Дата документу 23.04.2021 Справа № 554/4215/20
Провадження № 2/554/290/2021

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2021 року Октябрський районний суд м.Полтави в складі:

головуючого судді Чуванової А.М.

при секретарі Таран В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава заяву судді Октябрського районного суду м.Полтави Чуванової Алли Михайлівни про самовідвід від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міський клінічний пологовий будинок Полтавської міської ради» про стягнення заборгованості по заробітній платі на час звільнення, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

В С Т А Н О В И В :

До Октябрського районного суду м. Полтави надійшов позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міський клінічний пологовий будинок Полтавської міської ради» про стягнення заборгованості по заробітній платі на час звільнення, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні

23 квітня 2021 року суддя Октябрського районного суду м.Полтави Чуванова А.М. заявила самовідвід від розгляду зазначеної справи на підставі п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, з метою недопущення виникнення у сторін сумнівів в її неупередженості та об`єктивності при розгляді справи.

Підставою самовідводу стало те, що вона прямо чи побічно не заінтересована у результатах розгляду даної справи, однак у сторін можуть виникнути сумніви в її неупередженості та об`єктивності при розгляді зазначеної справи, оскільки за заявою ОСОБА_1 про скоєння кримінального правопорушення відносно неї внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Зі змісту ч.1 ст.39 ЦПК України слідує, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно ч.ч.1,2,8,9 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обгрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Разом з тим, при вирішенні питання про обґрунтованість заявленого відводу, суддя керується Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколів до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практикою з Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, відповідно до положення ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» визначено дві вимоги щодо безсторонності суду: по-перше, бути об`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім, тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву в його безсторонності.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так, у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому, суддя вважається безстороннім, якщо не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з п. 4 вказаної статті суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Вищевказана практика Європейського суду з прав людини (справи «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України») підлягає застосуванню як аналогія процесуального права, що відповідає п. 9 ст. 10 ЦПК України.

З метою недопущення виникнення у сторін сумнівів в неупередженості та об`єктивності судді при розгляді даної справи, заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 247 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву судді Октябрського районного суду м.Полтави Чуванової Алли Михайлівни про самовідвід від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міський клінічний пологовий будинок Полтавської міської ради» про стягнення заборгованості по заробітній платі на час звільнення, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити.

Справу передати на розгляд іншому судді, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Чуванова