26.04.2021 Суддя Клименко А. М.
Провадження № 6/644/56/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Клименка А.М.,

за участю секретаря судових засідань Джебраілової Е.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження, стягувач - ПАТ «ОТП БАНК», Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», боржник - ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просив замінити в межах виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова у справі № 644/10785/14-ц від 25 грудня 2014 року стягувача ПАТ «ОТП БАНК на ТОВ «Діджи фінанс».

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що 11 листопада 2020 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір факторингу № 11/20-дтг, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № ML-708/050/2008 від 26.03.2008 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , та всіма договорами забезпечення перейшло до ТОВ «Діджи фінанс».

Сторони по справі до судового засідання не з`явились, про час і місце розгляду заяви повідомлялись своєчасно та належним чином. Представник заявника у поданій заяві просив суд розглянути заяву за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані заявником докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного…

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

У постанові Верховного суду України від 20.11.2013 по справі № 6-122цс13 суд дійшов правового висновку про те, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження. Правова позиція Верховного суду України обґрунтована тим, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Згідно з частиною першою статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За змістом ч. 1ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», а також згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою ЄСПЛ, - виконання судового рішення є завершальною частиною судового процесу та невід`ємною складовою гарантованого державою права на справедливий суд.

За змістом частин другої, третьої статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України обов`язковість судового рішення віднесено до основних засад судочинства.

Відповідно до мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Оскільки, виконання судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження».

Обов`язковість виконання судових рішень, як невід`ємна складова частина права громадянина на справедливий суд, встановлена також практикою Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) та відповідними нормами (ст.6, 13, ст.1 Першого протоколу)Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року.

У рішенні у справі «Шмалько проти України» (Shmalko v. Ukraine, №60750/00, 20.07.2004) ЄСПЛ беззастережно зазначив, що передбачене частиною 1 статті 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Аналогічна правова позиція викладена і в рішенні Європейського суду, прийнятому у справі «Soering проти Сполученого королівства», де зазначалося, що виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції (право на справедливий суд).

Відповідно до статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами та виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 29 березня 2021 року у справі № 2-5356/10 (провадження 61-17987св20), від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18) та від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження 61-39193св18).

Судом встановлено, що заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2014 року задоволено позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 та стягнуто з боржника суму заборгованості за кредитним договором № ML708/050/2008 від 26 березня 2008 року у розмірі 1113963 грн. 94 коп., а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654 грн. Рішення суду набрало законної сили та на теперішній час не виконано.

Як вбачається зі змісту заяви, 11 листопада 2020 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір факторингу, № 11/20-дтг, згідно умов якого новий кредитор ТОВ «Діджи Фінанс» набуває права вимоги, що належать ТОВ «ОТП Факторинг Україна» і стає кредитором за кредитними договорами, договорами овердрафту, укладених АТ «ОТП Банк» та боржниками, і у відповідності до яких боржникам надані кредитні кошти, права вимоги за якими належать ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та перелік яких міститься у Додатку № 1 до цього Договору.

Таким чином, враховуючи досліджені судом документи суд вважає, що вказана заява про заміну стягувача підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 55, 81 ЦПК України, ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс»(, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8), стягувач Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 43), Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (РНОКПП 36789421, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 28Д), боржник - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), про заміну сторони виконавчого провадження- задовольнити.

Замінити стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника ТОВ «Діджи Фінанс» у виконавчому провадженні з примусового виконання заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2014 року у справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через районний суд.

Суддя: А.М. Клименко