Справа № 132/2746/21
Провадження № 2-о/132/74/21
РІШЕННЯ

Іменем України

02.09.2021 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Аліменко Ю.О.

секретаря Безулої К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа Калинівська міська рада Вінницької області) про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства. Свої вимоги мотивує тим, що вона ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лісова Лисіївка Калинівського району Вінницької області. ЇЇ батьками були: мати - ОСОБА_3 , батько - ОСОБА_4 .

В свідоцтві про народження заявниці серії НОМЕР_1 , виданому 01.11.1963 року Лісово-Лисіївською сільською радою Калинівського району Вінницької області, актовий запис №76 від 1.11.1963 року, записана лише мати ОСОБА_3 , в графі батько - стоїть прочерк. Хоча фактично батьком заявниці був ОСОБА_4 . По-батькові заявниці вказано за іменем батька « ОСОБА_5 ».

ІНФОРМАЦІЯ_2 батько заявниці ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке заявниці має намір оформити як спадкоємиця за заповітом.

Однак для того, щоб заявниця, як донька померлого, а значить родичка 1 ступеня споріднення могла бути звільнена від сплати податку при оформленні спадщини вимушена звертатись в суд з заявою про встановлення факту батьківства ОСОБА_4 відносно неї.

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою за вх. № 8587/21 від 02.09.2021 року про розгляд справи без її участі, та підтримання заявлених вимог.

Представник заінтересованої особи уповноважений представник Калинівської міської ради Вінницької області Трохименко М.В. в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лісова Лисіївка Калинівського району Вінницької області. ЇЇ батьками були: мати - ОСОБА_3 , батько - ОСОБА_4 .

В свідоцтві про народження заявниці серії НОМЕР_1 , виданому 01.11.1963 року Лісово-Лисіївською сільською радою Калинівського району Вінницької області, актовий запис №76 від 1.11.1963 року, записана лише мати ОСОБА_3 , в графі батько - стоїть прочерк. Хоча фактично батьком заявниці був ОСОБА_4 . По-батькові заявниці вказано за іменем батька « ОСОБА_5 ».

Мати заявниці ОСОБА_3 , 1924 року народження, з 1955 року проживала в фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4 , 1936 року народження. Проживали вони та були зареєстровані спочатку в старому будинку в АДРЕСА_1 . Факт їхнього сумісного проживання та реєстрації за одною адресою підтверджується випискою із по господарської книги №5 Лісоволисіївської сільської ради Калинівського району Вінницької області за 1955-1957 роки. Батько заявниці працював різноробочим в будівельній бригаді місцевого колгоспу «Перемога» в с. Лісова Лисіївка Калинівського району Вінницької області, а мати заявниці в цьому ж колгоспі теж робочою. Батьки заявниці за спільно нажиті кошти і спільною працею в 1958 році побудували новий будинок за цією ж адресою, весь час проживали в ньому, вели спільне господарство та були в ньому зареєстровані до дня своєї смерті, що підтверджується виписками із по господарської книги № 5 Лісоволисіївської сільської ради Калинівського району Вінницької області за 1958-1960 роки, виписками з по господарської книги Лісоволисіївської сільської ради Калинівського району Вінницької області № 14 за1961-1963 роки, 1964-1966 роки, 1967-1970 роки, 1971-1973 роки, випискою з по господарської книги Лісоволисіївської сільської ради Калинівського району Вінницької області № 11 за 1974-1976 роки, та випискою з по господарської книги Лісоволисіївської сільської ради Калинівського району Вінницької області №8 за 1986-1990 роки.

Від сумісного проживання у батьків заявниці народилася 5 дітей: ОСОБА_6 , 1956 року народження, ОСОБА_7 , 1957 року народження, ОСОБА_8 1959 року народження, ОСОБА_9 , 1961 року народження та заявниця, ОСОБА_2 , 1963 року народження. Батьки та діти проживали та були зареєстровані разом в вищевказаному будинку, що також підтверджується вищевказаними виписками з по господарських книг Лісоволисіївської сільської ради Калинівського району Вінницької області. Батьки заявниці постійно виховували та утримували всіх своїх 5 дітей, в тому числі і заявницю. З своїми батьками заявниця проживала в будинку АДРЕСА_1 та була там зареєстрована до 1981 року, до свого повноліття, що також підтверджується вищевказаними виписками з по господарської книги. Батько заявниці ОСОБА_4 завжди визнавав її своєю донькою, піклувався про неї, відносився до заявниці з особливою теплотою та увагою. Вони разом святкували всі свята, заявниця постійно відвідувала своїх батьків, допомагала їм по господарству, садили та обробляли присадибну земельну ділянку, проводили ремонтні роботи в будинку.

Мати заявниці ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 батько заявниці ОСОБА_4 також помер.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в АДРЕСА_1 ,на присадибну земельну ділянку за цією ж адресою та земельну ділянку площею 2,2637 га у межах згідно з планом для ведення товарного сільгоспвиробництва, розташовану на території Лісоволисіївської сільської ради Калинівського району Вінницької області, що належала померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД №408578,виданого 14.12.2007 року Калинівською районною державною адміністрацією Вінницької області, на підставі розпорядження Калинівської районної державної адміністрації №436 від 25.09.2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 08.

Згідно заповіту, посвідченого 01.08.2008 року секретарем виконкому Лісоволисіївської сільської ради Калинівського району Вінницької області, зареєстрованого в реєстрі за № 426 батько заявниці ОСОБА_4 заповідав заявниці, як своїй доньці, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, в тому числі все те, що буде належати йому на день смерті. На момент смерті батька заповіт не змінено і не відмінено.

В передбачений законом 6-міячний термін заявниця, як єдина спадкоємиця за заповітом відповідно до ст. 1969 ЦК України прийняла спадщину на майно свого померлого батька, звернувшись 31.05.2021 року з відповідною заявою в Калинівську державну нотконтору Вінницької області по місцю відкриття спадщини. Даний факт підтверджується витягом № 64965844 від 31.05.2021 року, виданим Калинівською державною нотконторою про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкової справи №67739956.

Однак для того, щоб заявниця, як донька померлого, а значить родичка 1 ступеня споріднення могла бути звільнена від сплати податку при оформленні спадщини вимушена звертатись в суд з заявою про встановлення факту батьківства ОСОБА_4 відносно неї.

Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення батьківства може бути подана особами зазначеними у ч. 3 ст. 128 СК України, тобто заявниця, як дитина, яка досягла повноліття має право на подачу цієї заяви.

Той факт,що померлий ОСОБА_4 був батьком заявниці ОСОБА_1 підтверджується довідкою Лісоволисіївського старостинського округу Калинівської міської ради №205 від 16.06.2021 року про їх сумісне проживання та ведення спільного господарства, виховання та утримання заявниці батьками, також виписками з по господарської книги Лісоволисіївської сільської ради Калинівського району Вінницької області №14 за1961-1963 роки, 1964-1966 роки, 1967-1970 роки, 1971-1973 роки, випискою з по господарської книги Лісоволисіївської сільської ради Калинівського району Вінницької області №11 за 1974-1976 роки, де ОСОБА_4 значиться як батько ОСОБА_10 , та чоловік її матері - ОСОБА_3 . Також факт батьківства померлого батька відносно заявниці підтверджується заповітом, в якому він вказує, що заповідає все своє майно, ОСОБА_1 , як своїй дочці.

Вказані обставини підтверджуються також письмовими поясненнями громадян ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Також заявниця проживала разом з батьком в його будинку на день смерті останнього та продовжує в даний час проживати в цьому ж будинку, користуватись ним, що підтверджується довідкою №202 від 16.06.2021 року Лісоволисіївського старостинського округу Калинівської міської ради, також в заявниці на руках знаходяться всі правовстановлюючі документи на майно батька, копія його пенсійного посвідчення.

Пленум Верховного Суду України в п.15 Постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинялось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вирогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Відповідно до ст.53 Кодексу про шлюб та сім`ю та п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляд справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Згідно ст.55 Кодексу про шлюб та сім`ю України, якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини проводиться за заявою матері, а запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно рішення суду при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень проводиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляд справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: «у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, факт його батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому порядку».

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.81, 263, 293, 294, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (заінтересована особа Калинівська міська рада Вінницької області) про встановлення факту батьківства - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Лісова Лисіївка Калинівського району Вінницької області був ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьком.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України.

Суддя: