Житомирський апеляційний суд
Категорія 68 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

за участі секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №296/10239/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за аліментами

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17 червня 2020 року, яке ухвалене під головуванням судді Драча Ю.І. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 через представника звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 . Із урахуванням заяви про уточнення вимог від 15 листопада 2018 року, просила: стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 від заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за несплачені аліменти на утримання дітей в розмірі 64 669 грн.

Вимоги обґрунтовувала тим, що з 12 жовтня 1996 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу має двоє дітей - сина ОСОБА_5 та доньку ОСОБА_4 , які залишені на подальше проживання із нею. Рішенням суду в справі №2-597/09 із ОСОБА_2 присуджено стягувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 листопада 2008 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Для виконання вище вказаного рішення відкрито виконавче провадження. Аліментні зобов`язання відповідач не виконував у повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість. Відповідно до довідки Богунського відділу ДВС м. Житомира заборгованість відповідача зі сплати аліментів станом на 01 листопада 2017 року становить 64 669,11 грн. Оскільки син досяг повноліття, то наразі аліменти стягуються лише на доньку і їх розмір пропорційно зменшено за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на сина. Донька має чимало потреб, які потребують витрат, а розмір аліментів, які сплачує відповідач, є занадто малим і не відповідає вимогам закону. Посилаючись на положення ст.196 СК України, вважає, що ОСОБА_2 зобов`язаний сплатити пеню за прострочення сплати аліментів. За її розрахунком сума пені лише за 2008-2009 роки становить 192 163 грн., а тому вважає, що до стягнення підлягає сума, яка не перевищує суму заборгованості - 64 669 грн.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 17 червня 2020 року позов задоволено частково. Збільшено розмір аліментів, визначених рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 25 травня 2009 року, та вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 64 669 грн.

ОСОБА_2 із рішенням суду першої інстанції в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів не погодився. Через представника подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення в оскарженій частині скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів відмовити. Доводи апеляційної скарги грунтуються на відсутності заборгованості зі сплати аліментів, із посиланням на довідку ДВС. Наполягає на тому, що заборгованість зі сплати аліментів існувала у той час, коли не було відкрито виконавчого провадження. У інший період, коли було відкрито виконавче провадження, відрахування проводилося за місцем роботи. Також відрахування аліментів не проводилося не з вини відповідача, а з вини роботодавця чи державного виконавця, які не в належний спосіб виконували свої обов`язки. Наразі заборгованість сплачена у повному обсязі. Окрім того, при ухваленні рішення у справі в оскарженій частині, суд першої інстанції не врахував матеріальний стан відповідача, який отримує низьку заробітну плату, не має власного житла і проживає в гуртожитку, а тому стягнення пені призведе до ще більшого зубожіння, унеможливить нормальне існування та призведене до створення нової заборгованості зі сплати аліментів.

Виходячи із засад диспозитивності цивільного судочинства, апеляційний суд не входить у перегляд частини рішення суду першої інстанції, яка наразі не оскаржується. Тобто, суд апеляційної інстанції не перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині збільшення розміру аліментів, визначених рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 25 травня 2009 року, на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, а представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Перевіривши в оскарженій частині законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, тобто в частині стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що сторони з 12 жовтня 1996 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 25 травня 2009 року шлюб між сторонами розірваний, а син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишені на подальше проживання із матір`ю, тобто позивачем.

Також рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 25 травня 2009 року було присуджено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 та доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 07 листопада 2008 року до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с.59).

За довідкою, виданою Богунським відділом ДВС м. Житомира 02 листопада 2017 року №15807.21-40/3, станом на 01 листопада 2017 року, за відповідачем рахувалася заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5 та доньки ОСОБА_4 в сумі 64 669,11 грн.(а.с.9).

Відповідно до змісту частини першої ст.196 СК України в редакції, що діяла на час звернення позивача із позовом до суду, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Доводи апеляційної скарги відносно повної відсутності вини відповідача у виникненні заборгованості зі сплати аліментів на утримання дітей не підтверджуються належними чи допустимими доказами, що містяться у матеріалах справи. За аналогією з цивільним законодавством колегія суддів апеляційного суду виходить із презумпції вини відповідача, який прострочив виконання зобов`язання у спірний період. У зв`язку з цим на відповідача покладено тягар доказування протилежного. Отже, платник аліментів та його представник не довели, що несплата аліментів була наслідком незалежних від ОСОБА_2 обставин, оскільки відрахування аліментів на дитину на ініціативою платника ніхто не відміняв. Відповідач працював та щомісяця одержував заробітну плату, з якої мав кожного місяця сплачувати аліменти, але із 2008 року до 2015 рік майже не виконував свого обов`язку щодо утримання дітей. Лише після 2016 року відповідач почав належно сплачувати аліменти та погашати заборгованість, що склалася за минулі роки.

Відповідно до частини четвертої ст.263 ЦПК України при виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обов`язковими у застосуванні є правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду, а також у постановах Верховного Суду України у разі, якщо не встановлено підстав для відступу від такого висновку. Необхідно врахувати, що правовий висновок (правова позиція) - це виклад тлумачення певної норми права (або ряду норм), здійснене Верховним Судом (Верховним Судом України) під час розгляду конкретної справи, обов`язкове для суду та інших суб`єктів правозастосування під час розгляду та вирішення інших справ у разі існування близьких за змістом або аналогічних обставин спору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року в справі №333/6020/16-ц викладений правовий висновок, що розмір пені за місячним платежем розраховується за такою формулою: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць * кількість днів заборгованості * 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У вищевказаній постанові також роз`яснено, що у разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%.

Наведені правові висновки є абсолютно обґрунтованими та релевантними до спірної правової ситуації, а тому підлягають обов`язковому застосуванню апеляційним судом під час перегляду рішення суду першої інстанції в оскарженій частині.

При перегляді цієї справи апеляційний суд не може прийняти за основу довідку Богунського відділу ДВС м. Житомира 02 листопада 2017 року №15807.21-40/3, оскільки у ній зазначена лише загальна сума заборгованості зі сплати аліментів станом на 01 листопада 2017 року та відсутня деталізація за кожний місяць, що при відповідальності за прострочення сплати аліментів за ст.196 СК України має суттєве значення та входить до предмету доказування. Хоча довідка-розрахунок, що видана 21 листопада 2017 року вищезазначеним відділом ДВС, містить деталізацію за кожний місяць, але не враховує платежів, здійснених відповідачем упродовж 2015-2017 років та загальна сума боргу за аліментами станом на 01 листопада 2017 року не співпадає із довідкою, що була надана раніше (загальна сума боргу станом на 01 листопада 2017 року - 65 352,37 грн, а.с.103,117-135).

Не можуть бути прийняті до уваги й довідки-розрахунки, видані Житомирським районним відділом ДВС, у зв`язку з тим, що хоча вони видані у відповідності до додатку Інструкції з організації примусового виконання рішень, але їх зміст виходить за межі спірного періоду (а.с.90-91, 220-221, 144-145).

Враховуючи вищевикладене, для розрахунку пені за прострочення сплати аліментів апеляційний суд приймає довідку-розрахунок Житомирського районного відділу ДВС від 28 лютого 2018 року №76/25/8/2018/10440 (а.с.111-113, 218-219): листопад 2008 рік - 392,16*1779*1%+290,36*152*1%+248,56*56*1%+123,76*45*1%+96,9*316*1%= 7918,88 грн; грудень 2008 рік - 497,96*1441*1%+313,56*456*1%+285,16*195*1%=9 156,51 грн; січень 2009 рік - 397,06*2062*1%+253,82*39*1%+25,42*114*1%=8 315,35 грн; лютий 2009 рік 425,76*2189*1%+422,78*30*1%+194,38/30*1%+165,98*30*1%+37,58*30*1%=9566,09 грн; березень 2009 рік - 443,42*2281*1%+252,6*30*1%+24,2*30*1%=10 197,49 грн; квітень 2009 рік - 453,77*2310*1%+249*90*1%+122,57*149*1%=10 889,33 грн; травень 2009 рік - 453,77*2523*1%+192,84*30*1%+152,14*30*1%=11 512,11 грн; червень 2009 рік - 628,86*2555*1%+540,3*30*1%+199,6*30*1%=16 288,57 грн; липень 2009 рік - 483*2585*1%+342*30*1%+1,3*30*1%=12 593,37 грн; серпень 2009 рік - 457,62*2585*1%+118,22*30*1%=11 864,95 грн; вересень 2009 рік - 526,05*2584*1%+303,57*30*1%=13 684,20 грн; жовтень 2009 рік -511,17*2585*1%+207,60*30*1%=13 276,02 грн; листопад 2009 рік - 473*2555*1%+371,7*30*1%+78,40*30*1%=12 220,18 грн; грудень 2009 рік - 611,90*2586*1%+397*30*1%+103,7*30*1%=15 973,94 грн; січень 2010 рік - 494,55*2614*1%+304,95*30*1%+11*30*1%=13 022,33 грн; лютий 2010 рік - 506,12*2647*1%+250*30*1%=13 471,99 грн; березень 2010 рік - 535,41*2646*1%+518,51*30*1%+251,61*30*1%=14 397,03 грн; квітень 2010 рік - 417*2678*1%+401*30*1%+134,81*30*1%=11 228 грн; травень 2010 рік - 615,09*2708*1%+483*30*1%+216,1*30*1%=16 866,37 грн; червень 2010 рік - 694,64*2734*1%=18 991,46 грн; липень 2010 рік - 694,64*2678*1%=18 602,46 грн; серпень 2010 рік - 421*2647*1%=3 098,68 грн; вересень 2010 рік -630,33*2642*1%=16 653,32 грн; жовтень 2010 рік - 366*2586*1%=9 464 грн; листопад 2010 рік - 626,96*2581*1%=16 181,84 грн; грудень 2010 рік - 357*2550*1%=9 103,50 грн; січень 2011 рік - 578,60*2519*1%=14 574,93 грн; лютий 2011 рік - 578,60*2491*1%=14 412,93 грн; березень 2011 рік -578,60*2460*1%=14 233,56 грн; квітень 2011 рік - 617,01*2430*1%=14 993,34 грн; червень 2011 рік - 617,01*2369*1%= 14 616,97 грн; липень 2011 рік - 641,33*2338*1%=14 994,30 грн; серпень 2011 рік - 641,33*2307*1%=14 795,48 грн; вересень 2011 рік - 641,33*2277*1%=14 603,08 грн; листопад 2011 рік - 13*2556*1%=332,28 грн; лютий 2012 рік - 655,67*2125*1%=13 932,99 грн; березень 2012 рік - 655,67*2094*1%=13 729,73 грн; квітень 2012 рік -709,84*2064*1%=14 651,10 грн; травень 2012 рік - 709,84*2033*1%=14 431,05 грн; червень 2012 рік - 709,84*2003*1%=14 218,10 грн; липень 2012 рік - 729,69*1972*1%=14 350,05 грн; серпень 2012 рік - 727,69*1941*1%=14 124,46 грн; вересень 2012 рік - 727,69*1911*1%=13 906,16 грн; жовтень 2012 рік - 779,99*1880*1%=14 905,61 грн; листопад 2012 рік - 779,99*1850*1%=14 429,82 грн; січень 2013 рік - 716,69*1788*1%=12 814,42 грн; лютий 2013 рік - 716,69*1760*1%=12 613,74 грн; березень 2013 - 716,69*1729*1%=12 391,57 грн; квітень 2013 рік - 761,65*1699*1%=12 941,11 грн; травень 2013 рік - 761,65*1668*1%=12 704,32 грн; червень 2013 рік -761,65*1638*1%=12 475,83 грн; липень 2013 - 770,34*1607*1%=12 379,36 грн; серпень 2013 рік - 770,34*1576*1%=12 140,56 грн; вересень 2013 рік - 770,34*1546*1%=11 909,46 грн; жовтень 2013 рік - 800,29*1515*1%=12 124,40 грн; листопад 2013 рік - 800,29*1485*1%=11 884,31 грн; грудень 2013 рік - 800,29*1454*1%=11 636,22 грн; січень 2014 рік - 745,03*1423*1%=10 601,78 грн; лютий 2014 рік - 745,03*1395*1%=10 393,17 грн; квітень 2014 рік - 825,94*1334*1%=11 018,04 грн; травень 2014 рік - 825,94*1303*1%=10 762 грн; червень 2014 рік - 171,6*1273*1%=2 184,47 грн; липень 2014 рік - 825,94*1242*1%=10 258,17 грн; серпень 2014 рік - 825,94*1211*1%=10 001,77 грн; жовтень 2014 рік - 894,89*1150*1%=10 291,24 грн; грудень 2014 рік - 894,89*1089*1%=9 745,35 грн; січень 2015 рік - 954*1058*1%=10 093,32 грн; вересень 2915 рік - 73*816*1%=595,68 грн; жовтень 2015 рік - 73*785*1%=573,05 грн; грудень 2015 рік - 73*724*1%=528,52 грн; січень 2016 рік - 23*693*1%=159,39 грн; лютий 2016 рік - 73*664*1%=484,72 грн; березень 2016 рік - 73*633*1%=462,09 грн. Всього: 830 941,97 грн. Розмір заборгованості складає 33 490,37 грн. Отже, розмір неустойки (пені) не може перевищити 33 490,37 грн.

Відповідно до частини другої ст.196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Так, матеріалами справи доводиться, що відповідач працює водієм, а останнім часом - водієм у Приватному підприємстві «ПАТП-2007». Його заробітна плата становила: за три місяці 2008 року - 5 309,54 грн, за 2012 рік - 14 062,56 грн; за 2013 рік - 21 600 грн; за п`ять місяців 2014 року - 7 939,63 грн; за 2015 рік - 21 000 грн; за 2016 рік - 19 248,63 грн; за 2017 рік - 37 396,76 грн; за п`ять місяців 2018 року - 19 000 грн; за шість місяців 2018 року - 23 700 грн; за вісім місяців 2019 року - 33 768,20 грн (а.с.60-71,136). Матеріали справи не містять доказів проживання відповідача у гуртожитку. Отже, враховуючи надані суду докази щодо матеріального стану відповідача апеляційний суд вважає можливим зменшити розмір неустойки (пені) до 30 000 грн.

Отже, суд першої інстанції при розгляді спору правильно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин, але для обрахунку заборгованості прийняв неналежну довідку про розмір заборгованості та не провів розрахунків.

Відповідно до положень ст.376 ЦПК України апеляційний суд змінює рішення суду першої інстанції, зменшуючи пеню за прострочення сплати аліментів із 64 669 грн. до 30 000 грн, а також судовий збір, який належить стягнути з відповідача в дохід держави, - з 1 681,60 грн. до 1 140,80 грн, тобто, пропорційно до задоволеної позовної вимоги.

За подання апеляційної скарги відповідачем сплачено 970,10 грн. Із цієї суми в порядку частини сьомої ст.141 ЦПК України відповідачу належить компенсувати 450 грн., що відповідає частині залишення без задоволення позовної вимоги про стягнення неустойки, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору з цієї вимоги п.3 частини першої ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17 червня 2020 року змінити, зменшивши пеню за прострочення сплати аліментів з 64 669 грн. до 30 000 грн. та судовий збір з 1 681 грн. 60 коп. до 1 140 грн. 80 коп.

Судовий збір в розмірі 450 грн., сплачений за подання апеляційної скарги, компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: