Справа № 462/4021/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2021 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Кирилюк А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 26 240,78 грн. виплаченого страхового відшкодування та 2270 грн. судового збору. В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що 14.01.2019 року в м.Львові на перехресті вулиць Конопницької-Зелена, з вини ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була скоєна дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено автомобіль «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебував під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого було завдано матеріальних збитків на суму 32526,45 грн., відповідно до експертного висновку. На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування на підставі заяви ОСОБА_2 . Враховуючи те, що відповідач на дату звернення до суду, в добровільному порядку не компенсував витрати позивачу, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування, просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 29.06.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. /а.с.23-24/

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, а тому згідно із ч.8 ст.178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Між сторонами існує спір, пов`язаний з виплатою страхового відшкодування.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 о 12.15 год. 14.01.2019р. на перехресті вул.Конопницької-вул.Зелена у м.Львові, керуючи автомобілем «RENAULT KANGOO» д/н НОМЕР_1 , на регульовану перехресті не виконав вимог червоного сигналу світлофора, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «SKODA FABIA» д/н НОМЕР_3 , що спричинило транспортним засобам технічних пошкоджень, чим порушив п.8.7.3 е ПДР України, що стверджується постановою Залізничного районного суду м.Львова від 11.02.2019 року, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. /а.с.4/

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на наведене, відповідно до положення ч.4 ст.82 ЦПК України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Залізничного районного суду м.Львова від 11.02.2019 року, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка не оскаржувалась та набрала законної сили, а відтак, вина відповідача у вчиненні дорожньо-транспортній пригоді є доведеною.

Крім цього, судом встановлено, що на момент своєння дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому потерпіла ОСОБА_2 , яка керувала забезпечувальним транспортним засобом, відповідно до полісу осцпв №АМ/6043053 звернулася в МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП. /а.с.5-6/

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №25 вартість відновлювального ремонту з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля «Skoda Fabia Combi Greenline», реєстраційний номер НОМЕР_4 , внаслідок його пошкодження у ДТП 14.01.2019 року, з врахуванням результатів його обстеження 06.02.2019 року, без врахування ПДВ становить 32526,45 грн. /а.с.8-13/

Як убачається з розрахунку розміру регламентної виплати від 25.03.2019 року, така становить 25 171,78 грн. /а.с.14/

На підставі заяви про відшкодування заподіяної шкоди потерпілої ОСОБА_2 , МТСБУ здійснила виплату страхове відшкодування в розмірі 25171,78 грн., у зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме у зв`язку з тим, що відповідач, як винна особа, не застрахував свою цивільно-правову відповідальність на момент вчинення ДТП, що підтверджується платіжним дорученням №936863 від 04.04.2019 року. /а.с.15/

Частиною 1 ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до приписів ст.1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно п.п.«а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Зі змісту ст.89 ЦПК України убачається, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні ДТП, заподіяна шкода потерпілій ним не була відшкодована, на момент вчинення ДТП у відповідача був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, внаслідок чого МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 у розмірі 25171,78 грн., а також те, що на час розгляду справи ОСОБА_1 сплачену позивачем суму коштів в добровільному порядку не відшкодував, а тому суд приходить до висновку, що позов в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а відтак, з ОСОБА_1 слід стягнути на користь МТСБУ 25171,78 грн. сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем були понесені витрати в розмірі 1069,00 грн. на проведення експертизи, що стверджується платіжним дорученням №935857 від 11.03.2019 року, однак, такі не підлягають стягненню з відповідача, виходячи з наступного.

Згідно з п.41.4. ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат.

Відповідно до п.22.1. ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Зі змісту положень ст.29 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України.

З наведеного вбачається, що чинним законодавством не передбачено право страховика вимагати відшкодування додаткових витрат, які понесені у зв`язку із встановленням розміру збитків та збору документів, у зв`язку з тим, що такі витрати страховика не є страховим відшкодуванням, а спрямовані на визначення розміру збитків. Ці витрати належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню з особи, яка відповідальна за спричинену шкоду.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони покладається пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов МТСБУ задоволено частково на 96%, тому з відповідача слід стягнути з на користь позивача судові витрати в розмірі 2179,20 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265, 274, 279 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 25 171,78 грн. сплаченого страхового відшкодування.

В решті позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 2 179,20 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Учасники справи:

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, місцезнаходження: м.Київ, вул. Русанівський бульвар, буд.8, , п/р НОМЕР_5 в Укрексімбанк м. Києва.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1

Суддя:/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Кирилюк А.І.