Ухвала

01 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 369/4357/19

провадження № 61-13818ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротуна В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Усатенком Денисом Анатолійовичем, на постанову Київського апеляційного суду від 17 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київоблгаз» про визнання неправомірними та скасування Протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення та Акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) обсягу та об`єму природного газу і його вартості,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Київоблгаз» (далі - ПАТ «Київоблгаз»), у якому просив визнати неправомірним та скасувати протокол № 841 від 15 листопада 2018 року засідання комісії ПАТ «Київоблгаз» з розгляду акту від 12 жовтня 2018 року № 4429 про порушення вимог кодексу; визнати неправомірним та скасувати акт-розрахунок від 15 листопада 2018 року, складений комісією ПАТ «Київоблгаз» про нарахування суми збитків, завданих порушеннями споживача ОСОБА_1 у розмірі 138 990,67 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 18 квітня 2002 року він став власником будинку АДРЕСА_1 . На момент придбання будинку останній був відключений від газо- та електропостачання, оскільки попередні власники не сплачували плату за вказані послуги. У 2002 році він подавав до Ірпінського відділення Києво-Святошинського ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» заявку на підключення до газорозподільної системи та уклав договір про розподіл газу, в результаті чого до даного житлового будинку відновилось газопостачання. 11 жовтня 2018 позивач відчув на подвір`ї сильний запах газу та викликав аварійну газову службу, яка, обстеживши газові комунікації, не виявила витоку. Відкопавши на подвір`ї газову трубу до глибини 60-70 см було виявлено, що до даної труби було врізано шматок труби, який був заглушений. Позивачу про вказане несанкціоноване втручання нічого не відомо. 12 жовтня 2018 року представники Ірпінського відділення Києво-Святошинського ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» склали акт про порушення № 4429. Крім того, було здійснено демонтаж лічильника газу для проведення експертизи. На підставі вказаного акту протоколом комісії з розгляду актів про порушення вимог кодексу про ГРМ № 841 від 15 листопада 2018 року підрозділом Києво-Святошинського ПАТ «Київоблгаз» було задоволено клопотання щодо проведення нарахування за наявність несанкціонованого газопроводу стосовно ОСОБА_1 . Актом-розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 15 листопада 2018 року йому було розраховано суму завданих збитків у розмірі 138 990,67 грн. Позивач вказував, що відповідачем не доведено, що саме він здійснив несанкціоноване під`єднання, а тому вважав, що протокол та акт-розрахунок підлягають скасуванню.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 жовтня 2020 року позов задоволено.

Визнано неправомірним та скасовано протокол № 841 від 15 листопада 2018 року засідання комісії ПАТ «Київоблгаз» з розгляду акту від 12 жовтня 2018 року № 4429 про порушення вимог кодексу. Визнано неправомірним та скасовано акт-розрахунок від 15 листопада 2018 року, складений комісією ПАТ «Київоблгаз» про нарахування суми збитків, завданих порушеннями споживача ОСОБА_1 , в розмірі 138 990,67 грн.

Рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «Київобгаз» від 28 березня 2019 року було змінено тип товариства з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство та найменування Товариства на Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз».

Постановою Київського апеляційного суду від 17 червня 2021 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 жовтня 2020 року скасовано та постановлено нове судове рішення, за яким ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

16 серпня 2021 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Усатенка Д. А. звернувсядо Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 17 червня 2021 року, в якому просив рішення суду апеляційної інстанції скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом касаційного оскарження є судове рішення, ухвалене у справі за позовом про визнання неправомірним та скасувати протоколу засідання комісії ПАТ «Київоблгаз» з розгляду акту про порушення вимог кодексу; визнання неправомірним та скасування акту-розрахунку, складеному комісією ПАТ «Київоблгаз» про нарахування суми збитків, завданих порушеннями споживача у розмірі 138 990,67 грн.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Справа № 369/4357/19 не є справою з ціною позову, що станом на 01 січня 2021 року перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00 грн х 250 = 567 500,00 грн).

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, а також значення справи для сторін і суспільства, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, яка поширюється й на касаційне провадження.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків також не встановив.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. При цьому право на суд не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, і такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року та пункт 27 рішення у справі «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Усатенком Денисом Анатолійовичем, на постанову Київського апеляційного суду від 17 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київоблгаз» про визнання неправомірними та скасування Протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення та Акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) обсягу та об`єму природного газу і його вартості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

В. М. Коротун