Справа № 242/4750/20
Провадження 2/242/55/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року м. Селидове

Селидівський міський суду Донецької області у складі: головуючого судді Переясловської Ю.А., за участю секретаря судового засідання Каменської А.С., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу від 03.12.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Авдіївської міської нотаріальної контори, їй на праві приватної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою була зареєстрована та мешкала відповідачка ОСОБА_3 . Однак, з січня 2015 року відповідачка без поважних причин виїхала із донькою в інше місто. Свій обов`язок знятися з реєстраційного обліку відповідачка добровільно виконати не бажає. За зареєстровану людину за вищевказаною адресою вона вимушена сплачувати комунальні послуги, у зв`язку з чим була змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. На підставі викладеного, просить визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 03.12.2020 року провадження у зазначеній цивільній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначене судове засідання.

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 не з`явилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі.

Представник позивачки адвокат Авдєєва Н.М. просила задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_3 не з`явилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору квартири купівлі продажу від 03.12.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу, Колесова Л.В. продала, а ОСОБА_4 купила квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки № 07-29д/6455 від 05.11.2020 року, виданої Центром надання адміністративних послуг Авдіївської міської ради, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до листа ВЦА м.Авдіївка № вх.4024/01-15 від 26.11.2020 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 14.01.2009 року по теперішній час.

Згідно довідки, складеної ДОП Авдіївського ВП ГУНП в Донецької області майором поліції Лазаренко М.А., вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за даною адресою зі слів сусідів не мешкає з 2015 року, у зв`язку із зміною місця мешкання.

У судовому засіданні були допитані свідки, мешканці будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які засвідчили , що відповідачка не проживає в квартирі АДРЕСА_4 , з січня 2015 року.

Відповідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч. 1ст. 319 ЦК України,власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України,право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно дост. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 391 ЦК України передбачено, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст. ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно із ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Факт не проживання відповідача по справі за вказаною адресою понад шість місяців підтверджується документами, доданими до позовної заяви.

Передбачені ст. 71 Житлового кодексу України підстави для продовження вищевказаного строку у суду відсутні.

Оскільки на даний час відсутня будь-яка домовленість між позивачкою та відповідачкою про право користування житловим приміщенням, позивач одноосібно несе витрати по його утриманню, а відповідачка в добровільному порядку звільнити таке житло, шляхом зняття з реєстрації, наміру не виявляє, заперечень проти позову не надала, тому суд дійшов висновку, що відповідачка є такою, що втратила право користування житловим приміщенням (квартирою), а реєстрація відповідачки у вищевказаному житловому приміщенні порушує законні права та інтереси позивача, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що належним способом захисту прав позивачки є визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , тому позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ст. ст. 16, 317, 319, 321, 346, 391, 406 ЦК України, керуючись ст.ст.19, 81, 89, 263-265, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_5 , ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_6 , ІПН НОМЕР_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 23 квітня 2021 року.

Суддя Ю.А. Переясловська