Справа № 464/467/21
пр.№ 2-о/464/29/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2021 м.Львів Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої-судді Сабари Л.В.,

секретаря судового засідання Мерзи Д.С.,

розглянувши заяву органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про призначення ОСОБА_2 опікуном недієздатної особи ОСОБА_1 ,

з участю представника заявника ОСОБА_3

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,-

в с т а н о в и в :

на розгляд Сихівського районного суду м.Львова надійшла заява органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про призначення ОСОБА_2 опікуном недієздатної особи ОСОБА_1 .

Заява обгрунтована наступним. 25.12.2020 вСихівську районну адміністрацію Львівської міської ради надійшло звернення ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 про доцільність призначення її опікуном недієздатної особи ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 28.04.2001 по справі №2- 1685/01 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнана недієздатною. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи від 19.01.2001 №45 ОСОБА_1 страждає вродженою розумовою відсталістю в ступені імбецильності (хвороба Дауна). За своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_1 є особою з інвалідністю першої групи, що підтверджується довідкою №011163 серії 2-18 АЄ психіатричної МСЕК від 21.07.1995 року. Розпорядженням Галицької районної адміністрації ЛМР від 01.10.2001 №1192 встановлено опіку над недієздатною особою ОСОБА_1 та призначено матір ОСОБА_4 її опікуном. ОСОБА_4 - матір заявника та недієздатної особи померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 являється рідною сестрою ОСОБА_1 з якою за адресою: АДРЕСА_3 :в.69, що підтверджується довідкою СРА ЛМР про реєстрацію місця проживання від 13.01.2021 №09525 та актом обстеження матеріально-побутових умов заявника виданого ЛКП "Житловик-С" від 25.12.2020 року. Відповідно до медичного висновку ЛКК про стан здоров`я заявник за станом здоров`я може бути опікуном. ОСОБА_2 на обліку Львівського обласного клінічного психоневрологічного диспансеру та на диспансерному обліку КНП ЛОР «Львівського обласного медичного центру превенції та терапії узалежнень не числиться, до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, знаходиться на обліку в Сихівському відділі соцзахисту управління соцзахисту Львівської міської ради та отримує державну соціальну допомогу на догляд за інвалідом І або II групи. Сини заявника ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надають згоду заявникові на призначення її опікуном над ОСОБА_7 .

Ухвалою суду від 18.01.2021 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами окремого провадження з викликом заявника та заінтересованих осіб.

Ухвалою суду від 19.03.2021 у справі поновлено судовий розгляд, у зв`язку з виникненням потреби з`ясувати обставини шляхом вчинення процесуальної дії, зокрема, витребування доказів із Галицької районної адміністрації Львівської міської ради.

Ухвалою суду від 19.03.2021 у справі з Галицької районної адміністрації Львівської міської ради витребувано докази.

Заінтересована особа ОСОБА_2 відзив до суду не направляла.

Представник заявника в судовому засіданні підтримала подану заяву та пояснила, що Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 28.04.2001 по справі №2- 1685/01 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнана недієздатною. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи від 19.01.2001 №45 ОСОБА_1 страждає вродженою розумовою відсталістю в ступені імбецильності (хвороба Дауна). За своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_1 є особою з інвалідністю першої групи. ОСОБА_2 являється рідною сестрою ОСОБА_1 з якою проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до медичного висновку ЛКК про стан здоров`я заявник за станом здоров`я може бути опікуном. ОСОБА_2 на обліку Львівського обласного клінічного психоневрологічного диспансеру та на диспансерному обліку КНП ЛОР «Львівського обласного медичного центру превенції та терапії узалежнень не числиться, до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, знаходиться на обліку в Сихівському відділі соцзахисту управління соцзахисту Львівської міської ради та отримує державну соціальну допомогу на догляд за інвалідом І або II групи. Сини заявника ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надають згоду заявникові на призначення її опікуном над ОСОБА_7 . Просила заяву задоволити, та призначити опікуном ОСОБА_1 ОСОБА_2 . Додатково вказала, що в органом опіки та піклування Сихівської районної адміністрації не велася справа щодо опіки ОСОБА_1 , їм не відомо яким чином виконувалися обов`язки опікуна щодо ОСОБА_1 . ОСОБА_4 , коли востаннє ОСОБА_1 проходила медичний огляд на підтвердження наявності хронічного, стійкого психічного розладу їй не відомо. Про те, що остання являється недієздатною, орган опіки та піклування встановив з рішення суду. При цьому було встановлено, що опіку на ОСОБА_8 встановлено головою Галицької районної адміністрації, чи вирішувалося це питання в судовому порядку не відомо. Після смерті опікуна ОСОБА_9 , органом опіки та піклування Сихівської районної адміністрації рішення про припинення опіки не приймалося, чи є таке рішення їм не відомо. Також не встановлено, чи попередній опікун ОСОБА_9 зверталася до суду про продовження строку дії рішення про визнання недієздатною ОСОБА_10 . Крім того, їй не відомо хто виконував та виконує функції опікуна після смерті призначеного опікуна.

Заінтересована особа в судовому засіданні заяву про призначення її опікуном ОСОБА_10 підтримала, просили заяву задоволити. Пояснила, що ОСОБА_10 являється її рідною сестрою, котра хворіє з дитинства на психічне захворювання. До цього часу опікуном ОСОБА_10 була її мама ОСОБА_9 котра померла. Тому сестра повністю під її утриманням та доглядом. Їй не відомо, в якому органі опіки та піклування була справа щодо опіки ОСОБА_10 , чи зверталася мама про продовження рішення суду щодо недієздатності сестри. Медичне обстеження вона з сестрою періодично проходить, що шість місяців, так як медичний документ потрібен для отримання допомоги. Бажає щоб її призначили опікуном, оскільки вона і так буде доглядати сестру. Члени її родини проти цього не заперечують.

Представник Галицької районної адміністрації Львівської міської ради Куриляк В.І. в судовому засіданні надала пояснення, що ОСОБА_1 на обліку в органі опіки та піклування Галицької районної адміністрації не перебувала, справа щодо опіки ОСОБА_1 не велася. Зазначила, що опіку на ОСОБА_1 призначено 2001, тоді також було створено Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради і всі справи підлягали переданню за місцем знаходження осіб. Доказів про те, що справу щодо опіки ОСОБА_1 було передано до Сихівської районної адміністрації не має, однак підтверджує, що контроль за здійсненням опікуном ОСОБА_4 своїх обов`язків орган опіки та піклування Галицької районної адміністрації не здійснював, а тому їм нічого не відомо, з даного приводу.

Суд, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, надані заявником на обґрунтування заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги відсутність заперечень зі сторони заінтересованих осіб, вважає, що заява органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Судом встановлено, що Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 28.04.2001 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано недієздатною у зв`язку з тим, що остання страждає вродженою розумовою відсталістю в ступені імбецильності (хвороба Дауна), та за своїм психічним станом не може розуміти значення свої дій та керувати ними.

01.10.2001 на підставі розпорядження голови Галицької районної адміністрації № 1192 над недієздатною ОСОБА_1 встановлено опіку та призначено ОСОБА_4 опікуном, котра ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Як визначено в ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Частиною 1 статті 41 ЦК України передбачено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Зі змісту ст. 63 ЦК України встановлено, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ч.1 ст. 60 ЦПК України).

Згідно ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

З частини 2 вказаної норми вбачається, що суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті, показаннями свідків оглянути речові докази.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

При досліджені доказів, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано недієздатною, що підтверджується копією рішення Галицького районного суду м. Львова від 28.04.2001 (а.с.10)

На підставі розпорядження голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 1192 від 01.10.2001 «Про встановлення опіки над недієздатною ОСОБА_1 » ОСОБА_4 призначено опікуном над недієздатною дочкою ОСОБА_1 (а.с.11).

Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 та 14.02.1975 зареєструвала шлюб із ОСОБА_11 (а.с.15-17)

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджено лікарським свідоцтвом про смерть № 382 від 18.07.2020, Довідкою про причину смерті, та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 18.07.2020 (а.с.18-20).

Вивченням особи ОСОБА_1 встановлено, що остання народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Львів, де проживає по АДРЕСА_2 , що підтверджено копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 (а.с.8-9)

Згідно копії довідки НОМЕР_4 від 21.07.1995 вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом з дитинства безстроково (а.с.12)

Копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 підтверджено, що остання народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якої є ОСОБА_11 та ОСОБА_4 (а.с.12)

На підставі копії заяви від 25.12.2020, судом встановлено, що до Сихівської районної адміністрації звернулася ОСОБА_2 , з проханням видати подання про можливість призначення її опікуном або піклувальником повнолітньої недієздатної особи (або особи, цивільна дієздатність якої обмежена) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5)

Вивченням особи ОСОБА_2 судом встановлено, що остання народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 та проживає у АДРЕСА_2 , що підтверджено копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 (а.с.6), довідкою про реєстрацію місця проживання № 09525 від 13.01.2021 (а.с.25) та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 20.10.1976 (а.с.13) згідно котрого батьками ОСОБА_12 є ОСОБА_11 та ОСОБА_4 .

На підставі копії свідоцтва про одруження НОМЕР_7 виданого повторно 06.05.2003 вбачається, що 11.04.1996 ОСОБА_12 уклала шлюб із ОСОБА_13 , та їй присвоєно прізвище ОСОБА_14 (а.с.21)

З копії акту обстеження матеріально-побутових умов встановлено, що ОСОБА_2 у АДРЕСА_2 проживає разом із ОСОБА_15 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с.26)

Згідно копії Висновку про стан здоров`я, копії Довідок №1129 від 20.10.2020 та №1633 від 20.10.2020 ОСОБА_2 є здоровою, на обліку Львівського обласного клінічного психоневрологічного диспансеру та на диспансерному обліку КНП ЛОР «Львівського обласного медичного центру превенції та терапії узалежнень не числиться(а.с.27, 29-30)

З копії Довідки серії ІІ А № 2129911 та копії довідки № 4568 від 22.12.2020 ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, знаходиться на обліку в Сихівському відділі соцзахисту управління соцзахисту Львівської міської ради та отримує державну соціальну допомогу на догляд за інвалідом І або II групи(а.с. 28, 31).

З письмових пояснень вбачається, що сини заявника ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надають згоду заявникові на призначення її опікуном над ОСОБА_16 (а.с.32-33)

Згідно витягу з протоколу №1 засідання опікунської ради від 14.01.2021 вбачається що опікунська рада погоджує та вважає за доцільне призначити ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_1 (а.с.45).

Визнання особи недієздатною та встановлення над нею опіки належить до виключної компетенції суду. При цьому, єдиною підставою визнання особи недієздатною є наявність хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це, та строк дії якого визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 визнана недієздатною на підставі рішення Галицького районного суду м. Львова від 28.04.2001, строк дії якого не встановлено. При цьому, ОСОБА_1 визнано недієздатною, так як на час розгляду та вирішення справи судом остання страждала вродженою розумовою відсталістю в ступені імбецильності (хвороба Дауна), та за своїм психічним станом не могла розуміти значення свої дій та керувати ними, що підтверджувалося висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 45 від 19.01.2001.

З цього слідує, що ОСОБА_1 визнано недієздатною на підставі норм цивільного судочинства, діючих станом на квітень 2001 року.

Зокрема, згідно, ст. 16 Цивільний кодекс Української РСР в редакції від 30.10.1999 може бути визнаний судом недієздатним громадянин, який внаслідок душевної хвороби або недоумства не може розуміти значення своїх дій або керувати ними, і над ним встановлюється опіки, тоді як зазначалося вище, наразі суд може розглядати справи щодо питань про визнання особи недієздатною, котра внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Наказом Державного комітету України у справах сімї та молоді, Міністерстава освіти України Міністерства охорони здоров`я України та Міністерства праці та соціальної політики України N 34/166/131/88 від 26.05.99 затверджено Правила опіки та піклування (далі Правила), якими закріплено повноваження органу опіки та піклування щодо діяльності пов`язаною із встановленням опіки над недієздатними, а також обов`язки опікунів.

Так згідно п. 4.3. Правил встановлено, що опікун (піклувальник) повинен раз на рік здійснювати повне медичне обстеження підопічних.

Крім того, згідно п. 4.11. цих Правил Опікуни (піклувальники) подають щорічно, не пізніше 1 лютого, до органів опіки та піклування звіт про свою діяльність за

минулий рік щодо захисту прав та інтересів підопічних, у тому числі щодо збереження належного їм майна та житла. На вимогу органів опіки та піклування опікуни (піклувальники) зобов`язані подавати звіти в інший визначений ними термін.

У відповідності до п. 4.14. Правил Контроль за діяльністю опікунів і піклувальників здійснюється органами опіки та піклування із залученням громадськості шляхом планових відвідувань осіб, які перебувають під опікою (піклуванням). Періодичність відвідувань установлюється окремим графіком, але не рідше ніж раз на рік, крім першої перевірки, яка проводиться через три місяці після встановлення опіки і піклування.

Згідно листа Галицької районної адміністрації №31-вих-26361 від 05.04.2021 встановлено, що ОСОБА_1 на обліку в органі опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради не перебувала, справа щодо опіки та піклування над ОСОБА_1 не велася.

Представник Заявника в судовому засіданні також підтвердила, що ОСОБА_1 на обліку в органі опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради не перебувала, справа щодо опіки та піклування над ОСОБА_1 не велася.

Будь-яких доказів, про те, що у ОСОБА_10 на даний час наявний хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок якого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, суду не надано, так само як і доказів, про те, що ОСОБА_10 продовжує хворіти на душевну хворобу або недоумство і таке захворювання відносяться до хронічного, стійкого психічного розладу.

При цьому, Довідка секр.МСЕ 011163 серії 2-18 АЄ від 21.07.1995 про встановлення ОСОБА_1 інвалідності з дитинства безстроково не може бути належним та достатнім доказом того, що ОСОБА_1 на даний час хворіє та в неї наявний хронічний, стійкий психічний розлад, а підтверджує лише те, що остання являється інвалідом з дитинства.

Крім того, як встановлено судом, щодо ОСОБА_1 на підставі рішення Галицького районного суду м. Львова від 28.04.2001 згідно розпорядження голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 1192 від 01.10.2001 над недієздатною ОСОБА_1 встановлено опіку.

Так, згідно ст. 260 Цивільного процесуального кодексу України від 18.07.1963 чинного на час прийняття рішення судом, передбачено, що рішення суду про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним після набрання ним законної сили надсилається органові опіки та піклування. Воно є підставою для призначення обмежено дієздатному піклувальника, а недієздатному - опікуна.

Однак, у відповідності до вимог ч.1 ст. 60 ЦПК України у разі визнання особи недієздатною, опіку встановлює суд.

Разом з тим, згідно п. 5.4. Правил опіка припиняється: серед іншого, унаслідок смерті опікуна. Рішення про припинення опіки чи піклування виносить орган опіки та піклування.

Судом встановлено, що опікун ОСОБА_1 - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішення органом опіки та піклування Сихівської чи Галицької районних адміністрацій Львівської міської ради про припинення опіки не приймалося.

Доказів про те, що судом встановлювалася опіка на ОСОБА_1 суду не надано.

Зі змісту ст. 300 ЦПК України вбачається, що призначення опікуна має місце після ухвалення судом рішення визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки.

У зв`язку із цим, суд вирішуючи заяву по суті зобов`язаний встановити коли та за яких обставин визнано особу недієздатною, строк дії рішення суду про визнання недієздатною, чи встановлено судом опіку та призначено опікуна, чи продовжує особа на момент розгляду справи хворіти захворюванням, що свідчить про наявність хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, та чи виконував опікун обов`язки визначені чинним законодавством.

При цьому суд враховує, що 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПКУ), якими закріплено нововведення у процедурі визнання особи недієздатною. Зокрема, судом встановлюється строк дії рішення суду про визнання особи недієздатною, що не може перевищувати 2 років. При цьому, суб`єкт звернення з клопотанням про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинен довести обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

З цього слідує, що суд призначає опікуна тільки після ухвалення рішення про визнання особи недієздатною і лише в межах строку встановленого судом. Перш за все, виходячи з вимог процесуального законодавства діючого на момент вирішення заяви, питання про призначення опікуна або піклувальника входить до предмета судового розгляду як похідне від головних юридичних фактів, що становлять предмет доказування по цих справах.

Це означає, що повноваження суду в цьому відношенні пов`язані з розглядом питання про призначення опікуна на підставі рішення суду прийнятого, та кого що набрало законної сили, у відповідності до норм процесуального законодавства чинного на момент розгляду заяви, згідно якого судом встановлено наявність хронічного, стійкого психічного розладу особи, внаслідок якого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними та встановлення у зв`язку із цим опіки на особою та тих пропозицій та висновків по справі, які зроблені органом опіки та піклування як органу спеціальної компетенції, на якого за законом покладені функції опіки та піклування щодо можливості призначення особи опікуном.

КЦС Верховного Суду у справі № 199/6241/18 від 26.02.2020 звертає увагу на те, що кодекс не вказує, що визнання недієздатності підлягає автоматичному судовому перегляду. Разом з тим, Суди зобов`язані встановити, чи продовжувався судом строк дії рішення про визнання особи недієздатною за клопотанням опікуна, представника органу опіки та піклування та чи здійснювався ефективний нагляд за ситуацією недієздатної особи, включаючи виконання обов`язків його опікуном.

Станом на момент звернення до суду органом опіки та піклування із заявою про призначення опікуна, після визнання ОСОБА_1 недієздатною, тобто з 2001 року до законодавства неодноразово було внесені зміни, як щодо підстав визнання особи недієздатною, так і порядку встановлення опіки, порядку визнання особи недієздатною, зокрема в частині визначення дії рішення суду про визнання особи недієздатною.

З доказів наданих заявником, суд встановив, що ОСОБА_17 являється сестрою ОСОБА_1 , тобто близьким родичем, могла б бути призначеною опікуном ОСОБА_12 однак оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд прийшов до переконання, що Заявником в судовому засіданні не доведено, що з 2001 по час звернення опікуном чи органом опіки та піклування здійснювався ефективний нагляд за ситуацією недієздатної особи, будь-яких доказів про продовження дії рішення Галицького районного суду м. Львова від 28.04.2001, про наявність у ОСОБА_1 на даний час хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок якого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, про встановлення опіки судом над ОСОБА_1 , суду не надано, у зв`язку із чим заява до задоволення не підлягає.

При цьому, рішення Галицького районного суду м. Львова від 28.04.2001 не може бути безумовною підставою вважати, що ОСОБА_1 на даний час є недієздатною в силу положень ст. 39 ЦК України та ст. 300 ЦПК України, діючих на момент розгляду справи та потребує опікуна.

Судом вживалися заходи щодо самостійного отримання доказів на підтвердження виконання обов`язків опікуном, щодо ОСОБА_1 , однак не здобуто будь-яких даних про щорічне медичне обстеження останньої, наявність психічного розладу. Крім того, судом не встановлено, ким виконувалися функції опікуна щодо ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 , оскільки така на обліку у Сихівській чи Галицькій районних адміністраціях Львівської міської ради не перебувала.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 30, 39, 40, 41, 60, 63 ЦК України,ст.ст. 259, 260, 294, 299-300, 353 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні заяви органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про призначення ОСОБА_2 опікуном недієздатної особи ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.261 ЦПК України.

Суддя Сабара Л.В.