Номер провадження: 22-ц/813/2834/21
Номер справи місцевого суду: 509/1375/19
Головуючий у першій інстанції Козирський Є.С.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

01.09.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Погорєлової С.О., Заїкіна А.П.,

за участю секретаря Дерезюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Таїровська селищна рада Овідіопольського району Одеської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

ІІ ОПИСОВА ЧАСТИНА:

21 березня 2019 року позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулись до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом в якому просили про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зобов`язання відповідача вчинити певні дії, а саме привести у відповідність чинного законодавства дозвільні документи та поновити межі земельних ділянок, власниками яких є позивачі.

У позові вони зазначили, що між земельними ділянками позивачів, знаходиться земельна ділянка відповідачки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . На земельній ділянці, зведена чотирьох поверхова споруда, будівництво якої триває і в теперішній час.

Позивачі стверджують, що будівництво вищезазначеної забудови відбувається з порушенням норм та правил, визначених чинним законодавством. А саме, порушення місця розташування та кордону земельної ділянки, відсутня їх згода на будівництво цієї забудови, як власників сусідніх ділянок та більш за все, враховуючи висоту забудови, вона запобігає доступу сонця.

Також, позивачі вважають, що відповідачкою грубо порушені норми добросусідства, які передбачені ст. 103 Земельного кодексу України, на їх земельні ділянки та сприяє затіненню.

Позивачами неодноразово було зроблено спроби, щодо мирного врегулювання спору з відповідачкою з приводу самочинного будівництва, але відповідачка не готова йти на який-небудь компроміс.

Тобто, позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачкою, самочинно, без затвердженої у встановленому законом порядку проектної документації, проведено будівельні роботи з будівництва чотирьох поверхової споруди, будівництво якої триває і в даний час та проігноровані припис відносно припинення будівельних робіт, що у відповідності до вимог ч.7 ст. 376 ЦПК України, є підставою для звернення органу місцевого самоврядування до суду з позовом про знесення об`єктів самочинного будівництва.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 серпня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Таїровська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що позивачі в порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України не надали належних, достатніх і допустимих доказів про те, що відповідач порушує межу земельних ділянки позивачів, якими користуються останні.

09.09.2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подали апеляційну скаргу на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 серпня 2020 року, відповідно до якої просили рішення суду першої інстанції - скасувати та постановити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Зобов`язати ОСОБА_3 усунути ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перешкоди у користуванні власністю шляхом демонтування самочинного будівництва у вигляді чотирьох поверхової споруди, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору при подачі позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 768,40 + 1 152,60 в рівних частинах.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.11.2020 року провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Таїровська селищна рада Овідіопольського району Одеської області про усунення першкод у користуванні земельною ділянкою та зобов`язання вчинити певні дії було відкрито.

Ухвалою від 02.11.2020 року вказану цивільну справу було призначено до розгляду.

31 серпня 2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Брагарчук Ольга Русланівна подала клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом встановлення заборони ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам здійснювати будівельні роботи щодо будівництва чотирьох поверхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому посилаючись на те, що відповідачка здійснює будівництво чотирьох поверхової будівлі з порушенням норм та правил, визначених чинним законодавством, а саме: порушення місця розташування та кордону земельної ділянки, відсутня згода ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на будівництво цієї забудови, як власників сусідніх земельних ділянок, висота забудови, що запобігає доступу сонця.

Заявник наголошує, що питання правомірності здійснення будівельних робіт на земельній ділянці, що належить відповідачу є предметом розгляду в даній справі.

Розгляд заяви про вжиття заходів забезпечення позову здійснюється за правилами, встановленими ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

ІІІ МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА:

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, ознайомившись із заявленим клопотанням, матеріалами справи, вважає, що клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі шляхом встановлення заборони ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам здійснювати будівельні роботи щодо будівництва чотирьох поверхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 - підлягає задоволенню. виходячи з наступних підстав

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно із пунктом 2 частини першої та частиною третьою статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

При оцінці зазначеної співмірності, слід ураховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів їхній меті.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обгрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18.

З матеріалів вбачається, що між сторонами існує спір з приводу користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки у даному випадку позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, то в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (наведену правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Позивачами доведено наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

При цьому, заборона проводити будь-які будівельні роботи до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача на володіння та користування майном, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав уважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, що в силу положень ст. ст. 149-153 ЦПК України свідчить про обґрунтованість поданої заяви про забезпечення позову.

Крім цього, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, а тому заборона проводити будь-які будівельні роботи не порушує законні права та інтереси відповідача.

Аналізуючи надані позивачем докази, суд доходить висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст.ст. 149, 153 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Брагарчук Ольги Русланівни про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити.

Заборонити ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам здійснювати будівельні роботи щодо будівництва чотирьох поверхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Стягувачі:

ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 )

ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 )

Боржник:

ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 )

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 01 вересня 2021 року.

Головуючий суддя: О. В. Князюк

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова