Ухвала

29 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 522/15269/19

провадження № 61-6991ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. розглянув касаційну скаргудепартаменту патрульної поліції Національної поліції України, яка підписана представником ОСОБА_3, на постанову Одеського апеляційного суду від 18 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , департаменту патрульної поліції Національної поліції України, треті особи - публічне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія», управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про стягнення шкоди, завданої внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Департамент патрульної поліції Національної поліції України засобами поштового зв`язку подала 23 квітня 2021 року до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_3 , на постанову Одеського апеляційного суду від 18 лютого 2021 року.

На підставі касаційної скарги департаменту патрульної поліції Національної поліції України не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження. Як свідчить аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, вона подана з пропуском встановленого строку на касаційне оскарження. Оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена 18 лютого 2021 року. Повний текст постанови складено 01 березня 2021 року. Касаційна скарга департамента патрульної поліції Національної поліції України здана до поштового відділення 23 квітня 2021 року, що підтверджується відповідною відміткою на поштовому конверті. Тобто з пропущенням передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України строку на касаційне оскарження, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження було 31 березня 2021 року.

У клопотанні, яке додане до касаційної скарги, департамент патрульної поліції Національної поліції України просить поновити строк на касаційне оскарження. Посилається на те, що повний текст оскарженої постанови отримано департаментом патрульної поліції Національної поліції України 24 березня 2021 року, про що свідчить відмітка на супровідному листі апеляційного суду від 01 березня 2021 року.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Однак вказані підстави не можна вважати поважними, оскільки департаментом патрульної поліції Національної поліції України не надає будь-яких належних доказів отримання ним копії судового рішення (конверт, довідка суду, тощо). Копія супровідного листа Одеського апеляційного суду від 01 березня 2021 року про направлення копії оскарженого рішення не може бути належним доказом поважності причин пропуску строку, оскільки не містить інформації про те, коли копія рішення отримана департаментом патрульної поліції Національної поліції України. Проставлення штампу вхідної кореспонденції 01 березня 2021 року на супровідному листі апеляційного суду не є доказом про його отримання у той же день.

На підставі викладеного згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга підлягає залишенню без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа, яка подала касаційну скаргу, має право звернутися до суду касаційної інстанції зі заявою про поновлення строку на касаційне оскарження і навести інші підстави для поновлення строку та подавши відповідні докази.

Окрім цього, як свідчить аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, в порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подання позовної заяви - 2019 рік) за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ураховуючи ціну позову (1 751 620,34 грн (1 451 620,34 грн + 300 000 грн)), розмір судового збору за подання позову майнового характеру становив 9 605 грн.

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Таким чином, за подання касаційної скарги судовий збір за вимогами майнового характеру становить 19 210 грн (9 605 грн * 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або сплачено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДР: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007; ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: Судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Окрім цього, у порушенням пунктів 4, 6 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується та клопотання особи, яка подає скаргу.

Аналіз змісту касаційної скарги та її прохальної частини свідчить, що вона подана на постанову Одеського апеляційного суду від 18 лютого 2021 року, якою рішення Приморського районного суду міста Одеси від 26 червня 2020 року змінено, доповнено резолютивну частину рішення. Однак у касаційній скарзі департамент патрульної поліції Національної поліції України просить скасувати лише постанову суду апеляційної інстанції. При цьому департамент патрульної поліції Національної поліції України не зазначає, чи погоджуються вони із рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 26 червня 2020 року.

Департаменту патрульної поліції Національної поліції України необхідно уточнити клопотання касаційної скарги щодо рішення суду першої інстанції та викласти вимоги касаційної скарги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції з урахуванням положень статей 406, 409 ЦПК України.

Таким чином, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно надати уточнену касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості інших учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 260, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу департаменту патрульної поліції Національної поліції України, яка підписана представником ОСОБА_3, на постанову Одеського апеляційного суду від 18 лютого 2021 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із наведенням інших підстав для поновлення строку у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Дундар