Справа №639/2783/21
Провадження №2-з/639/57/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі судді Баркової Н.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

28.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, зазначивши позивачем - ОСОБА_1 , відповідачем - ОСОБА_2 , третьою особою: державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Шевцову Олену В`ячеславівну і назву позову - про визнання заповіту недійсним. В заяві ОСОБА_1 просить, зокрема, до розгляду справи по суті, вжити заходи забезпечення позову у спосіб заборони Державному нотаріусу Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Шевцовій О.В. вчиняти нотаріальні дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , на підставі складеного ним заповіту на ім`я ОСОБА_2 . При цьому заявник зазначає перелік відповідного спадкового майна 4-х квартир із зазначенням їх адрес, вартості та розміру.

Суд, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, приходить до наступних висновків.

Цивільні справи розглядаються судом виключно в порядку, встановленому ЦПК України, яким в тому числі встановлено вимоги до форми та змісту заяви, з якою особа має право звернутись до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Статтею 30 ЦПК України передбачені правила виключної підсудності, зокрема, визначено, що відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як зазначено в заяві про забезпечення позову, після смерті спадкодавця ОСОБА_3 відкрилась спадщина, що складається з 1/2 частки чотирьох квартир. При цьому адреси розташування квартир свідчать про те, що основна частина нерухомого майна знаходиться в Холодногірському районі м. Харкова, а саме: чотирикімнатна ізольована квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 77,4 кв.м та двокімнатна ізольована квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 51.3 кв. м. Отже, загальна площа вказаного нерухомого майна, що знаходиться в Холодногірському районі м. Харкова складає 128.7 кв.м. Інша частина нерухомого майна знаходиться в Новобаварському районі м. Харкова, а саме: двокімната ізольована квартира АДРЕСА_3 , загальною площею 45,8 кв.м та двокімнатана ізольована квартира АДРЕСА_4 , загальною площею 52,4 кв. м. Отже, загальна площа вказаного нерухомого майна, що знаходиться в Новобаварському районі м. Харкова складає 98.2 кв.м.

Згідно з п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 1.03.2013 року виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже в даному випадку підсудність позову, про який йдеться в заяві про визнання заповіту недійсним, слід визначати за правилами виключної підсудності

При цьому судом на підставі даних канцелярії Жовтневого районного суду м. Харкова встановлено, що до Жовтневого районного суду м. Харкова вже поданий позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, однак ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.04.2021 року матеріали цивільної справи №639/2542/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним направлено за підсудністю до Ленінського районного суду м. Харкова, оскільки позов виник з приводу нерухомого майна, основна частина якого знаходиться в Холодногірському районі м. Харкова, тому відповідно до ч.1 статті 30 ЦПК України, вказаний позов відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Ленінського районного суду м. Харкова.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову подано з порушенням правил виключної підсудності, при цьому ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.04.2021 року матеріали цивільної справи №639/2542/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним направлено за підсудністю до Ленінського районного суду м. Харкова, заява про забезпечення вказаного позову на підставі ст. 31 ЦПК України та за змістом ст. 152 ЦПК України також підлягає передачі на розгляд до Ленінського районного суду м. Харкова.

Відтак, на підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 30, 31, 32, 149-153, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Матеріали цивільної справи №639/2783/21 (провадження №2-з/639/57/21) за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову направити за підсудністю до Ленінського районного суду м. Харкова.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 29.04.2021 року.

Суддя Н. В. Баркова