Провадження № 2/756/2245/21
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Белоконної І.В.,
за участю секретаря - Одягайло Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Оболонський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини, -
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просив виключити відомості про його батьківство з актового запису № 571 від 09 березня 2011 року про народження ОСОБА_3 , зробленого Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Також позивач просив зобов`язати Оболонський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві внести зміни в актовий запис у книзі лисів актів громадянського стану про народження ОСОБА_3 , та видати нове Свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_4 .
В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 12.04.2016 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб. До реєстрації шлюбу відповідач мала дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком дитини є ОСОБА_5 .
Перебуваючи у шлюбі відповідач розповіла позивачу про те, що батько її дитини, ОСОБА_5 , загинув в автокатастрофі, рухаючись на власному мотоциклі. Відповідач запропонувала позивачу для укріплення сім`ї оформити визнання батьківства над її дитиною.
Позивач повідомляє, що на той момент відповідач була вагітна їхньою спільною дитиною, до того ж йому було дуже прикро від того, що справжній батько дитини відповідача загинув, тому він погодився на оформлення процедури визнання батьківства.
Після оформлення визнання батьківства Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 05.07.2016 було видано нове свідоцтво про народження, в якому вже позивач був батьком дитини відповідача, ім`я якої з ОСОБА_4 було змінено на ОСОБА_3 .
У подальшому спільне життя з відповідачем не склалося і рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 05.07.2018 шлюб між сторонами було розірвано.
Через деякий час після розірвання шлюбу від спільних знайомих позивачу стало відомо, що насправді біологічний батько дитини відповідача живий.
Позивач зазначає, що відповідач вела себе недобросовісно, розповідаючи йому неправдиву історію про батька своєї дитини. Відповідач навмисно ввела його в оману щодо визнання батьківства.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 27 листопада 2020 року за вказаним позовом відкрито провадження.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у зв`язку з тим, що позивач знав в момент реєстрації батьком дитини, що він не є її біологічним батьком.
Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (актовий запис № 571 від 09.03.2011, складений Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві) ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4 , в графі «батько» записаний ОСОБА_5 , в графі «мати» записана ОСОБА_6 (відповідач).
12 квітня 2016 року між відповідачем та позивачем ОСОБА_1 укладено шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві.
05 липня 2016 року Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві повторно видано свідоцтво про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 , в якому змінено його прізвище та по батькові на ОСОБА_3 . Батьками дитини вказані позивач та відповідач.
Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Згідно з ч. 1 ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
У судовому засідання позивач повідомив, що в момент реєстрації його як батька дитини ОСОБА_3 , він знав, що не є її батьком. Зазначені обставини визнавалися та не заперечувалися стороною відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Відповідно до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини вiдповiдно до статей 122, 124, 126 i 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.
Частиною 5 ст. 136 СК України встановлено, що не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.
Беручи до уваги ті обставини, що в момент запису батьком ОСОБА_3 позивачу було відомо, що він не є батьком дитини, однак надав свою згоду про зазначення його батьком, виходячи з вимог ч. 5 ст. 136 СК України, суд вбачає необхідним у задоволенні позовних вимог відмовити.
На підставі ст. 122, 124, 126, 127, 134 і 136 СК України, керуючись ст. 4-5, 12-13, 76, 81, 82, 263-265 ЦПК України, суд,
У задоволенні позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційному суду через Оболонський районний суд міста Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст виготовлено 26 квітня 2021 року.

Суддя: Белоконна І.В.