Дата документу 31.08.2021 Справа № 337/823/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/823/21
Провадження №22-ц/807/2808/21
Головуючий в 1-й інстанції - Сидорова М.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.
суддів:Бєлки В.Ю., Онищенка Е.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 травня 2021 року, ухвалене у м. Запоріжжі (повний текст рішення складено 24 травня 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2021 року до суду надійшов вказаний позов, який позивач ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Усенко А.В., обґрунтовував тим, що 30.07.2020р. о 23.15 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ-DAEWOO», держномер НОМЕР_1 , рухаючись на перехресті вул. Хортицьке шосе та М. Судця в м. Запоріжжі, при виїзді на нерегульоване перехрестя не надав переваги в русі автомобілю «GEELY», держномер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.16.11 ПДР України. Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.08.2020р. ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та до нього застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Постанова набрала законної сили 01.09.2020р. На момент ДТП цивільна відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ «НАСК «Оранта») на підставі полісу серії АР №007767497, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну становить 130000,00 грн., розмір франшизи - 1500,00грн. Відповідно до розрахунку страхового відшкодування проведеного страховою компанією вартість страхового відшкодування складає 40304,09грн., а згідно з ремонтною калькуляцією вартість ремонту транспортного засобу позивача становить 76385,82грн. Страховик відшкодував позивачу 40304,10 грн. розміру матеріального збитку з врахуванням зносу деталей, що підтверджується заявою про видачу готівки №107 від 11.09.2020р., в межах ліміту відповідальності без врахування розміру франшизи. 29.12.2020р. позивач відремонтував автомобіль на загальну суму 63125,00 грн., що підтверджується актом №91-150-D здачі-приймання виконаних робіт від 29.12.2020р. та квитанціями №11 від 09.09.2020р. на суму 15000,00 грн. та №12 від 29.12.2020р. на суму 48125,00грн. Оскільки вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталась з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то позивач просив стягнути з відповідача, як з винної особи, різницю між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням, яка становить 22820,91 грн. Вимоги про стягнення моральної шкоди позивач обґрунтував тим, що у зв`язку із завданням йому матеріальної шкоди внаслідок пошкодження майна, йому також завдано моральної шкоди, яка полягає у порушенні нормального укладу життя, душевних переживаннях, постійних пошуках грошових коштів задля відновлення автомобіля. Завдану моральну шкоду оцінює у 5000,00грн.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 травня 2021 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 22820,90 грн. та моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн., а всього 23820 (двадцять три тисячі вісімсот двадцять) гривень 90 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) сплачений судовий збір в розмірі 777 (сімсот сімдесят сім) гривень 43 копійки.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду в частині стягнення матеріальної шкоди, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати в частині стягнення матеріальної шкоди та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог позову у цій частині.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те що, автомобіль зазначений у акті здачі-приймання виконаних робіт від 29 грудня 2020 року відмінний від автомобіля за протоколом огляду, це свідчить що страхова компанія оглядала один автомобіль, а ремонтувала інший, що вказує на недоведеність позовних вимог.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими. В зв`язку з наведеним, просять апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.07.2020р. о 23.15 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ-DAEWOO», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись на перехресті вул. Хортицьке шосе та М. Судця в м. Запоріжжі, при виїзді на нерегульоване перехрестя не надав переваги в русі автомобілю «GEELY», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення, чим порушив вимоги п.16.11 ПДР України.Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.08.2020р. ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та до нього застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Постанова набрала законної сили 01.09.2020р.

Обставини, встановлені постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.08.2020р. зокрема, чи мало місце ДТП та чи вчинено воно з вини відповідача ОСОБА_1 , не підлягають доказуванню при розгляді даної справи, яка стосується цивільно-правової відповідальності за наслідки цих дій.

Транспортний засіб марки «GEELY», модель «JL7162», тип - легковий седан, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 , VIN - НОМЕР_5 , чорного кольору, номерний знак НОМЕР_2 належить на праві власності позивачу ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ПАТ «НАСК «Оранта» на підставі полісу серії АР №007767497. Страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну становить 130000,00 грн., розмір франшизи - 1500,00 грн.

За результатами огляду транспортного засобу «GEELY», номерний знак НОМЕР_2 , оформленого протоколом (актом) від 13.08.2020р., та згідно з ремонтною калькуляцією від 17.08.2020р., страховою компанією ПАТ «НАСК «Оранта» була визначена вартість ремонту транспортного засобу позивача в сумі 76386,82 грн.

26.08.2020р. ПАТ «НАСК «Оранта» склало страховий акт №ОЦВ-20-08-31822/1 та здійснило розрахунок страхового відшкодування, відповідно до яких страхове відшкодування здійснено з врахуванням зносу деталей, що змінюється, та з відрахуванням франшизи, та становить 40304,09грн.

Відповідно до заяви на видачу готівки №107 від 11.09.2020р., ПАТ «НАСК «Оранта» виплатило позивачу ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 40304,10 грн.

Згідно з актом №91-150-D здачі-приймання виконаний робіт від 29.12.2020р. та додатком до акту №91-150-D, наданих ФОП ОСОБА_3 , вартість виконаних робіт та послуг по ремонту автомобіля «GEELY JL7162», номерний знак НОМЕР_2 , становить 63125,00 грн.

Відповідно до товарного чеку №11 від 09.09.2020р. ОСОБА_2 сплатив ФОП ОСОБА_3 за ремонт автомобіля 15000,00грн., відповідно до товарного чеку №12 від 29.12.2020р. ОСОБА_2 сплатив ФОП ОСОБА_3 за ремонт автомобіля 48125,00грн.

Задовольняючи частково вимоги позову, суд першої інстанції виходив з того, що виплачений позивачеві ПАТ «НАСК «Оранта» розмір страхового відшкодування в сумі 40304,10 грн. не покриває вартості відновлювального ремонту автомобіля, а тому вимоги позову в частині стягнення з ОСОБА_1 , як особи, винної у скоєнні ДТП, на користь потерпілої особи ОСОБА_2 , різниці між фактичним розміром заподіяної позивачеві матеріальної шкоди і сумою страхового відшкодування, виплаченого страховиком, яка становить 22820,90 коп. (63125,00 грн. - 40304,10 грн.) є обґрунтованими та доведеними. Через винну протиправну поведінку відповідача порушився звичний спосіб життя позивача та він вимушений був докладати додаткових зусиль для його організації, а тому позивачу завдано моральної шкоди, розмір якої, задовольняючи вимоги позову частково, суд визначив у розмірі 1000,00 грн.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду виходячи з наступного.

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом частини першої статті 28, статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Таким чином, обов`язком страховика є відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, тому за обставин цієї справи у страховика не виникло обов`язку повного відшкодування шкоди в межах ліміту відповідальності.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2019 року у справі № 676/518/17 (провадження № 61-8307св18) вказано, що "відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати)".

Установивши, що розмір шкоди, завданої позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_1 , перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що визначення вартості ремонту транспортного засобу здійснено на підставі документу, складеного відносно іншого автомобіля, є не спроможними, оскільки не підтверджені належними доказами. У акті огляду ТЗ від 13.08.2020 року зазначено марку автомобіля та держномер, який збігається з відповідними даними у акті здачі-приймання виконаних робіт від 29 грудня 2020 року. Крім того, перелік пошкоджень зазначених у акті огляду відповідає за характером роботам з ремонту транспортного засобу у акті від 29.12.2020 року.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 травня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 31 серпня 2021 року.

Головуючий, суддя-доповідач С.В. Кухар

Судді: В.Ю. Бєлка

Е.А. Онищенко