КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№22-ц/824/6586/2021
У Х В А Л А

23 квітня 2021 року місто Київ

справа № 379/138/21

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 25 лютого 2021 року про задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа, постановлену під головуванням судді Музиченко О.О., у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа, боржник: ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 25 лютого 2021 року заяву ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа задоволено.

Повний текст ухвали складено 25 лютого 2021 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 05 березня 2021 року подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 березня 2021 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 25 лютого 2021 року залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме: для сплати судового збору у розмірі 454 грн. та надання до апеляційного суду оригіналу квитанції про сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала Київського апеляційного суду від 23 березня 2021 року направлялася відповідачу ОСОБА_1 за адресою, яка була ним зазначена в апеляційній скарзі: АДРЕСА_1 та була отримана за довіреністю 01 квітня 2021 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.57).

14 квітня 2021 року на адресу Київського апеляційного суду ОСОБА_1 було направлено заяву на виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 23 березня 2021 року з оригіналом квитанції про сплату судового збору у розмірі 454 грн.

У вказаній заяві ОСОБА_1 зазначав, що судом було надано 10 днів на усунення недоліків по сплаті судового збору та залишено справу без руху. Ухвалу суду від 23 березня 2021 року було отримано його матір`ю по дорученню 01 квітня 2021 року, оскільки він перебував у справах в місті Києві. Зазначав, що в той же час був введений режим посиленого карантину. Посилався на те, що у матері телефон не підтримує будь-які месенджери і вона не мала можливості переслати йому фото ухвали, оскільки телефон кнопковий. Вказував, що як тільки знайомі громадяни їхали до міста Києва, вона і передала з ними текст ухвали та він одразу після отримання сплатив квитанцію.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього кодексу застосовуються положення ст.185 цього кодексу.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала Київського апеляційного суду від 23 березня 2021 року, яка направлялася відповідачу ОСОБА_1 була отримана за довіреністю 01 квітня 2021 року, а відтак, ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали - до 12 квітня 2021 року (включно) повинен був усунути недоліки апеляційної скарги.

Проте, заяву на виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 23 березня 2021 року ОСОБА_1 було направлено лише 14 квітня 2021 року, тобто з пропуском строку встановленого ухвалою Київського апеляційного суду від 23 березня 2021 року.

Нормами ЦПК України передбачено, що поновлення строку для вчинення процесуальної дії здійснюється судом лише за заявою учасника справи.

Разом з тим, з заявою чи з клопотанням про поновлення строку на для усунення недоліків апеляційної скарги на ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 25 лютого 2021 року ОСОБА_1 не звертався, а можливість вирішення цього питання при відсутності його заяви про поновлення строку, за власною ініціативою суду, законом не передбачена.

Відповідно до положень ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Оскільки ОСОБА_1 не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали - до 12 квітня 2021 року (включно) та не подав заяву або клопотання про поновлення строку на для усунення недоліків апеляційної скарги на ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 25 лютого 2021 року, а тому згідно з ст.185 ЦПК України апеляційна скарга підлягає поверненню.

На відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може бути обмежено, зокрема задля забезпечення нормального функціонування судової системи. Це включає часові обмеження, фінансовий тягар, вимоги щодо форми звернення тощо.

Так, прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Крім того, як наголошує у своїх рішенням Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає апелянту повторно звернутися з апеляційною скаргою, оформленою відповідно до вимог ст.356 ЦПК України.

У зв`язку з наведеним, повернення апеляційної скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, апелянт має право повторного звернення до суду із апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст.127, 185, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 25 лютого 2021 року про задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа, постановлену під головуванням судді Музиченко О.О., у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа, боржник: ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів визнати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: