Справа № 366/2435/20
Провадження № 2/366/105/21
РІШЕННЯ

іменем України

10 червня 2021 року Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Гончарука О.П.,

при секретарі Онищенко В.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні в смт. Іванків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до СГВК «Олізарівський», третя особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділення майнового паю в натурі та визнання права власності на майновий пай, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та просить виділити майнового паю в натурі та визнання права власності на майновий пай, мотивуючи позовні вимоги тим, що з 26.11.2013 року по 09.02.2016 року він був обраний головою сільськогосподарського виробничого кооперативу «Олізарівськиц, та надавав СГВК «Олізарівський» фінансову допомогу, а саме купував будівельні та оздоблювальні матьерали для проведення ремонту в приміщеннях, виплачував заробітну платню, закупівлю ГСМ, посівного матеріалу, та було придбано сільськогосподарської техніки на суму 4 млн. грн.

Загальними зборами 26.11.2013р. було прийнято рішення на проведення ревізійною комісією інвентаризацію майна, визначити реальний стан всіх наявних засобів. Вказану інвентаризацію було проведено працівниками управління промислового розвитку Іванківською РДВ 04.11.2013р.

СГВК «Олізарівський» в подальшому було реорганізовано в КСП «Олізарівський» та до структури фонду увійшло майно зазначене у акті від 04.11.2013р.

06.02.2014р. на зборах членів СГВК «Олізарівський» для погашення існуючої заборгованості СГВК «Олізарівський» було прийнято рішення продати з резервного фонду Будинок механізаторів 1990 року за його залишковою вартістю 60310,00 грн., та він купив зазначений будинок механізатора, однак договір купівлі-продажу втратив. Для вказаного будинку механізаторів за його зверненням присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 , що підтверджено рішенням №6 від 03.06.2014р.

У липні 2015 року він виділив в рахунок свого майнового паю приміщення з пайового фонду, які відновлював, реконструйовував, проводив капітальний ремонт та для присвоєння поштових адрес звертався до Олізарівської сільської ради, однак виділити майно відповідно до закону не міг, через юридичну необізнаность.

В 2016 році продав свій майновий пай гр. ОСОБА_6 , після чого його було обрано головою СГВК «Олізарівський», та в 2017 році, він продав позивачу вказаний майновий пай, про що свідчить договір купівлі-продажу майнового паю.

Крім нього, власниками майнових паїв є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які виділили свій майновий пай шляхом звернення до Іванківського районного суду Київської області.

18.02.2020р. він звернувся до голови СГВК «Олізарвський» Прохорова Романа Олександровича з заявою про проведення загальних зборів та вирішення питання видалення в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, однак відповіді на даний час не надійшло.

Просить суд, виділити йому майновий пай в натурі в Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Олізарівський» і визнати право вланості на майновий пай на:

-будинок механізаторів 1990 року за його залишковою вартістю 60310,00 грн.;

-корівник гвардійський на 200 голів 1972 року, залишкова вартість якого на 01.04.2001 рік складає 91703,00 грн.;

-корівник польський на 90 голів 1976 року, залишкова вартість якого на 01.04.2021 рік 152371,00 грн.;

-пункт штучного осіменіння 1977 року, залишкова вартість якого на 01.04.2001 рік 1025,00 грн.;

-навіс для сіна на 500 голів 1983 року, залишкова вартість якого на 01.04.2001 рік 24211,00 грн.;

-майстерня на 12 умовних одиниць сільськогосподарської техніки 1979 року, залишкова вартість якої на 01.04.2001 рік 50139,00 грн.;

-склад запчастин 1983 року, залишкова вартість якого на 01.04.2001 рік 1655,0 грн.;

-навіс для с/г машин 1981 року, залишкова вартість на 01.04.2001 рік 74000,00 грн.;

-навіс ГСМ, залишкова вартість якого на 01.04.2001 рік 603,00 грн.;

-авто ваги (комора) залишкова вартість якої на 01.04.2001 рік 1732,00 грн.;

-авто ваги (ферма) залишкова вартість якої на 01.04.2001 рік 399,00 грн.;

-водонапірна башня 1980 року, залишкова вартість якої на 01.04.2001 рік 12243,00 грн.;

-зерно площадка 1982 року, залишкова вартість якої на 01.04.2001 року 2437,00 грн.

Процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2020 року, головуючим у справі призначено суддю Гончарука О.П.

Ухвалою від 07.10.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 23.11.2020 р.

23.11.2020р. розгляд справи відкладено до 14.12.2020р., у зв`язку з неявкою сторін, що беруть участь у справі.

14.12.2020р. розгляд справи відкладено до 22.01.2021р., у зв`язку з неявкою сторін, що беруть участь у справі.

22.01.2021р. розгляд справи відкладено до 11.02.2021р., у зв`язку з неявкою сторін, що беруть участь у справі.

11.02.2021р. розгляд справи відкладено до 05.03.2021р., у зв`язку з неявкою сторін, що беруть участь у справі.

05.03.2021р. розгляд справи відкладено до 02.04.2021р., у зв`язку з неявкою сторін, що беруть участь у справі.

18.03.2021р. до суду надійшли заперечення СВК «Олізарівський» на позовну заяву.

31.03.2021р. представник відповідача звернулась до суду з клопотанням про залучення співвідповідачів.

02.04.2021р. до суду надійшла відповідь на заперечення від позивача ОСОБА_1

02.04.2021р. розгляд справи відкладено до 08.04.2021р., у зв`язку з неявкою сторін, що беруть участь у справі.

Ухвалою від 08.04.2021р. в задоволенні клопотання відповідача представника відповідача Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Олізарівський» Мінгалєєвої Н.М. - відмовлено.

Ухвалою від 08.04.2021р. в задоволенні заяви представника відповідача про прийняття відзиву на позовну заяву - відмовлено. Закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.05.2021 року.

26.05.2021р. до суду надійшла заява від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог.

Ухвалою від 27.05.2021р. залучено до участі у справі як третьїх осі, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , судове засідання відкладено на 10.06.2021р.

Позиції сторін.

Позивач та його представник в судовому засідання позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві

Представник відповідача - ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на його необґрунтованість.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав суду письмові пояснення, відповідно до яких, просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що він є власником майнового паю, який на підставі рішення Іванківського районного суду Київської області від 26.05.2017р. було належним чином виділено в натурі та визнано право власності на нежитлові будівлі та споруди з числа майна КСП ім.50-Жовтня, а саме на нежитлове приміщення майстерню, загальною площею - 475,5 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстровано в встановленому законом порядку.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала суду письмові пояснення, відповідно до яких, просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що вона є власником майнового паю, який на підставі рішення Іванківського районного суду Київської області від 23.10.2020р. було належним чином виділено в натурі та визнано право власності на нежитлові будівлі та споруди з числа майна КСП ім.50-Жовтня, а саме на нежитлове приміщення склад запчастин 1983 року, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстровано в встановленому законом порядку.

Встановлені судом обставини та застосовані норми права.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з положеннями ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 26.05.2017р. позовна заява ОСОБА_4 до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Олізарівський», ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про витребування майнових паїв із чужого незаконного володіння та виділення майнового паю в натурі задоволена. Витребувані майнові паї із чужого незаконного володіння з боку відповідача, шляхом визнання права власності на майновий пай СГВК «Олізарівський» за ОСОБА_4 , виділивши йому в натурі майно, а саме майстерню (1979 року), залишковою вартістю станом на 01.04.2001 року за даними СГВК «Олізарівський» - 6759 грн. Зазначене рішення набрало законної сили.

На підставі рішення виконавчого комітету Олізарівської сільської ради від 22.08.2017 року за №21 «Про присвоєння поштових адрес» нежитловому приміщенню - склад автозапчастин, 1983 року випуску було присвоєно юридичну адресу: АДРЕСА_2 .

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 23.10.2020р. позовна заява ОСОБА_5 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Олізарівський», третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння, виділення майнового паю в натурі та визнання права власності задоволена. Витребувані майнові паї із чужого незаконного володіння з боку відповідача, шляхом визнання права власності на майновий пай СГВК «Олізарівський» за ОСОБА_5 , виділивши йому в натурі майно, а саме склад автозапчастин, 1983 року випуску, залишковою вартістю станом на 01.04.2001 року за даними СГВК «Олізарівський» - 1655 грн. Зазначене рішення набрало законної сили.

Згідно з вимогами ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство» сільськогосподарський виробничий кооператив «Олізарівський» є правонаступником КСП «Олізарівський», який у зв`язку зі змінами в чинному законодавстві мав первинну назву Колгосп ім. 50-річча Жовтня та з 17.03.2000р. згідно свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності-юридичної особи, перейменований на сільськогосподарський виробничий кооператив «Олізарівський», до якого згідно з ч. 6 ст. 31 ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство» перейшли майнові права і обовязки колишнього підприємства.

Протоколом загальних зборів пайовиків сільськогосподарського виробничого кооперативу Олізарівський від 26.11.2013р. головою СГВК «Олізарівський» - ОСОБА_1 , який запропонував створити ревізійну комісію з членів кооперативу та провести інвентаризацію всіх наявних засобів та визначити їх реальний стан. Після цього дав згоду на викуп розпайованого майна СГВК «Олізарівський», а саме, частину майна до 30.12.2013 року, а решту до 30.11.2014 року, створено ревізійну комісію.

Із виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, керівником сільськогосподарського виробничого кооперативу станом на 31.03.2015р. зазначено ОСОБА_1 .

Актом інвентаризації основних засобів сільськогосподарського виробничого кооперативу «Олізарівський» від 14.11.2013р. проведеної працівниками управління агропромислового розвитку Іванківської РДА, відповідно до якого: навіс для сільськогосподарських марин, 1990 року, вартістю 73132,00 грн. немає в наявності; навіс ГСМ, вартістю 1660,00 грн. завалений (станом на 2013 рік).

Протоколом № 1 зборів членів сільськогосподарського виробничого кооперативу «Олізарівський» від 06.02.2014р. в присутності членів кооперативу ОСОБА_1 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вирішили продати голові кооперативу «Олізарівський» ОСОБА_1 приміщення будинку механізатора по залишковій вартості в сумі 60310 грн. та погасити борги підприємства.

На підставі рішення виконавчого комітету Олізарівської сільської ради від 22.08.2017 року за №21 «Про присвоєння поштових адрес» нежитловому приміщенню - склад автозапчастин, 1983 року випуску було присвоєно юридичну адресу: АДРЕСА_2 .

Однак, з довідки, виданої директором ОСОБА_11 від 10.09.2020р. вбачається, що нежитлове приміщення «Будинок Механізаторів», загальною площею 410,4 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_2 дійсно обліковується на балансі Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Олізарівський» з 1990 року та зазначене нежитлове приміщення не включено до Списку об`єктів нерухомого майна, що підлягає розпаюванню.

Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 233394372 від 20.11.2020р. вбачається, що власником будівлі, Будинку Механізоторів, загальною площею 410,4 кв.м., розташованого за адресю: АДРЕСА_2 є сільськогосподарський виробничий кооператив «Олізарівський».

Судом встановлено, що наказом сільськогосподарського виробничого кооперативу «Олізарівський» від 04.03.2020р. про проведення інвентаризації створено комісію, для проведення повної інвентаризації основних засобів, матеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей з перевіркою їх фактичної наявності та документального підтвердження станом на 04.03.2020р.

Із витягу з Акту інвентаризації основних засобів, матеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей СГВК «Олізарівський» від 05.03.2020р. встановлений і підтверджений факт що наступне майно:

-корівник гвардійський 1972 року, залишковою вартість 277462,00 грн.;

-корівник польський 1976 року, залишковою вартістю 346220,00 грн.;

-пункт штучного осіменіння 1977 року, залишковою вартістю 2984,00 грн.;

-навіс для сіна 1983 року, залишковою вартістю 63274,00 грн.;

-авто ваги (комора) залишковою вартістю 2120,00 грн.;

-авто ваги (ферма) залишковою вартістю 2120,00 грн.;

-водонапірна башта залишковою вартістю 25156,00 грн.;

-земле площадка, залишковою вартістю 14373,00 грн.

Інвентаризаційною комісією було встановлений та підтверджений той факт, що зазначених вище об`єктів нерухомого майна немає в наявності.

Протоколом №1 загальних зборів членів сільськогосподарського виробничого кооперативу «Олізарівський» від 06.02.2016р. прийняти в члени кооперативу Аль-Муфті Самі, та обрали головою кооперативу Аль-Муфті Самі.

Із витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником сільськогосподарського виробничого кооперативу «Олізарівський» станом на 09.02.2016р. зазначено Аль-Муфті Самі.

Разом з тим, з позовної заяви вбачається, що у липні 2015 року позивач самостійно виділив собі в рахунок майнового паю приміщення пайового фонду, які відновлював, руконструйовував, проводив за власний кошт ремонт, а саме на спірні будівлі, які просить виділити на підставі рішення суду.

Крім того, в позовній заяві зазначено, що між позивачем та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу майнового паю на суму 921953,38 грн., після чого він отримав свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Вказаного договору купівлі-продажу суду не надано.

Також встановлено, що відповідно до свідоцтва серія НОМЕР_1 виданого 13.10.2017р. ОСОБА_1 має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ім. 50-річча Жовтня, СГВК «Олізарівський» на суму 921953,38 грн.

Окрім того, суд вважає, що свідоцтво (майновий сертифікат) не є правочином, а є документом, що засвідчує право власника на майновий пай.

Питання реалізації власниками майнових паїв права на одержання цих паїв у натурі чи отримання їх вартості врегульовано, зокрема, ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Указом Президента України від 29 січня 2001 року № 62 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки», постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки».

Відповідно до положень цих правових актів підставою для виділення майнових паїв у натурі чи отримання їх вартості окремими особами є заяви власників майнових паїв про виділення їхнього майна в натурі. Такі заяви розглядаються збори співвласників майнових паїв, які приймають відповідні рішення, що оформляються протоколом зборів співвласників.

Позивачі до зборів власників майнових паїв із заявою про виділ зі складу пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства належних їм паїв в натурі не зверталися і таке питання не було предметом вирішення зборів власника майнових паїв, тому підстав виділення їм такого майна в судовому порядку не має.

Крім того, як безспірно встановлено судом, що суду не надано доказів, що спірне нерухоме майно входить до пайового фонду, а тому не надано підстав його розпаювання.

Отже позивачами не дотримано порядку виділення в натурі майнових паїв, а тому відсутні підстави для задоволення їх позову, як заявленого передчасно.

Визначення структури (складу) паю та відповідного юридичного оформлення ґрунтується на принципі рівності прав і обов`язків сторін. Отже, праву члена КСП вимагати виділення майнового паю відповідає право цього підприємства вирішувати питання складу і структури майнового паю, способу його виділення. Під час реалізації зазначених прав мають враховуватись інтереси обох сторін. При цьому спосіб одержання пайовиком майнового паю (натурою, грішми або цінними паперами) обирається в кожному конкретному випадку з урахуванням як побажань пайовика, так і можливостей підприємства.

Указом Президента України від 29 січня 2001 року № 62 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» передбачено, що виділення майна в натурі проводиться у порядку, розробленому Комісією з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки, та затвердженому зборами співвласників.

Відповідно до Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року N 62, із змінами і доповненнями, майновий пай в натурі може бути отриманий як індивідуально, так і в спільну часткову власність групи осіб. За цим Порядком комісія з організації вирішення майнових питань готує для розгляду на загальних зборах переліки майна для виділення в натурі окремо для кожної з груп співвласників, які виявили бажання отримати свої майнові паї у натурі у спільну часткову власність єдиним комплексом; для виділення майнових паїв особам, які виявили бажання отримати свої паї в індивідуальну власність, та для виділення невитребуваних паїв особам, які з різних причин не прийняли жодного з рішень щодо розпорядження належними їм майновими паями.

Цим же Порядком передбачено, що визначення конкретного майна для виділення окремому власнику чи групі власників майнових паїв може бути здійснене одним із зазначених способів: за структурою пайового фонду, конкретним майном за взаємною згодою співвласників, на конкурсних засадах шляхом проведення аукціону на підставі рішення зборів співвласників, а не судом. Лише спірні питання щодо розподілу майна між співвласниками вирішуються в судовому порядку. Підставою для оформлення права власності на таке майно в установленому порядку є свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП із відміткою про виділення майна в натурі індивідуально та акт приймання-передачі майна.

Повноваженнями вирішувати майнові питання, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки, наділена відповідна комісія, рішення якої оформляється протоколом, що підписується головою і секретарем комісії, а затверджується зборами співвласників у порядку, встановленому співвласниками (п.15 Типового положення про комісію з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177).

Набуття права власності на спільну часткову власність та виділення її в натурі без згоди інших співвласників суперечить ч.1 ст.358, ч.1 ст.328 ЦК України.

Позивач не надали суду затверджене зборами співвласників рішення комісії про виділення йому конкретного майна в натурі, а на відповідача чинним законодавством не покладений обов`язок щодо виконання вимог ч.3 ст.9 Закону України „Про колективне сільськогосподарське підприємство".

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач припинив своє членство в КСП «Олізарівське», і має право на отримання паю в натурі, та тим паче на визнання права власності на спірне майно.

На підставі викладеного, відповідно зі ст.ст. 9, 31 ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Указу Президента України від 29 січня 2001 року № 62 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки», постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до СГВК «Олізарівський», третя особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділення майнового паю в натурі та визнання права власності на майновий пай - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Повний текст рішенні виготовлено 21.06.2021р.

Суддя: О.П. Гончарук