РІШЕННЯ

іменем України

02 вересня 2021 року м.Снігурівка

справа № 485/1005/21

провадження №2/485/354/21

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Бодрової О.П.

за участю секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

03 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Позовну заяву мотивовано тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 06 червня 2003 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Діти проживають разом з нею, відповідач коштів на їх утримання не надає, а всі витрати на дітей несе лише позивач, у зв`язку із чим просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) батька, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також просить стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу в сумі 900 грн.

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 06 серпня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Сторони в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Позивач позовні вимоги підтримала.

Відповідач позов визнав.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що сторони з 06 червня 2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 06.06.2003 року відділом РАГС Суворовського РУЮ м.Херсона /а.с.4/.

Від шлюбу позивач та відповідач мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 від 01.09.2004р, № НОМЕР_2 від 04.01.2011 року /а.с.8/.

Згідно довідки Афанасіївського старостинського округу Снігурівської міської ради Миколаївської області за №867 від 02.08.2021 року діти зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_1 /а.с.10/.

Норми права які застосував суд, та мотиви їх застосування

Відповідно до статті 13 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з частиною другою, третьою статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З урахуванням викладеного, а також того факту, що діти перебувають на утриманні позивачки, суд дійшов висновку, що її вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн, від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.

На підставі ст.137 ЦПК України суд також стягує з відповідача на користь позивачки витрати на правову допомогу в сумі 900 грн /а.с.14/.

На підставі викладеного, ст.ст.180,182,191 СК України, керуючись ст. ст. 12, 13,141, 259, 263-265, 268, 279, 430 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , працюючого водієм в ДП ТОВ «НІКЮТАС») на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) батька, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 серпня 2021 року та до досягнення старшою дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць - допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , працюючого водієм в ДП ТОВ «НІКЮТАС») в дохід держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , працюючого водієм в ДП ТОВ «НІКЮТАС») на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) витрати на професійну правову допомогу в розмірі 900 грн (дев`ятсот гривень).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення з урахуванням п.п. 15.5 п.15 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд Миколаївської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 02 вересня 2021 року.

Суддя О.П. Бодрова