Справа № 183/5453/20
№ 2/183/1233/21

У Х В А Л А
12 квітня 2021 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої: судді Сороки О.В.,
за участі секретаря судового засідання Устименко М.О.,
розглянувши у судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться вищевказана цивільна справа.
22 березня 2021 року електронною поштою від представника позивача надійшла до суду заява про залишення позовної заяви без розгляду та повернення судового збору.
Суд, вивчивши зміст заяви про залишення позовної заяви без розгляду та повернення судового збору, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 5 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Суд вважає за можливе залишити позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості без розгляду.
Разом із цим, суд вважає не обґрунтованою заяву представника позивача в частині повернення судового збору на підставі ч.3 ст.142 ЦПК України.
Так, згідно із ч. 3 ст.142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
Системноструктурний аналіз наведеної норми цивільного процесуального законодавства дозволяє стверджувати, що нею регламентується порядок та підстави розподілу судових витрат у разі відмови позивача від позову.
Натомість, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).
Таким чином, при залишенні позову без розгляду за заявою позивача вимогами процесуального законодавства не передбачено процедури повернення сплаченої при пред`явленні позову суми судового збору.
З огляду на викладене суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника позивача про залишення позовної заяви без розгляду та повернення судового збору.
Керуючись п. 5 ч. 1 ст.257, ст.260,353,354ЦПК України суд, -
п о с т а н о в и в:
Заяву представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» про залишення позовної заяви без розгляду та повернення судового збору, - задовольнити частково.
Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - залишити без розгляду.
Відмовити у задоволенні заяви представника позивача АТ КБ «Приватбанк» в частині повернення судового збору.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення.

Суддя О.В. Сорока