Справа № 509/3119/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.

при секретарі Сірман Г.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

визнання права власності на житловий будинок в порядку спадщини за законом,-

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2021 року, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив, визнати за ним, право власності на спадковий житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами в порядку спадщини за законом.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер його рідний брат, ОСОБА_3 , після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді житловий будинку з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки розташованої на території Доброолександрівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, масив № НОМЕР_1 , діл. № НОМЕР_2 , масив № НОМЕР_3 , діл. № НОМЕР_4 , з цільовим призначенням, ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Так як спадкоємці першої черги відсутні, у встановленому законом порядку, він звернувся до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області, Куркан Н.Ф., з заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно, але нотаріус роз`яснила, що може видати свідоцтво лише на земельну ділянку, а що стосується будинку, то така можливість відсутня, так як ним не надано правовстановлюючих документів, які посвідчують право власності померлого на спадковий житловий будинок. За таких обставин, вимушений був звернутися до суду.

В судове засідання позивач, ОСОБА_1 , не з`явився, про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки, в свою чергу його представником, через канцелярію суду була надана письмова заява, в якій зазначено, що позов підтримують, просять його задовольнити та провести підготовче засідання суду з ухваленням рішення, за їхньою відсутністю, у зв`язку з визнанням позову відповідачем.

Відповідач, ОСОБА_2 , в судове засідання також не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки, надав через канцелярію суду письмову заяву, в якій повністю визнав позов та просив розглядати справу за його відсутністю.

З урахуванням вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, відповідно до якої, за результатами розгляду підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе, ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши письмові матеріали справи та копії спадкової справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 18 ЦПК України встановлено - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна особа зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно дост.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно ч.3 ст.1268 ЦК України. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно ч.1, ч.5 ст.1268 ЦК України, для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до приписів ст. 263 ЦПК України - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин - суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, з урахуванням досліджених письмових доказів по справі, ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 , виданого та зареєстрованого Овідіопольським районним відділом державної РАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 15.08.2020 року, про що складено відповідний актовий запис № 551, який є рідним братом ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_6 , виданого Новоградківською сільською радою Овідіопольського району Одеської області 07.05.1962 року , актовий запис № 20.

Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який складається в цілому з одного житлового будинку зазначеного на плані технічного паспорту під літ. А, загальною площею 75,7 кв.м., житловою 44,9 кв.м., під літ. а ганок , під літ. Б - навіс, під літ. В сарай, під літ. Г,г гараж з навісом, під літ. Д - Душ, під літ. Е туалет, 1-7 споруди, розташований на земельній ділянці фактичного користування. Також власником вищевказаного будинку, була дружина померлого ОСОБА_5 , (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_7 , від 20.04.1985 року), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтво про смерть серії НОМЕР_8 , виданого та зареєстрованого Овідіопольським районним відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 06.09.2019 року, про що складено відповідний актовий запис № 663, після смерті якої, її чоловік, ОСОБА_3 , фактично прийняв спадщину в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, але не оформив спадкових прав. (Факт прийняття спадщини підтверджується довідкою, виданою Дальницькою сільською радою Овідіопольського району Одеської області від 29.01.2020 року за № 61).

Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

У встановленому законом порядку, він звернувся до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області, Куркан Н.Ф., з заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно, але нотаріус роз`яснила, що може видати свідоцтво лише на земельну ділянку, а що стосується будинку, то така можливість відсутня, так як ним не надано правовстановлюючих документів, які посвідчують право власності померлого на спадковий житловий будинок, а згідно розділу ІІ глави 10 п.4,12,15,4.18 порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України зі змінами, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 22.02.20012 року за № 282/20595, зі змінами від 15.05.2013 року за № 888/5 за відсутністю у спадкоємців необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює їм процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно, суд повинен розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця ,які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п 4.5. Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Відповідно до технічного паспорту, складеного ПП «АРХСТРОЙДОМ» від 17.05.2021 року, спадковий житловий будинок був збудований у 1991 році.

Так відповідно до Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР» від 31.01.1966 р., затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР від 31.01.1966 р., яка діяла до 13.12.1995 р., реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності. Не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах. У випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу: а) при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих бюро технічної інвентаризації складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам.

За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України 2003 року та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Тобто у відповідності до діючого на той час законодавства (станом на 05.08.1992р.) записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на будинки, які розташовані у сільській місцевості.

За змістом зазначених нормативних актів, виникнення права власності на житлові будинки, споруди та інше нерухоме майно не залежало від державної реєстрації цього права.

В підтвердження того, що житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належав ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 та його дружині - ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується письмовими докази, а саме: витягами із по господарських книг № 7 - особовий рахунок НОМЕР_9 , № НОМЕР_4 - особовий рахунок № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 - особовий рахунок № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 - особовий рахунок № НОМЕР_14 , виданої Дальницькою сільською радою у вигляді довідки від 28.08.2020 року за № 370; довідкою з Дальницької сільської ради від 12.05.2021 року за № 162, відповідно до якої, за померлими числиться земельна ділянка фактичного користування, загальною площею 0,18 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; технічним паспортом, складеним ПП «АРХСТРОЙДОМ» від 17.05.2021 року.

Дослідивши матеріали спадкової справи № 4/2020, заведеної приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф., від 29.01.2020 року, суд також встановив, що спадкоємці першої черги дійсно відсутні, а інший спадкоємець другої черги, рідний брат померлого - ОСОБА_2 , (свідоцтво про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 (повторне) актовий запис № 55 від 26.08.1974 року), відмовився від прийняття спадщини в порядку ст. 1273 ЦК України.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню.

При поданні позову позивач сплатив судовий збір в повному обсязі, питання про розподіл судових витрат сторони не ставлять, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2-13,76-80,141,258,263-265,26 ЦПК України, ст.ст. 16,392,1217,1262,1268,1273,1274 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_15 , право власності на спадкове майно в порядку спадщини за законом, після смерті рідного брата - ОСОБА_3 , а саме на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який складається в цілому з одного житлового будинку, зазначеного на плані технічного паспорту під літ. А, загальною площею 75,7 кв.м., житловою 44,9 кв.м., під літ. а ганок, під літ. Б - навіс, під літ. В сарай, під літ. Г,г гараж з навісом, під літ. Д - Душ, під літ. Е туалет, 1-7 споруди.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Бочаров А.І.