н/п 2/490/3196/2021 Справа № 490/2989/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

22 квітня 2021 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду міста Миколаєва Гуденко О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс»», третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

21.04.2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №50818 від 25.09.2020 р., вчинений приватним нотаріусом ЖМНО Гораєм О.С.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.042021 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А.

22.04.2021 року матеріали справи передані на розгляд судді Гуденко О.А.

Одночасно з позовом, позивачка надала суду заяву, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса №50818 від 25.09.2020 року.

Позивач, обґрунтовуючи підсудність даної справи Центральному районному суду м. Миколаєва, посилається на ч. 12 ст. 28 ЦПК України, відповідно до якої позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Місце виконання виконавчого напису визначається згідно з положеннями Закону України «Про виконавче провадження».

Зокрема, згідно ст.3 Закону відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.

Положеннями ст.24 Закону визначено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення з місцем вчинення виконавчих дій.

Тобто, місцем виконання виконавчого напису у даному випадку є місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна.

У справі встановлено, що зареєстрованим місцем проживання позивачки є за адресою: АДРЕСА_1 , про що також зазначено і в постанові приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Довгаль В.В. (ВП №63477485), і ця інформація міститься у паспорті громадянина України.

З позову вбачається, що сама позивачка зазначає про своє місце проживання в м.Одеса.

Щодо «адреси проживання», яку повідомив стягувач (ТОВ «ФК "Паріс»), то він також зазначає про місце проживання боржника в м.Вознесенськ.

У цьому зв`язку потрібно зауважити, що для офіційного «спілкування» з фізичними/юридичними особами, контролюючими органами визначає лише одне із них і несе відповідальність за свій вибір (у тому сенсі, приміром, що зареєстроване місце проживання є своєрідним орієнтиром для державних органів, фізичних/юридичних осіб при визначенні територіальної юрисдикції судових справ за участі цієї особи; надсилання поштової кореспонденції за зареєстрованим місцем проживання є умовою належного повідомлення особи).

У контексті спірних правовідносин суд приходить до висновку, що визначення місця виконання виконавчого документа щодо позивача (як фізичної особи-боржника) має відбуватися за зареєстрованим місцем проживання боржника ( ОСОБА_1 ). Будь-яка інша адреса місця проживання чи відомості про місце перебування особи-боржника можуть слугувати додатковою інформацією і сприяти примусовому виконанню рішення, але не використовуватися як юридичний факт, з яким Закон № 1404-VIII пов`язує місце виконання рішення, а з ним і виконавчий округ приватного виконавця.

Відповідно до вимог ст. 378 ЦПК України, прийняте судом рішення з порушенням правил територіальної підсудності є підставою для його скасування судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

У відповідності дост. 31 ЦПК Українисуд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, оскільки позивачем не надано доказів стосовно того, що на території Центрального району м. Миколаєва проводяться будь-які виконавчі дії в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №50818 від 25.09.2020 року, і спір виник з приводу оскарження виконавчого напису нотаріуса та відповідач знаходиться за межами Центрального району м. Миколаєва, - цей спір територіально підсудний Вознесенському міськрайонному суду Миколаївської області.

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, разом з позовом до суду подана заява про забезпечення позову зупинення стягнення на підставі виконавчого напису.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається, зокрема, одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Таким чином заява про забезпечення позову не підсудна Центральному районному суду м. Миколаєва і підлягає передачі на розгляд за підсудністю до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області.

Згідно ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються

Керуючись ст. 31 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Передати справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс»», третя особо - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого таким, що не підлягає виконанню - за підсудністю до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області.

Роз`яснити учасникам справи, що передача справи, з підстав зазначених вище в ухвалі, здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала, як така, що постановлена поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Гуденко О.А.