Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 2-7043/10
Провадження № 2-зз/711/33/21
У Х В А Л А

31 серпня 2021 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Позарецької С.М.,

при секретарі - Осадчої А.Ю.,

за участю представника

заявника адвоката Драченка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі №2-7043/2010, -

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Драченка В.В., звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси із заявою про скасування заходів забезпечення позову, в якій просить, скасувати тимчасове забезпечення у праві виїзду за межі України, застосоване щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.11.2010 року у справі №2-7043/10.

В обґрунтування заявлених вимог, вказує, що 13 вересня 2020 року в пункті пропуску для автомобільного сполучення через державний кордон «Ягодин», вперше прийнято рішення про відмову у перетинанні кордону на виїзд з України ОСОБА_1 , у зв`язку невиконанням ним зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням ухваленим Придніпровським районним судом міста Черкаси від 22.02.2011 року у справі № 2-7043 та наявністю тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, ухваленого Соснівським районним судом міста Черкаси від 12.08.201 1 року у справі № 6-290/11.

Зазначає, що ухвалою Придніпровського районного суду міста Черкаси у справі №711/7461/20 від 21 грудня 2020 року - скасовано тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, застосоване щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ухвалою Соснівського районного суду міста Черкаси від 12 серпня 2011 року у справі № 6-290/1 1.

26 травня 2021 року на міжнародному автомобільному пункті пропуску «Краківець», ОСОБА_1 відмовлено в перетині державного кордону України, на підставі ухвали Придніпровського районного суду міста Черкаси від 16.11.2010 року у справі № 2-7043-10.

Крім того, звертає увагу, що на запит представника заявника, Придніпровський районний суд м.Черкаси відповіддю № 15/77/21-вих/2-7043/10 від 30.06.2021 року, повідомив про знищення справи № 2-7043-10 та наявності лише оригіналу судового рішення.

Представником заявника було направлено два адвокатські запити на адресу Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України та отримано відповідь з алгоритмом дій щодо порядку скасування обмеження у виїзді за кордон та безпосередньо судове рішення, яке забороняє ОСОБА_1 покидати межі України.

Окремо зазначає, що ухвалою суду від 21.12.2020 року у справі № 711/7461/20 скасовувалось обмеження у виїзді за кордон ОСОБА_1 саме на виконання рішення у справі 2-7043.

Вказує, що станом на 21 липня 2021 року в Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутні дані про наявність відкритих виконавчих проваджень, де боржником є ОСОБА_1 , а стягувачем - АТ КБ «Приватбанк».Тож, за вказаних обставин, вважає, що на даний час вказане обмеження порушує право боржника на свободу пересування.

Вказана вище заява прийнята та призначена до судового розгляду.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, хоча судом був належним чином повідомлений про місце, дату та час судового засідання.

Представник заявника, адвокат Драченко В.В. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав. Вважає, що слід скасувати заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.11.2010 року по справі №2-7043/10.

Так, зазначив, що ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.11.2010 року по справі №2-7043/10 йому надано Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, так як у вказаному суді цивільну справу за №2-7043/10 знищено, у встановленому законом порядку. На виконанні в органах державної виконавчої служби відсутнє виконавче провадження, що стосувалось би виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі 22.02.2011 року у справі №2-7043/10. Протягом вже 10 років органи ДВС не вчиняють ніяких виконавчих дій щодо виконання судового рішення, про яке йшлося. З часу ухвалення судового рішення від 16.11.2010 року, яким вжито заходи забезпечення позову у виді тимчасового обмеження у виїзді за межі України без вилучення закордонного паспорта або іншого документа ОСОБА_1 , минуло вже 11 років, а тому це не є тимчасовим заходом, а розглядається вже як порушення права ОСОБА_1 на вільне пересування.

Представник АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, судом повідомлявся у встановленому законом порядку про місце, день та час розгляду справи. Надав суду заяву 30.08.2021 року, з якої вбачається прохання перенести дату розгляду даної справи, у зв`язку з передачею матеріалів позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до Департаменту претензійно-позовної роботи АТ КБ «Приватбанк».

Між тим, судом не визнані поважними причини неявки в судове засідання представника АТ КБ «Приватбанк», що зазначені у заяві, і суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника АТ КБ «Приватбанк».

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали заяви про скасування заходів забезпечення позову від 21.07.2021 та справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, зважаючи на наступне:

як вбачається з матеріалів справи, відповідно до рішення №489 старшої зміни прикордонних нарядів в ППр «Ягодин» ОСОБА_2 про відмову у перетинанні державного кордону України громадянину України від 13.09.2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , документ, що посвідчує особу серії НОМЕР_2 , відмовлено у перетинанні державного кордону України з огляду на те, що останній відмовляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, а саме, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.11.2010 року №2-7043/10, ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 12.08.2011 року у справі №6-290/11.

Згідно ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.12.2020 року по справі №711/7461/20 (провадження №6/711/267/20), скасовано тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянину України ОСОБА_1 , застосоване відносно нього відповідно до ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.08.2011 року.

Як вбачається з рішення №4 від 26.05.2021 року інспектора прикордонної служби 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби Міжнародного автомобільного пункту пропуску «Краківець» (тип А) Вдовіна М., Кузьмінову О.А. відмовлено у перетинанні державного кордону на виїзд з України, у зв`язку з наявністю у базі даних ДПС України відомостей про зазначену особу, а саме: на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.11.2010 року по справі №2-7043/10 ОСОБА_1 тимчасово обмежено у праві виїзду з України, відповідно до п.5 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

На запит адвоката Драченка В.В. №28-07 від 01.07.2021 року, Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України повідомив, що станом на 07.07.2021 року в органах охорони державного кордону України продовжує виконуватися ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.11.2010 року по справі №2-7043/10, якою суд за заявою АТ КБ «Приватбанк» про забезпечення позову, тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України гр. України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання обов`язків за кредитним договором.

Зазначена ухвала суду досліджена судом при прийняття відповідного рішення. Так, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.11.2010 року по справі №2-7043/10, задоволено заяву ПАТ КБ «Приватбанк» про забезпечення позову. Вирішено: тимчасово обмежити у виїзді з України без вилучення закордонного паспорта або іншого документа відповідачів ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_3 виданий Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області 21.12.1995р., що зареєстрований у АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , громадянку України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_4 , виданий Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області 22.12.2000р., що зареєстрована у АДРЕСА_1 , код НОМЕР_5 .

Крім того, слід зазначити, що заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.12.2010 року по справі №2-7043/10 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за період з 08.04.09 р. по 12.10.10 р. по кредитному договору №145м/2007 від 18.12.2007 року в сумі 6960 (шість тисяч дев`ятсот шістдесят) доларів США, що еквівалентно 55052 (п`ятдесят п`ять тисяч п`ятдесят дві грн.) 90 коп. станом на 12.10.10 р. та 250 грн. Вирішено питання про судові витрати.

На час розгляду справи за заявою цивільна справа №2-7043/10 знищена за терміном зберігання.

Оскільки обмеження за цією ухвалою суду встановлювалися не за поданням державного виконавця (приватного виконавця), а в порядку ст.ст.151-153 ЦПК України (в редакції ЦПК України, яка діяла на час прийняття судового рішення) за заявою про забезпечення позову, то суд вважає, що слід скасувати ухвалу суду про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, в т.ч. коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

На даний час, як на думку суду, є невиправданим застосування такого заходу забезпечення позову, враховуючи час, який минув з дня її винесення. При цьому, слід згадати і практику ЄСПЛ, який зазначив, що є порушенням прав і свобод людини у зв`язку наявністю у законодавстві норми, яка дозволяє встановлювати необмежені по часу заборони на виїзд з країни з-за наявністю факту непогашеної заборгованості. Крім того, в разі, якщо на даний час ОСОБА_1 не виконується судове рішення про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором на користь банківської установи, то відповідно державний (приватний) виконавець, в провадженні якого знаходиться (якщо знаходиться) виконавче провадження, має право звернутися до суду з відповідним поданням (заявою), згідно ст. 441 ЦПК України про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Відповідно до частин 1, 4 статті 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Отже, з`ясувавши обставини справи, досліджені докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 158, 259, 268, 260, 353, 354, 431 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Заяву задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2010 року у справі №2-7043/2010р. в частині тимчасового обмеження у виїзді з України без вилучення закордонного паспорту або іншого документу ОСОБА_1 , гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області 21.12.1995р., що зареєстрований: АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення через суд першої інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Під час дії карантину,встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст судового рішення складено 01.09.2021.

Головуючий: С. М. Позарецька