Справа № 491/595/15-ц
У Х В А Л А

22 квітня 2021 року м.Ананьїв

Ананьївський районний суд Одеської області у складі головуючого у справі судді Желяскова О.О., за участю секретаря судового засідання Гула О.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в місті Ананьїв Одеської області, заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМ`ЄРА» про заміну сторони виконавчого провадження по справі №491/595/15-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

До Ананьївського районного суду Одеської області надійшла заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМ`ЄРА» про заміну сторони виконавчого провадження по справі №491/595/15-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно заяви 12 серпня 2015 року суддею Ананьївського районного суду Одеської області ухвалено судове рішення по справі №491/595/15-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 08 травня 2013 року.

Проте, як зазначено в заяві, що 29 грудня 2018 року Ананьївським районним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) винесені постанови про повернення виконавчих документів стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними).

Тому, на думку заявника рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 12 серпня 2015 року по цивільній справі №491/595/15-ц не виконано, заборгованість за кредитним договором № від 08 травня 2013 року не погашена.

В заяві зазначається, що 30 серпня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір факторингу №30082019п, згідно з яким відбулося переуступлення прав вимоги за рядом кредитних договорів.

Також 30 серпня 2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «ПРЕМ`ЄРА», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір факторингу №30082019ДФП, згідно з яким відбулося переуступлення прав вимог за рядом кредитних договорів.

При цьому, як зазначено в заяві, що відповідно до умов Договору факторингу №30082019ДФП від 30 серпня 2019 року, згідно з яким відбулося переуступлення прав вимог за рядом кредитних договорів, та у відповідності до ст.512 ЦК України, ТОВ «Факторингова Компанія «ПРЕМ`ЄРА», набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», у тому числі і до ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 14 квітня 2021 року зазначену заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду на 22 квітня 2021 року.

У відповідності до положень ч.3 ст.442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

На виконання вимог частини 3 статті 442 ЦПК України Ананьївським районним судом Одеської області було повідомлено учасників справи та заінтересованих осіб.

У судове засідання 22 квітня 2021 року представник заявника до суду не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

При цьому, прохальна частина заяви містить клопотання представника заявника про розгляд справи за його відсутності.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про дату, час та місце розгляду справи було повідомлено шляхом направлення на його адресу листом від 14 квітня 2021 року за вихідним №491/595/15-ц/2398/2021 копії ухвали суду про прийняття заяви до провадження.

Також, листом від 14 квітня 2021 року за вихідним №491/595/15-ц/2399/2021 копію ухвали суду від 14 квітня 2021 року про прийняття заяви до провадження було направлено на адресу ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 3 статті 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду.

Абзацом 2 частини 3 статті 442 ЦПК України визначено, що неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи та заінтересованих осіб.

При цьому, у відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд розглянувши заяву та додані до неї матеріали, вивчивши матеріали справи №491/595/15-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до частини 5 статті 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

З наведеного вбачається, що статтею 442 ЦПК України передбачено можливість заміни учасника правовідносин його правонаступником на стадії виконання судового рішення.

Пунктом 9 частини 1 статті 129 Конституції України визначено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Аналогічні положення містяться в статті 18 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст.6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

Рішення суду може бути виконане добровільно або в примусовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Вивченням матеріалів цивільної справи №491/595/15-ц вбачається, що заочним рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 12 серпня 2015 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено та призначено до стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» заборгованість за кредитним договором № від 08 травня 2013 року в розмірі 28437,72 грн., та судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Крім того, вивчивши матеріали цивільної справи №491/595/15-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, встановлено, що в подальшому Ананьївським районним судом Одеської області відповідно до наявного в справі копії супровідного листа 02 вересня 2015 року за вихідним №4870/15-Вих (а.с.72), було направлено на адресу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» два виконавчих листа.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною 3 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

При цьому, заявником до заяви було додано копії постанов Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 29 грудня 2018 року про повернення виконавчих документів та зокрема і копії виконавчих листів з відміткою державного виконавця, що свідчить про те, що рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 12 серпня 2015 року у цивільній справі №491/595/15-ц не виконано.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Згідно положень частин 1 та 2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

З матеріалів цивільної справи №491/595/15-ц за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вбачається, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в даному випадку є кредитором, та стягувачем у виконавчому провадженні.

Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З заяви представника ТОВ «Факторингова Компанія «ПРЕМ`ЄРА» вбачається, що 30 серпня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (далі Фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі Клієнт) укладеного Договір факторингу №30082019п, відповідно до якого клієнт передає фактору права вимоги, а фактор приймає права вимоги, що належать клієнту, стає кредитором за кредитними договорами, до заяви додано копію зазначеного договору.

Крім того, з заяви представника ТОВ «Факторингова Компанія «ПРЕМ`ЄРА» вбачається, що 30 серпня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «ПРЕМ`ЄРА» (далі Фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (далі Клієнт) укладеного Договір факторингу №30082019ДФП, відповідно до якого клієнт передає (відступає) фактору права вимоги, а фактор приймає права вимоги, що належать клієнту, стає кредитором за кредитними договорами, до заяви додано копію зазначеного договору.

Частиною 1 статті 212 ЦК України визначено, що особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

При цьому, з доданої до заяви копії договору купівлі-продажу майнових прав від 30 серпня 2019 року укладеного між ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМ`ЄРА» (далі - Фактор) та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (далі Клієнт) вбачається, що клієнт передає (відступає) фактору права вимоги, а фактор приймає права вимоги, що належить клієнту, стає кредитором за кредитними договорами. Фактор здійснює фінансування клієнта шляхом передачі грошових коштів в розпорядження клієнту за відступлення прав вимоги за плату, відповідно до умов цього Договору. За цим Договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами. Права вимоги за кредитними договорами переходять до фактора з моменту виконання зобов`язання щодо перерахування платежів, визначених п.7.2 цього Договору, на підставі Акту приймання-передачі реєстру боржників, форма якого наведена у Додатку 2 до цього Договору (п.1.1, 1.2., 1.3 т 1.4 договору).

З наведеного вбачається, договір містить у собі відкладальну обставину, з якою пов`язано виникнення в Нового кредитора прав вимоги за договорами, які є предметом договору, а саме момент отримання Клієнтом від фактора - ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМ`ЄРА» коштів відповідно до пункту 1.4 Договору факторингу.

Пунктом 7.1. Договору факторингу визначено, що сторони домовились, що сума фінансування складає 3875658,08 грн. без ПДВ, станом на дату підписання сторонами цього Договору.

Пунктом 7.2. Договору факторингу визначено, що фактор здійснює фінансування клієнта шляхом перерахування 10% грошових коштів, згідно з п.7.1 цього Договору, на банківський рахунок клієнта на наступний робочий день після підписання даного договору.

При цьому, пунктом 7.5. Договору факторингу передбачено, що після здійснення всіх розрахунків за Договором клієнт передає фактору реєстр боржників, форма якого наведена а Додатку 1 до цього Договору та сторони підписують Акт прийому-передачі Реєстру Боржників, форма якого наведена в Додатку 2 до цього Договору.

Проте, до заяви було додано акт №1 приймання-передачі реєстру боржників до Договору факторингу від 30 серпня 2019 року №30082019п та витяг з реєстру боржників до додатку 1 договору факторингу №30082019п від 30 серпня 2019 року відповідно до якого кредитний договір № від 08 травня 2013 року відносно боржника ОСОБА_1 передано ТОВ «Фінансова Компанія» «Кредит-Капітал».

А також додано до заяви акт №1 приймання-передачі реєстру боржників до Договору факторингу від 30 серпня 2019 року №30082019ДФП та витяг до реєстру боржників до додатку 1 договору факторингу №30082019ДФП від 30 серпня 2019 року, відповідно до якого кредитний договір № від 08 травня 2013 року відносно боржника ОСОБА_1 передано в подальшому ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ « ПРЕМ`ЄРА».

Частиною 1 статті 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

З наведеного вбачається, що заявником доведено факт переходу до нього права вимоги за кредитним договором № від 08 травня 2013 року, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

Слід також, звернути увагу на те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувана відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження». Також треба зауважити, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не є предметом дослідження при розгляді заяви про заміну сторони. При розгляді аналогічної заяви у справі № 711/10368/2012 Верховний Суд України у постанові від 9 жовтня 2019 року зазначив, що сплив строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання не позбавляє права стягувана на його заміну у зобов`язаннях.

Керуючись ст.ст. 258-261, 431, 442 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМ`ЄРА» про заміну сторони виконавчого провадження по справі №491/595/15-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Замінити стягувача ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНСТЮ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» (Код , 03680, м.Київ, вул.Фізкультури, буд.28Д) на його правонаступника ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМ`ЄРА» (03150, м.Київ, вул. Предславинська, будинок 28, кімната 702, ідентифікаційний код в ) у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали направити учасникам справи.

У відповідності до положень ч.2 ст.261 ЦПК України ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцять днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області.

Роз`яснити, що у відповідності до положень пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя: О.О. Желясков

Ухвала суду набула законної сили "_____"___________________20____року.