ПОСТАНОВА

Іменем України

20 квітня 2021 року м. Кропивницький

справа № 2-2090/10

провадження № 22-ц/4809/804/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А.М., Карпенка О.Л.

за участі секретаря Тимошенко Т.О.

учасники справи:

стягувач Публічне акціонерне товариство товариство «УкрСиббанк»,

боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 січня 2021 року у складі судді Бурко Р.В. і

В С Т А Н О В И В:

В січні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капітал») звернулось до суду з заявою та просило замінити вибулого стягувана - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСибанк») на правонаступника - ТОВ «Вердикт Капітал» у справі № 2-2090/10 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0.

Заява мотивована тим, що 23.06.2010 Кіровський районний суд м. Кіровограда ухвалив рішення по справі № 2-2090/10 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0.

08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у Реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить банку на підставі документації, а фактор шляхом надання фінансової послуги банку набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає банку за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченому даним договором.

10.08.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір № 2301/К про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 0.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 січня 2021 року заяву ТОВ «Вердикт Капітал» задоволено.

Замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні, щодо виконання рішення у цивільній справі № 2-2090/10 за позовом акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення сум заборгованості за кредитним договором № 0.

Ухвала суду мотивована тим, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України та ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», заява ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.01.2021 по справі №2-2090/10 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Апеляційна скарга мотивована тим, що звернувшись до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні ТОВ «Вердикт Капітал» надало до суду договір про відступлення права вимоги, проте заявником не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що на виконанні відповідного органу ДВС перебуває відкрите виконавче провадження, щодо примусового виконання виконавчого листа Кіровського районного суду м. Кіровограда № 2-2090 від 18.08.2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» заборгованості в розмірі 2433,51 дол США, що за курсом НБУ відносно гривні еквівалентно 19 441,81 грн.

В свою чергу, ВП 45099302 постановою про закінчення виконавчого провадження від 08.12.2014 закінчено з підстав повного фактичного виконання, тому заява про заміну сторони у виконавчому провадженні на час її подання і розгляду не може бути реалізована, у зв`язку із відсутністю виконавчого провадження, процедури стягнення і втрати статусу стягувача у попереднього кредитора - ПАТ «УкрСиббанк».

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги.

Представники ПАТ «УкрСиббанк», Фортечного ВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області, ТОВ «Вердикт Капітал» та ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглянути справу без їх участі, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до приписів ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 червня 2010 року рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда позов АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором кредиту задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 18.02.2008 у розмірі 2433,51 дол США, що за курсом НБУ відносно гривні еквівалентно 19 441,81 грн, солідарно стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 18.02.2008 у розмірі 41 105,83 дол США, що за курсом НБУ відносно гривні еквівалентно 328 402,64 грн, державне мито у розмірі 1700 грн та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи - 120 грн.

Рішення суду набрало законної сили, у зв`язку із чим було видано виконавчий лист.

08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк», яке виступає правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, за яким ПАТ «Дельта Банк» набуло право грошової вимоги відносно боржників АКІБ «УкрСиббанк», в тому числі до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кредитним договором № 0 від 18.02.2008.

Відповідно договору № 2301/К про відступлення прав вимоги від 10.08.2020 право вимоги за Кредитним договором № 0 від 18.02.2008 перейшло від ПАТ Дельта Банк до ТОВ «Вердикт Капітал».

Згідно з частини першої статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно із статтею 129 Конституції України та статтею 2 ЦПК України однією з основних засад здійснення судочинства в Україні є обов`язковість судового рішення.

За змістом статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.06.2009 №16-рп/2009 виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Обов`язковість виконання судових рішень, як невід`ємна складова частина права громадянина на справедливий суд, встановлена також практикою Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) та відповідними нормами (ст.6, 13, ст.1 Першого протоколу) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Оскільки, виконання судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами та виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

За загальним правилом, суть правонаступництва полягає в переході прав та обов`язків, що особисто не пов`язані з особою, яка вибуває з правовідносин, до іншої особи, яка вступає у спірні правовідносини.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин першої, другої статті 15 Закону сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ.

Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частин першої та другої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Доказами правонаступництва, залежно від підстав виникнення, можуть бути: свідоцтво про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України), передавальний акт комісії з припинення юридичної особи (статті 104, 106 ЦК України), правочин щодо заміни кредитора або боржника у зобов`язанні (статті 512, 513, 520, 521 ЦК України).

Виходячи з наведених норм, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Матеріалами справи підтверджується, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 червня 2010 року позов АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором кредиту задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 18.02.2008 у розмірі 2 433,51 дол США, що за курсом НБУ відносно гривні еквівалентно 19 441,81 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 18.02.2008 у розмірі 41 105,83 дол США, що за курсом НБУ відносно гривні еквівалентно 328 402,64 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АКІБ «УкрСиббанк» судові витрати державне мито у розмірі 1 700 грн та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи 120 грн (а. с. 52-56, 105-110).

За змістом частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Аналіз відомостей, наявних в Єдиному державному реєстрі судових рішень, свідчить, що ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 серпня 2014 року (справа № 2-2046/10, провадження № 6/404/389/14) заяву представника АТ «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження з ТОВ «УкрСиббанк» на АТ «Дельта Банк» задоволено та замінено сторону зведеного виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2-2090, виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда 18.08.2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк» кредитної заборгованості в сумі 114 331,64 грн (а. с. 208).

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції від 17.10.2014 ВП № 45099302 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-2090, виданого 18.08.2010 Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» заборгованості в розмірі 2 433,51 доларів США, що за курсом НБУ відносно гривні еквівалентно 19 441,81 грн (а.с. 60, 186).

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції від 08.12.2014 ВП № 45099302 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2090, виданого 18.08.2010 Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» заборгованості в розмірі 2 433,51 доларів США, що за курсом НБУ відносно гривні еквівалентно 19 441,81 грн закінчено (а. с. 187).

10 серпня 2020 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір № 2301/К про відступлення прав вимоги (а. с. 117-159).

Згідно з пунктом першим зазначеного договору АТ «Дельта Банк» відступає ТОВ «Вердикт Капітал» належні первинному кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього договору.

Додаток № 1 до договору № 2301/К про відступлення прав вимоги від 10.08.2020 містить реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, зокрема й кредитний договір № 0 від 18 лютого 2008 року (а. с. 111-114).

Звертаючись о суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження ТОВ «Вердикт Капітал» просила замінити вибулого стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у справі № 2-2090/10 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором 0.

Проте з матеріалів справи вбачається, що у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа № 2-2090, виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда 18.08.2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк» кредитної заборгованості в сумі 114 331,64 грн відбулась заміна і стягувачем стало АТ «Дельта Банк».

Оскільки заявником не ставиться питання про заміну АТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал», і АТ «Дельта Банк» (яке перебуває в стані припинення) не залучено до участі у справі, вимоги про заміну вибулого ПАТ «УкрСиббанк», яке не є стягувачем у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа № 2-2090 від 18.08.2010, виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда, не можуть бути задоволені.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції не встановив та не перевірив обставини, що мають значення для справи,та дійшов помилкового висновку, про те, що звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України та ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви.

Неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права та неправильне застосування права норм матеріального права відповідно до п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставами для скасування ухвали суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатив 454 грн судового збору, які підлягають стягненню на його користь з ТОВ «Вердикт Капітал».

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 січня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у виконавчому провадженні відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 23.04.2021.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді А. М. Головань

О. Л. Карпенко