавчим документом.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання - три роки.

У відповідності до ч. 11 ст. 153 ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд київської області в порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України.

Суддя А.В. Косенко