"01" вересня 2021 р. Справа № 363/3240/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року Вишгородського районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді: Чіркова Г.Є.,

при секретарі: Гриб Л.І.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Вишгородського відділу Державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо відмови зняти арешт з майна,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою про визнання неправомірною бездіяльності Вишгородського відділу Державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо відмови зняти арешт з земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,046 га кадастровий номер :38:137:6002, розташованої по АДРЕСА_1 , житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , 1/3 частки двокімнатної квартири, що знаходиться в АДРЕСА_3 , накладеного в рамках виконавчого провадження ВП № 3956671 постановою від 12.07.2007 року, номер запису про обтяження 17155397.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що йому стало відомо про те, що державним виконавцем в рамках виконавчого провадження № 3956671 накладено арешт на вищезазначене майно. Однак, завершивши виконавче провадження 01.11.2008 року, арешт з належного ОСОБА_1 майна державний виконавець не зняв.

У зв`язку із цим заявник просить поновити йому строк для подання відповідної скарги, визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб Вишгородського відділу Державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка виразилась у невжитті заходів щодо зняття арешту з майна заявника ОСОБА_2 під час винесення виконавцем постанови про завершення виконавчого провадження, зобов`язати Вишгородський відділ Державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)винести постанову про зняття арешту з майна ОСОБА_1

ОСОБА_1 , в судовому засіданні скаргу підтримав та просив про її задоволення.

Представник Вишгородського ВДВС у Вишгородському районі Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи до суду не прибув.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

16.04.2007 року Вишгородським районним судом Київської області видано виконавчий лист № 7/2-726/07 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Готельне господарство «Житомир» боргу в розмірі 20553, 48 грн.

15.06.2007 року державним виконавцем Савіним О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 3956671).

Постановою державного виконавця Савіна О.О. від 12.07.2007 року накладено арешт на належне ОСОБА_1 нерухоме майно.

Постановою державного виконавця про повернення виконавчого документу від 01.11.2008 року, на підставі ст.ст. 40, 76 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист повернуто в орган, що його видав.

Згідно ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції станом на 07.10.2008 року), у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, вказаної у частині другій цієї статті, для її пред`явлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для зняття арешту з майна.

З відповіді Вишгородського ВДВС у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15.07.2021 року за №34903 вбачається, що шляхом перевірки інформації, яка міститься в автоматизованій системі виконавчого провадження (АСВП) встановлено, що в ВП Снецрозділ АСВГІ, в якому міститься інформація з Єдиного державною реєстру виконавчих проваджень, який на даний час припинив функціонування, наявна інформація щодо реєстрації у відділі ДВС Вишгородського РУЮ виконавчого провадження № 3956671 з виконання виконавчого листа 7/2-726/07 від 16.04.2007 року, Вишгородського районного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Готельне господарства « Житомир» боргу в сумі 20553,48 грн. Дане виконавче провадження знаходилося за виконанні у Відділі державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції з 15.06.2007 року по 01.11.2008 року.

Станом на 15.07.2021 року на виконанні у відділі не перебуває виконавчих проваджень, в яких боржником є ОСОБА_1 .

В зв`язку з тим, що строки зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки, матеріали даного виконавчого провадження знищено, інформація щодо підстав завершення даного виконавчого провадження відсутня.

Суд зазначає, що бездіяльність державного виконавця щодо не зняття арешту з майна мала місце при поверненні виконавчого листа 01.11.2008 року.

З того часу пройшло більше 12 років, і скаржник повинен був дізнатися про обставини, які зазначені в скарзі, протягом розумного строку, коли матеріали виконавчого провадження вже тривали час як знищені.

Згідно чинної ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Так, заявник вимагає зобов`язати Вишгородський ВДВС у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винести постанову про зняття арешту з його майна.

Суд зазначає, що вчинити такі дії Вишгородським ВДВС у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) буде неможливо, оскільки матеріали виконавчого провадження є знищеними, що унеможливлює проведення будь-яких виконавчих дій по ним, в тому числі винесення постанови про зняття арешту з нерухомого майна боржника.

За таких умов, коли виконавче провадження не існує, а державний виконавець не може винести будь-яку постанову поза межами виконавчого провадження, суд позбавлений можливості задовольнити скаргу і зобов`язати державного виконавця вчинити дії щодо зняття арешту з майна після 12 років припинення виконавчого провадження, яке є знищеним.

Належним способом захисту в даному випадку є скасування арешту майна боржника в судовому порядку через неможливість захисту прав особи в позасудовому порядку.

В силу ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, суд перевіряє дотримання порядку накладення арешту та його не зняття, лише в межах доводів скарги, і позбавлений самостійно виходити за її межі.

Виходячи з наведеного, суд доходить висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 450, 451, 260, 268 ЦПК України,

ухвалив:

в задоволенні скарги відмовити.

Повний текст ухвали складений 02.09.2021 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання її повного тексту шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя