Справа № 289/1944/20
Номер провадження 2/289/153/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2021 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Мельника О.В., з секретарем судових засідань Грабіною К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщеням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи вимоги тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 з 13.09.2019 року. За даною адресою зареєстроване місце проживання її онука ОСОБА_2 , однак фактично з травня 2015 року в житловому будинку відповідач не проживає, а проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Відтак позивач вважає, що ОСОБА_2 втратив право користування даним житлом.

Отже, ОСОБА_1 просить захистити її права та усунути перешкоди у користуванні житлом шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивач в судове засідання не з`явилася. Представник позивача адвокат Нагорна Т.І. подала заяву про розгляд справи без її з позивачкою участі, позовні вимоги підтримує та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбачений законом спосіб. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає, однак відзив на позовну заяву з доказами до нього та заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подав.

Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.09.2019 року.

Згідно запису по господарській книги № 1 за 2016-2019 рр., будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_1 що підтверджується довідкою № 355 від 07.08.2019 р., виданою виконавчим комітетом Заболотської сільської ради Радомишльського району Житомирської області.

Відповідно до довідки № 275 від 06.10.2020 року, виданої виконавчим комітетом Заболотської сільської ради Радомишльського району Житомирської області за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані наступні особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 .

За даними актів обстеження житлово-побутових умов від 25.07.2018 року та від 06.10.2020 року відповідач ОСОБА_5 не проживає в житловому будинку АДРЕСА_1 , його особистих речей в будинку не має та не проживає з 01.05.2015 року.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_6 вбачається, що відповідач ОСОБА_5 не проживає у будинку позивача з 01.05.2015 року.

Відповідач доказів на спростування доводів позивача до суду не подав.

Відповідно до змісту ст.16 ЦК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право.

Правовідносини, що склалися між сторонами є житловими і врегульовані ст.ст. 71, 72 ЖК України.

Згідно ст.163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і межах строків, встановлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої та частиною четвертою ст.71 цього кодексу.

Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору - судом.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з частиною першою, другою статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За змістом частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи, або її представника, що подається до органу реєстрації, судового рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

З вищенаведеної норми Закону слідує, що рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 263-265,268,280-284 Цивільно-процесуального Кодексу України, ст. ст. 317, 319, 321, 405 ЦК україни, ст.ст. 71-72,163 ЖК України,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщеням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на, ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя О. В. Мельник