Справа № 462/6352/18 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 22-ц/811/203/20 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Крайник Н.П., Ванівського О.М.

при секретарі Ждан К.О.,

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , що діє у своїх інтересах та інтересах малолітньої дочки ОСОБА_3 на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 09 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , треті особи: Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, Львівська міська рада, ДК «Лорта», ОСББ «Надія 36», Орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням гуртожитку шляхом виселення та вселення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до відповідачів про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням гуртожитку шляхом виселення відповідачів з квартири АДРЕСА_1 та вселення позивачів у вказану квартиру. Свої вимоги мотивує тим, що з 2007 року він працює на ДП «Львівський державний завод «Лорта». Спільним рішенням об`єднаного профспілкового комітету та адміністрації ДП «Лорта» №84 від 01.03.2013 року йому виділено кімнату АДРЕСА_1 . На підставі даного рішення 28.08.2013 року він отримав ордер на вселення у вказану кімнату. 04.09.2013 року він зареєструвався у наданій йому для проживання кімнаті, а в подальшому зареєстрував свою доньку. На час видачі йому ордера спірне житлове приміщення було закритим, а ключі від нього знаходилися у родичів особи, яка раніше проживала у цій кімнаті. Після її смерті родичі покійної відповідачі самовільно без жодного дозволу чи рішення, не маючи ордера на вселення, зайняли спірну квартиру. Для вирішення цієї проблеми у кінці 2013 року він звернувся до адміністрації ДК «Лорта», де йому повідомили, що гуртожиток переданий у власність Львівської міської ради. Він неодноразово звертався до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради та Львівської міської ради із заявами щодо вселення у спірну квартиру, однак жодного результату це не дало. Між тим, ордер на вселення у кімнату АДРЕСА_1 і на далі залишається чинним, а його право користування спірним житловим приміщенням законним. Відповідачі вселилися і проживають у спірній кімнаті назаконно, чим чинять йому та його доньці перешкоди у користуванні спірним житлом, що змусило його звернутися за захистом порушеного права до суду. За наведеного просить позов задовольнити.

Рішенням Залізничного районного суду міста Львова від 09 грудня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , треті особи: Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, Львівська міська рада, ДК «Лорта», ОСББ «Надія 36», Орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням гуртожитку шляхом виселення та вселення - відмовлено.

Рішення суду у своїх інтересах та інтересах малолітньої дочки ОСОБА_3 оскаржив ОСОБА_2 . Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу на обставини встановлені в справі №462/4070/15-ц, а саме, що спірний будинок перебуває у власності територіальної громади м.Львова та знаходиться на балансі ЛКП «Сигнівка» з 15.10.2013, тому адміністрація ДК «ЛОРТА» законно видала йому ордер на вселення в спірне житлове приміщення, в якому на момент його видачі ніхто не проживав, оскільки попередній користувач помер в квітні 2013 року. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача на спростування доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 , що діє у своїх інтересах та інтересах малолітньої дочки ОСОБА_3 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Постановляючи оскаржуване рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд виходив з тих обставин, що ОСОБА_2 видано ордер №134 від 28.08.2013 неуповноваженою особою, в зв`язку з чим такий не набув права на вселення та проживання у квартирі АДРЕСА_1 , а відтак реєстрація місця проживання позивача з малолітньою донькою у спірному житловому приміщенні є незаконною. Також суд зазначив, що з вимогами щодо виселення осіб, які вселилися та проживають у гуртожитку без законних на те підставі, вправі звернутися саме власник гуртожитку.

З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 47 Конституції України держава гарантує кожному право на житло. Ніхто не може бути позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ст.9 ЖК УРСР, громадяни мають право на одержання у бестрокове користування у встановленому законом порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних чи громадських організацій. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Правовідносини щодо користування жилою площею у гуртожитках врегульовані окремою главою 4 розділу ІІІ ЖК Української РСР.

Згідно зі статтею 127 ЖК Української РСР для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Відповідно до положень частини другої статті 128 ЖК Української РСР жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу.

Згідно до статті 129 ЖК Української РСР та Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 03 червня 1986 року № 208, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку.

Судом вставлено, що відомчий житловий гуртожиток по АДРЕСА_2 належав ДК «Лорта» та перебував на балансі ДЖКП ДК «Лорта».

Згідно ухвали Львівської міської ради № 1804 від 20.09.2012 р. «Про прийняття у власність територіальної громади м. Львова від ДЖКП ДК «ЛОРТА» гуртожитків на вул. Каховській, 33,35, вул.П.Полтави,36», Львівська міська рада прийняла у власність територіальної громади м. Львова від державного житлово-комунального підприємства державного концерну «ЛОРТА» гуртожитки на АДРЕСА_3 , вул. Каховській,35, вул. П.Полтави,36 у м.Львові.

Згідно наказу Департаменту житлового господарства та інфраструктури № 439 від 19.10.2012 р. «Про затвердження актів приймання-передачі гуртожитків на АДРЕСА_3 , вул.Каховській,35, АДРЕСА_2 від ДЖКП ДК «ЛОРТА» у власність територіальної громади м.Львова» затверджено акти приймання-передачі гуртожитків на АДРЕСА_3 , вул. Каховській,35, АДРЕСА_2 від державного житлово-комунального підприємства державного концерну «ЛОРТА» у власність територіальної громади м. Львова. Відповідно до п. 2 даного наказу Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради наказано здійснити у встановленому порядку приймання-передачу гуртожитків на АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_2 від державного житлово-комунального підприємства державного концерну «ЛОРТА» у власність територіальної громади м. Львова

Згідно акту передачі приймання відомчого житлового фонду у власність територіальної громади м.Львова від 19.10.2012 року, проведено обстеження гуртожитку по АДРЕСА_2 , адміністрація ДЖКП ДК «Лорта» передала, а Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради прийняла документацію на гуртожиток по АДРЕСА_2 .

Встановлено, що у кімнаті АДРЕСА_1 проживала ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки ОСОБА_6 була одинокою та страждала онколоігіним захворюванням до неї з метою догляду переїхав проживати її племінник ОСОБА_4 . Після смерті тітки ОСОБА_4 залишився проживати у кімнаті АДРЕСА_1 , де проживає по даний час.

Спільним рішенням об`єднаного профспілкового комітету та адміністрації ДП «Лорта» №84 від 01.03.2013 року виділено начальнику бюро з технічного нормування праці відділу 565 ОСОБА_2 для проживання кімнату АДРЕСА_5 .

На підставі зазначеного вище рішення ДК «Лорта» видало ОСОБА_2 ордер №134 від 28.08.2013 року на право зайняття жилого приміщення у квартирі за адресою: АДРЕСА_6 .

Відповідно до п. 1,3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» передача та прийняття гуртожитків, що є об`єктами державної власності, у власність територіальних громад здійснюється відповідно до Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Прийняття гуртожитків /як цілісних майнових комплексів/ у власність територіальної громади здійснюється за рішенням відповідної місцевої ради /або за рішенням виконавчого органу місцевої ради з наступним затвердженням цією радою/.

Згідно зі статтями 15, 58 ЖК Української PCP, ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування», виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у межах і в порядку, встановлених законодавством Союзу PCP, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української PCP, на території району, міста, району в місті: здійснюють державний контроль за використанням і схоронністю житлового фонду; здійснюють управління житловим фондом місцевих Рад; здійснюють облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, а також контроль за станом цього обліку на підприємствах, в установах, організаціях, затверджують рішення про взяття громадян за місцем роботи на облік потребуючих поліпшення житлових умов; приймають рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевої Ради, затверджують спільні рішення адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації про надання жилих приміщень у будинках відомчого житлового фонду; здійснюють облік громадян, які бажають вступити до житлово-будівельного кооперативу, затверджують списки осіб, які вступають до житлово-будівельного кооперативу, і рішення загальних зборів членів житлово-будівельного кооперативу про прийом до членів кооперативу та про надання квартири; видають ордери на жилі приміщення, тощо.

На підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Форма ордера встановлюється Радою Міністрів Української РСР.

Отже, ордер на жиле приміщення видається виконавчим комітетом відповідної ради громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, на підставі рішення про надання жилого приміщення і ордер має відповідати формі, встановленій Додатком № 7 до Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених Постановою Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 № 470.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно довідки ЛКП «Сигнівка» від 09.03.2016 року, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано дві особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 15.02.2016 року та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 02.03.2016 року.

ОСОБА_2 після отримання ордеру не зміг вселитися у квартиру АДРЕСА_1 , оскільки таку займав ОСОБА_4 , та його мати ОСОБА_5 , яка періодично користується спірною квартирою.

ОСОБА_2 з своєю дочкою, будучи зареєстрованим в спірному приміщенні, за наявності ордера на вселення не зміг вселитися в таке приміщення у зв`язку з проживанням в ньому ОСОБА_4 .

Згідно інвентаризаційного акту володіння фізичною (фізичними) особою жилим приміщення у гуртожитку, за адресою: АДРЕСА_2 від 28.11.2013 року, у квартирі АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_4 з 1990 р.

Колегія суддів звертає увагу, що предметом розгляду даної справи є усунення перешкод у користуванні спірним житловим приміщенням.

ОСОБА_2 з своєю дочкою, будучи зареєстрованим в спірному приміщенні, за наявності ордера, має право на проживання в такому приміщенні, в той час як у ОСОБА_4 чи в його матері - ОСОБА_5 відсутні будь - які документи на право володіння, користування чи проживання в спірному приміщення чи на вселення у нього.

Колегія суддів звертає увагу, що інвентаризаційний акт володіння фізичною (фізичними) особою жилими приміщеннями у гуртожитку, не є належним і допустимим доказом в підтвердження права на проживання ОСОБА_4 в спірному приміщення.

Враховуючи відсутність у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 документів, які дають право на користування, розпорядження та проживання в спірній квартирі, наявність реєстрації у ОСОБА_2 разом з його донькою ОСОБА_3 в спірному житловому приміщення, а також наявність ордера на вселення, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_3 , в зв`язку з чим рішення Залізничного районного суду міста Львова від 09 грудня 2019 року слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , треті особи: Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, Львівська міська рада, ДК «Лорта», ОСББ «Надія 36», Орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням гуртожитку шляхом виселення та вселення задовольнити та усунути ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перешкоди у користуванні житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення з неї без надання іншого жилого приміщення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і вселити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно ч.1, п.п.1, 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки вимоги позовні вимоги ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_3 підлягають до задоволення, то понесені витрати на судовий збір, пов`язані з розглядом апеляційної скарги слід покласти на відповідачів: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , що діє у своїх інтересах та інтересах малолітньої дочки ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду міста Львова від 09 грудня 2019 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Позов ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , треті особи: Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, Львівська міська рада, ДК «Лорта», ОСББ «Надія 36», Орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням гуртожитку шляхом виселення та вселення задовольнити.

Усунути ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перешкоди у користуванні житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення з неї без надання іншого жилого приміщення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Вселити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі по 1409,6 грн. з кожного з них.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 25 серпня 2021 року.

Головуючий: О.Я.Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

О.М. Ванівський