Справа № 242/1679/21
Провадження 2-з/242/16/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Переясловська Ю.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна.

Крім того, позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову, яка мотивована тим, що ним та відповідачем 24.10.2015 року, під час перебування у шлюбі, було придбано автомобіль FORD FIESTA, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 . Позивач стверджує, що у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу авто: FORD FIESTA, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 як власник зазначена відповідач ОСОБА_1 , однак копія цього свідоцтва у нього відсутня, тому суду її не надано. На даний час у позивача виникла необхідність у зверненні до суду із заявою про забезпечення позову, оскільки маючи на руках правовстановлюючі документи на вказаний автомобіль, ОСОБА_1 може без будь-яких перешкод здійснити продаж вказаного автомобілю на користь будь-якої особи без його згоди, у зв`язку з чим позивач вважає, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, тому просить накласти арешт на зазначений автомобіль.

Крім того, позивач просить суд витребувати від Територіального сервісного центру № 1444 РСЦ ГСЦ МВС в Донецькій області відомості про те, хто є власником зазначеного автомобіля.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 1 ст.151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач при зверненні із заявою про забезпечення позову не надав суду доказів того, що спірний автомобіль належить саме відповідачу.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За таких обставин, суд вважає, що накладення арешту на спірний автомобіль до з`ясування питання про те, кому належить право власності на автомобіль, може призвести до порушення права власності осіб, непричетних до даної справи в тому випадку, якщо автомобіль не належить відповідачу.

Позивач, посилаючись на відсутність у нього документів про те, хто є власником спірного автомобіля, просив суд витребувати відповідну інформацію від Територіального сервісного центру № 1444 РСЦ ГСЦ МВС в Донецькій області.

Отже, суд дійшов висновку про те, що до отримання інформації про власника спірного автомобіля вирішення питання про забезпечення позову в даній справі є неможливим.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, враховуючи, що позивач не обґрунтував належним чином і не підтвердив належними доказами заяву про забезпечення позову, дану заяву слід повернути заявнику.

При цьому, необхідно роз`яснити заявнику, що він не позбавлений права звернутись до суду з аналогічною заяву після з`ясування інформації про те, хто є власником спірного автомобіля.

Керуючись ст. ст.149,150, 153, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна повернути заявнику.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.А. Переясловська