РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 вересня 2021 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., з участю секретаря судового засідання Аксьонової О.А., розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою окремого провадження ОСОБА_1 ,заінтересована особа П`ята Запорізька державна нотаріальна контора,про встановлення факту,що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,який має юридичне значення для реалізації прав власника нерухомого майна.

В заяві зазначає,що 27.03.1993 р.його бабусею ОСОБА_2 було складено договір дарування,нотаріально посвідчений П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою за № 2-525,відповідно до умов якого ОСОБА_2 подарувала заявнику ОСОБА_1 житловий будинок АДРЕСА_1 ,право власності заявника зареєстровано ОП ЗМБТІ.

Після смерті ОСОБА_2 ,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ,була виявлена помилка у написанні прізвища обдарованого у згадуваному вище договорі дарування,замість вірного « ОСОБА_3 » вказано з помилкою « ОСОБА_4 »,що на теперішній час є перешкодою для заявника у реалізації прав власника.

Посилаючись на те, що встановлення юридичного факту є необхідним для реалізації прав ОСОБА_1 як власника нерухомого майна,спір про право відсутній, просить суд встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу,а саме:договору дарування,нотаріально посвідченого П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою 27.03.1993 р.за № 2-525,відповідно до умов якого ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_1 житловий будинок АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні заявник подав письмову заяву про розгляд справи без його участі,просив заяву задовольнити з викладених вище підстав.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився ,суду надана письмова заява про розгляд справи без його участі та відсутність заперечень по суті заявлених вимог.

Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності йому правовстановлюючого документа-договору дарування нерухомого майна,метою встановлення заявленого факту є реалізація заявником прав власника на безперешкодне володіння,користування,розпорядження своїм майном.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Запоріжжі, про що 12.04.1975 р.був зроблений актовий запис № 465,його батьками вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 27.11.1997 р.було встановлено,що при видачі батьку заявника ОСОБА_5 свідоцтва про народження була допущена помилка у написанні його прізвища, замість вірного « ОСОБА_3 » вказано з помилкою « ОСОБА_4 »,цим рішенням встановлено,що ОСОБА_5 є сином ОСОБА_2 ,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

27.03.1993 р. ОСОБА_2 було складено договір дарування,нотаріально посвідчений П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою за № 2-525,відповідно до умов якого ОСОБА_2 подарувала заявнику ОСОБА_1 житловий будинок АДРЕСА_1 ,право власності заявника зареєстровано ОП ЗМБТІ 15.03.2004 р.,реєстраційний номер 5082783,про що надано витяг.

У вказаному договорі прізвище заявника вказано з помилкою « ОСОБА_4 »,оскільки не збігається з прізвищем заявника у паспорті громадянина України « ОСОБА_3 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла,тому П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою, яка видала вказаний документ з помилкою, не можуть бути внести до нього відповідні виправлення.

Оскільки належність заявнику згадуваного вище правовстановлюючого документа-договору дарування нерухомого майна ніким не оспорюється та сумнівів не викликає,іншим способом заявник не може встановити юридичний факт,від якого залежить реалізація його прав власника на нерухоме майно, він обґрунтовано звернувся до суду із вказаною заявою окремого провадження,оскільки спору про право на час розгляду заяви не встановлено.

На підставі ст.4,12,13,76,81,258,259,265,315,319,353,355 ЦПК України,суд -

Ухвалив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 договору дарування,нотаріально посвідченого П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою 27.03.1993 р.за № 2-525,відповідно до умов якого ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_7 , який мешкає за адресою АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення,а у разі оголошення вступної та резолютивної части рішення,зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.А.Галущенко