Справа № 234/3406/21
Провадження № 2/234/2334/21
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2021 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Лутай А.М.

при секретарі Зеленкової С.М.

за участю: представника відповідача ОСОБА_1

представника третьої особи Кіреєва В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Краматорськ цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, третя особа - ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 15.03.2021р звернулася до суду з дійсним позовом, вказуючи, що у вересні 2020 року від брата - ОСОБА_3 , відповідача у справі, їй ( ОСОБА_2 ) стало відомо, що його ( ОСОБА_3 ) колишня дружина - ОСОБА_4 , звернулася до суду із зустрічною позовною заявою про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та поділ майна. Спірним майном, серед іншого, колишня дружина брата бажає визнати автомобіль марки GRET WALL модель HAVAL НЗ, 2013 року випуску, який вона ( ОСОБА_2 ). Зазначає, що 09.01.2019р вона з ОСОБА_3 уклали договір купівлі-продажу 1443/2019/1260370 вказаного транспортного засобу. Зазначає, що на справді цей автомобіль вона ( ОСОБА_2 ) подарувала своєму братові, за що жодних коштів за це не отримувала та не мала таких намірів. Свої вимоги мотивує тим, що укласти саме договір купівлі-продажу вона ( ОСОБА_2 ) запропонувала братові після консультації з юристом, який роз`яснив, що договір дарування авто необхідно укладати у нотаріуса для його укладання необхідно провести незалежну оцінку вартості майна від якої у нотаріуса буде стягнуто податки та кошти за вчинення угоди, тобто, загалом необхідно буде сплатити не менше як 5000,00 грн за оформлення всіх паперів у нотаріуса, та ще послуги оцінювача в додаток до цього ще витратити багато часу. Більш дешевим та швидким способом переоформлення авто є продаж безпосередньо в Територіальному сервісному центрі МВС 1443 РСЦ МВС в Донецький області, про що вона ( ОСОБА_2 ) повідомила відповідачу, а тому вони разом з останнім звернулися до ТСЦ МВС 1443 РСЦ МВС в Донецький області, де й уклали вищезазначений договір купівлі-продажу 1443/2019/1260370 транспортного засобу, але кошти від продажу майна від брата вона ( ОСОБА_2 ) не отримувала, будь-яких зобов`язань з цього правочину у ОСОБА_3 не виникало, та вона з відповідачем добре усвідомлювали, що навмисно вчиняють договір купівлі-продажу замість договору дарування, з метою заощадження часу та коштів, які б виникли під час нотаріального укладання договору дарування. Тобто, її внутрішня воля та воля її брата ОСОБА_5 , відповідала саме ознакам іншого, прихованого правочину договору дарування. Вважає, що договір купівлі-продажу 1443/2019/1260370 транспортного засобу є удаваним, тому що справжня воля сторін договору відповідала ознакам саме договору дарування і між ними, насправді встановлюються інші правовідносини, а саме ті, що притаманні договору дарування. Просить визнати договір купівлі-продажу 1443/2019/1260370 транспортного засобу автомобіля марки GRET WALL модель HAVAL НЗ, білий колір, 2013 року випуску, украдений між нею ( ОСОБА_2 ) та ОСОБА_3 09.01.2019р в ТСЦ МВС 1443 РСЦ МВС в Донецькій області - удаваним, визнавши його договором дарування вищезазначеного автомобіля.

Позивачка ОСОБА_2 свої вимоги підтримала в повному обсязі, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

ОСОБА_6 , представник відповідача, в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 визнала у повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, проте надала суду свої письмові пояснення, в яких зазначила, що не визнає обставини, викладені у змісті позову ОСОБА_7 та вважає позовні вимоги необгрунтованими та безпідставними, а тому такими, що не підлячгають задоволенню. На обгрунтування своєї позиції вказала, що 23.08.1997р між нею ( ОСОБА_4 ) та ОСОБА_3 було укладено шлюб, під час якого у них народились діти: донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 06.09.2019р по справі №234/9486/19 (провадження №2/234/2619/18), що набрало законної сили 08.10.2019р, їх шлюб було розірвано. За час шлюбу з ОСОБА_3 за спільною згодою та за спільні кошти вони набули наступне майно: 1)квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; 2)житловий будинок з господарськими та побутовими будовами та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 : 3) побутове майно; 3) транспортний засіб марки GREAT WALL HAVAL H3, 2013 року випуску, білого кольору, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що був придбаний на підставі договору купівлі-продажу 1443/2019/1260370 транспортного засобу від 09.01.2019р.

Зазначає, що право власності на даний транспортний засіб GREAT WALL HAVAL H3, було зареєстровано ТСЦ №1443 РСЦ МВС України в Донецькій області на ім`я ОСОБА_3 , у зв`язку з чим вказаним ТСЦ було видано відповідне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вищезазначений автомобіль. За їх з ОСОБА_3 домовленістю, даний транспортний засіб весь час перебував під час шлюбу у користуванні останнього. Вказує, що на теперішній час в провадженні Краматорського міського суду Донецької області (суддя Данелюк О.М.) знаходиться цивільна справа №234/19184/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного сумісного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та поділ майна. Предметом, зокрема, її ( ОСОБА_4 ) зустрічного позову до ОСОБА_3 є поділ вищезазначеного майна, до складу якого входить й автомобіль GREAT WALL HAVAL H3, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Наполягає, що під час розгляду справи №234/19184/19 було встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу 1443/2019/1260370 транспортного засобу від 09.01.2019р власником вказаного автомобіля був ОСОБА_3 , але 25.07.2019р і по теперішній час (станом на 05.02.2020р), власником вказаного автомобіля є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 (номерний знак НОМЕР_3 ). Вважає, що ОСОБА_3 мав право розпоряджатися, у тому числі відчужувати, належний їм ( ОСОБА_11 і ОСОБА_3 ) на праві спільної сумісної власності автомобіль GREAT WALL HAVAL H3, виключно за їх взаємною згодою. Крім того, вказує, що оскільки вказаний автомобіль є цінним майно, тому її ( ОСОБА_11 ) згода, як другого з подружжя, повинна була бути подана письмово, але вона ( ОСОБА_4 ) не надавала згоду (у тому числі письмову) своєму колишньому чоловіку ОСОБА_3 на відчуження належного їм на праві спільної сумісної власності транспортного засобу GREAT WALL HAVAL. Отже, ОСОБА_3 25.07.2019р самостійно розпорядився та використав належний їм на праві спільної сумісної власності вказаний транспортний засіб на свій розсуд проти її волі, як іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї та не на її потреби. Також, зазначає, що при поділі їх (подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) майна, що є предметом зустрічного позову ОСОБА_4 у справі №234/19184/19, має бути врахована вартість вказаного автомобіля, яким ОСОБА_3 розпорядився проти її волі та без її згоди.

Вважає, що позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу вказаного автомобіля виключно з метою незаконного виключення цього транспортного засобу з переліку спільного майна подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та унеможливлення врахування вартості цього автомобіля при поділі, що підтверджується відсутністю жодних належних та допустимих доказів, що переконливо та достатньо підтверджують удаваність договору купівлі-продажу 1443/2019/1260370 транспортного засобу від 09.01.2019 та факт порушень майнолвих прав позивача.

Також, зазначає, що в обґрунтування свого позову у цій справі позивачка ОСОБА_2 вказує, що вказаний договір купівлі-продажу вона уклала з ОСОБА_3 безпосередньо у ТСЦ 1443, оскільки укладати договір дарування автомобіля необхідно було укладати у нотаріуса, але це значно дорожче та довше. Але згідно пункту 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМУ №1388 від 07.09.1998р (у редакції постанови КМУ №1371 від 23.12.2009р), державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, і документів, підтверджують правомірність придбання, транспортних засобів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб. Таким чином, в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів можливо укладати та оформлювати договори дарування транспортних засобів. Відтак, якщо дійсно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 бажали та мали намір укласти договір дарування вказаного автомобіля, а не договір купівлі-продажу, вони мали на це вільну можливість, оскільки це передбачено нормами діючого законодавства, зокрема нормативними документами, що регламентують діяльність сервісних центрів МВС, у тому числі Територіального сервісного центру 1443 РЦ МВС України в Донецькій області, але ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали у ТСЦ 1443 РЦ МВС України в Донецькій області у присутності адміністратора цього сервісного центру саме договір купівлі-продажу 1443/2019/1260370 транспортного засобу автомобіля марки GREАT WALL модель HAVAL H3, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який у повному обсязі по формі і змісту відповідає ознакам, умовам та вимогам законодавства щодо укладання договорів купівлі-продажу. Вважає, що вищенаведені обставини та відсутність жодних належних та допустимих доказів, що переконливо та достатньо підтверджують удаваність договору купівлі-продажу 1443/2019/1260370 транспортного засобу від 09.01.2019р, свідчить про безпідставність та необґрунтованість позову ОСОБА_2 , що розглядається у цій справі, а тому цей позов не підлягає задоволенню. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання правочину удаваним у цій справі.

ОСОБА_12 , представник третьої особи, в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні тим, що викладені в письмових поясненнях третьої особи ОСОБА_4 , просив позов ОСОБА_2 залишити без задоволення через його необгрунтованість та безпідставність.

Суд, вислухав пояснення представника відповідача та представника третьої особи, вивчивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 є рідними братом та сестрою (копія свідоцтва про народження відповідача ОСОБА_3 серія НОМЕР_4 від 16.06.1975р, актовий запис №540; свідоцтво про народження позивачки ОСОБА_13 серія НОМЕР_5 від 17.05.1968р, актовий запис №421; копія свідоцтва про одруження між ОСОБА_14 та ОСОБА_13 серія НОМЕР_6 від 10.02.2004р, актовий запис №1057).

09 січня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладений Договір купівлі-продажу 1443/2019/12690370 транспортного засобу марки GREАT WALL модель HAVAL H3, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно якого ОСОБА_3 набув у власність вказаний автомобіль. Вартість транспортного засобу склала 214 600,00 грн.

25 липня 2019 року відповідач ОСОБА_3 , відповідно до Договору купівлі-продажу транспортного засобу 1443/2019/1582869, продав вказаний автомобіль ОСОБА_10 .

Крім того, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_4 перебували у зареєєстрованому шлюбі з 23.08.1997 року по 08.10.2019 рік (копія свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_7 , актовий запис №746 від 23.08.1997р; Заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 06.09.2019р по справі №234/9486/19 (провадження №2/234/2619/18).

Від цього шлюбу відповідач та третя особа у справі ОСОБА_4 мають дітей: доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_8 від 18.06.2002р, актовий запис №593); сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (серія НОМЕР_9 від 29.10.2013р, актовий запис №1469).

Також встановлено, що в провадженні Краматорського міського суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та поділ майна.

У зустрічному позові ОСОБА_4 просить визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зокрема, транспортний засіб марки GREAT WALL HAVAL H3, 2013 року випуску, білого кольору, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який було придбано ними в період шлюбу.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до положень статті 202 ЦК України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці.

Відповідно до статті 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Тлумачення статті 235 ЦК України свідчить, що удаваним є правочин, що вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Тобто сторони з учиненням удаваного правочину навмисно виражають не ту внутрішню волю, що насправді має місце. Тобто, сторони вчиняють два правочини: один удаваний, що покликаний «маскувати» волю осіб; другий - прихований, від якого вони очікують правових наслідків.

У постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року у справі №6-1026цс16 зроблено висновок, що за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Установивши під час розгляду справи, що правочин вчинено для приховання іншого правочину, суд на підставі статті 235 ЦК України має визнати, що сторони вчинили саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемним або про визнання його недійсним.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі №522/14890/16-ц (провадження №14-498цс18).

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що за удаваним правочином (стаття 235 ЦК України) сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК України має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним.

Звертаючись із позовом до суду, ОСОБА_2 посилалася на те, що вона та її брат ОСОБА_3 не мали на меті укладення договору купівлі-продажу спірного автомобіля, кошти від продажу майна від брата вона не отримувала. Наміру продати вказаний автомобіль брату у неї не було. Вони уклали договір купівлі-продажу транспортного засобу, оскільки це було дешевше ніж оформити договір дарування.

За загальним правилом тягар доказування удаваності правочину покладається на позивача.

Заявляючи вимогу про визнання правочину удаваним, позивач має довести: факт укладення правочину, що, на його думку, є удаваним; спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж тих, що передбачені насправді вчиненим правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети, ніж намір приховати насправді вчинений правочин; настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж тих, що передбачені удаваним правочином.

Тобто воля сторін в удаваному правочині спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином, а оскільки відповідно до частини першої статті 202, частини третьої статті 203 ЦК України головним елементом договору (правочину) є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, то основним юридичним фактом, який підлягає встановленню судом, є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договору та з`ясування питання про те, чи не укладено цей договір з метою приховання іншого договору та якого саме.

За таких обставин, для визнання угоди удаваною позивачу необхідно надати відповідні докази, а суду встановити, що обидві сторони договору діяли свідомо для досягнення якоїсь особистої користі, їх дії були направлені на досягнення інших правових наслідків і приховують іншу волю учасників.

Як було встановлено судом в судовому засіданні 09 січня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено Договір купівлі-продажу 1443/2019/12690370 транспортного засобу марки GREАT WALL модель HAVAL H3, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , право власності на який було зареєстровано ТСЦ №1443 РСЦ МВС України в Донецькій області.

Відповідно до умов зазначеного договору ОСОБА_2 (продавець) зобов`язалася передати у власність ОСОБА_3 (покупцю) вищенаведений транспортний засіб. Передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна. Продаж транспортного засобу за домовленістю сторін вчинено за 214 600,00 гривень, які покупець, згідно до умов договору, сплатив продавцю під час підписання договору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу спірного автомобіля удаваним, ОСОБА_2 посилається на те, що фактично даний транспортний засіб був переданий її брату у власність за його бажанням та їх домовленістю безоплатно, у дар, наміру продати автомобіль у неї не було.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 655 ЦК України визначено, що договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За своєю суттю та загальним правилом договір купівлі-продажу передбачає для однієї сторони право отримання предмету купівлі-продажу у власність та зобов`язання сплатити його ціну, а для другої сторони - право на отримання ціни та обов`язок передати предмет договору наступному власнику.

Отже, за звичаями ділового обороту презюмується, що предмет договору належить продавцю та переходить у власність покупця, якщо інше не передбачено домовленістю сторін, та покупець має сплатити ціну за власний рахунок, якщо інше не передбачено домовленістю сторін договору або покупцем та іншою особою.

Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_2 вказує, що між сторонами фактично укладено договір дарування.

За умовами статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На обґрунтування доводів позовної заяви, а саме те, що ОСОБА_2 разом з братом усвідомлювали, що навмисно вчиняють договір купівлі-продажу замість договору дарування, позивачка ОСОБА_2 не надала жодного належного та допустимого доказу.

Такі доводи позивачки не узгоджуються з письмовими доказами по справі, оскільки воля ОСОБА_2 та ОСОБА_3 саме на продаж спірного транспортного засобу зафіксована у письмовому договорі купівлі-продажу.

Суд, у відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України, не приймає до уваги визнання представником відповідача позову, оскільки це визнання прямо порушує майнові права третьої особи ОСОБА_4 на вказаний автомобіль.

Не засулговують на увагу також доводи позивачки про те, що договір дарування транспортного засобу необхідно було укладати у нотаріуса, що потягло б за собою значні матеріальні витрати та багато часу, оскільки відповідно до пункту 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМУ №1388 від 07.09.1998р (у редакції постанови КМУ №1371 від 23.12.2009р) безпосередньо в сервісних центрах МВС, у присутності адміністраторів таких органів, можуть бути укладені та оформлені як договори купівлі-продажу (міни, поставки) транстпортних засобів, так і договори дарування транспортних засобів.

Отже, за відсутності доказів які б свідчили про спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж тих, що передбачені насправді вчиненим правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети, ніж намір приховати насправді вчинений правочин; доказів настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж тих, що передбачені удаваним правочином, відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення суду складені у рнарадчій кімнаті та проголошені 17.08.2021р.

Головуючий суддя: А.М.Лутай