Справа № 652/249/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року Високопільський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Дамчука О.О.

при секретареві Миценко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Високопілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс»», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, Приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Манікін Дмитро Сергійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. 16.03.2020 року було видано виконавчий напис № 2348 про стягнення з неї заборгованості за кредитом в розмірі 65192,79 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс»», на підставі якого 16.07.2020 року було відкрито виконавче провадження ВП № 62583999. В кінці грудня 2020 року позивачка дізналась про відкрите виконавче провадження відносно неї. Зазначає, що з ТОВ «ФК «Прайм Альянс»» жодних угод не укладала та наполягає що сума стягнення не є безспірною, відповідно до чого вважає виконавчий напис незаконним, вчиненим з порушенням чинного законодавства та таким, що не підлягає виконанню. Просить суд витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець Олени Олександрівни нотаріальну справу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості перед ТОВ «ФК «Прайм Альянс»» в сумі 65192,79 грн., в рамках якої був вчинений виконавчий напис № 2348 від 16.03.2020 року; визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 16 березня 2020 року № 2348 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Оленою Олександрівною щодо звернення стягнення з ОСОБА_1 у сумі 65192,79 грн та стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 908 грн за звернення до суду з позовною заявою.

Позивачка в судове засідання не прибула, надала до суду клопотання в якому наполягає на задоволенні позову на підставі наявних у справі доказів, просить розглянути справу без її участі (а.с.124).

Представник відповідача надіслав до суду відзив в якому з позовними вимогами не погодився та просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та справу розглянути за його відсутності (а.с.23), посилаючись на те, що вимоги ТОВ «ФК «Прайм Альянс»» законні та обґрунтовані. В обґрунтування своїх заперечень звертає увагу, що сума стягнення боргу обмежена нарахуваннями вчиненими в межах трьох річного строку та не перевищує ці нарахування, оскільки а ні ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»», а ні ТОВ «ФК «Прайм Альянс»» жодної гривні до виниклої заборгованості не нарахували, а виникла сума заборгованості відповідає сумі простроченого зобов`язання боржника перед ПАТ «ОТП Банк», яка виникла у зв`язку з невиконанням договору про надання споживчого кредиту № від 30.05.2014 року.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. (а.с.114) надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Документи витребувані Ухвалою суду від 21.04.2021 року надійшли на адресу суду 14.05.2021 року.

Приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Манікін Д.С. в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до вимог ч.ч. 1-6 ст. 128 ЦПК України. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надав, заперечення на позовну заяву до суду від останнього не надходили. За відсутності доказів поважності причин неподання заяв по суті справи, а також враховуючи те, що учасники справи не з`явились у судове засідання, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причини неявки, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими обставинами вони підтверджуються (п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України).

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Дмитра Сергійовича 16.07.2020 року відкрито виконавче провадження № 62583999 про стягнення з позивачки на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс»» заборгованість в розмірі 65192,79 грн на підставі виконавчого напису № 2348 від 16.03.2020 року (а.с.6).

Із копії виконавчого напису від 16.03.2020 року № 2348 (а.с.61) вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Оленою Олександрівною вчинено виконавчий напис, яким нотаріусом запропоновано стягнути з боржниці ОСОБА_1 , (ІПН НОМЕР_1 ) заборгованість за кредитним договором № від 30.05.2014 року укладеним з первісним кредитором ПАТ «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, є на підставі Договору факторингу № 16/06/16 від 13.06.2016 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору факторингу № 29/01/19-2 від 29.01.2019 року «Про відступлення прав вимоги за кредитними договорами» є ТОВ «ФК «Прайм Альянс»», на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс»» у сумі 64792,79 грн.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, позивач зокрема, посилався на те, що приватний нотаріус не переконався у безспірності заборгованості, що підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року.

Так, відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи: підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Згідно ч. 4. ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, суд має встановити, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі № 6-158цс15 від 20 травня 2015 року.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повинен перевірити додержання процедури вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Із Договору про надання споживчого кредиту № від 30.05.2014 року (а.с.24) вбачається, що кредитний договір між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 та відповідно до п.1.1 зазначеного договору остання на споживчі цілі отримала 45234,61 грн, даний договір заключний на 60 місяців, з 30.05.2014 року по 30.05.2019 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами та штрафних санкцій за неналежне виконання зобов`язання.

Пунктом 3.3 зазначеного вище договору передбачено, що банк має право відступити повністю чи частково свої права вимоги за Кредитним договором третій особі.

Аналізуючи додані до справи документи, а саме договір факторингу № 13/06/16 від 13.06.2016 року (а.с.26-30) із якого встановлено, що ПАТ «ОТП Банк» передало, а ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»» прийняло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № в загальній сумі 64792,79 грн.

Із договору факторингу № 29/01/19-2 від 29.01.2019 року (а.с.33-38) з`ясовано, що ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»» передало, а ТОВ «ФК «Прайм Альянс»» прийняло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № у загальній сумі 64792,79 грн.

Відповідно до повідомлень про відступлення прав вимог за кредитним договором (а.с.32, 39, 40) вбачається, що боржниці ОСОБА_1 13.06.2016 року повідомлялось про відступлення права вимоги та зміну кредитора.

Із документів наданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. (а.с.60-91) порушень вчинення виконавчого напису судом не встановлено, оскільки нотаріус не перевіряє фактичні обставини виникнення заборгованості, а лише строки та безспірність заборгованості, в матеріалах наявна копія вимоги про погашення кредитної заборгованості (а.с.40, 88) та докази її відправлення (а.с.41-44) на адресу зазначену в кредитному договорі № на адресу позивачки (боржниці ОСОБА_1 ), посилання позивачки на те, що вона вже понад 10 років не проживає за вказаною в кредитному договорі № від 30.05.2014 року адресою не може бути прийнято судом до уваги, оскільки приймаючи на себе кредитні зобов`язання позивачка повинна була виконувати умови договору передбачені також пунктом 3.4 відповідно до якого, сторони в 15-денний строк зобов`язані повідомляти один одного про зміну свого місцезнаходження (а.с.24), що ОСОБА_1 було свідомо не виконано та свідчить про свідоме стійке бажання позивачки уникати виконання взятого на себе зобов`язання.

Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтями 526, 527, 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Таким чином позивачка звертаючись за захистом свого порушеного права не надала суду належних, допустимих та переконливих доказів щодо обставин на які вона посилається у позовній заяві, чим не виконала вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Інші наведені позивачкою доводи в обґрунтування своїх позовних вимог не спростовують наведених висновків суду. Матеріали позовної заяви не містять жодного документу на підставі, якого суд може встановити спірність заборгованості, або порушення приватним нотаріусом правил вчинення виконавчого напису.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 177, 183, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

В задоволенні позовних вимог за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс»», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, Приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Манікін Дмитро Сергійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Херсонського апеляційного суду через Високопільський районний суд Херсонської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Дамчук