ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року

м.Суми

Справа №592/14642/20

Номер провадження 22-ц/816/604/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

у присутності :

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Рязанець Андрій Анатолійович ,

представника відповідача Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області Дєдушкіної Євгенії Вікторівни ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги Головного управління Державної податкової служби України у Сумській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 лютого 2021 року, ухвалене у складі судді Князєва В.Б. у м. Суми, повний текст якого складено 03 лютого 2021 року,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Державної податкової служби України у Сумській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області про стягнення успадкованої переплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування,

в с т а н о в и в :

У грудні 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з даним позовом, в якому просили стягнути з Державного бюджету України на їх користь належні їм спадкові кошти у вигляді переплати по єдиному соціальному внеску для фізичних осіб підприємців, після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , в рівних частинах кожному (по 43808 грн 10 коп.).

Свої вимоги мотивували тим, що вони є спадкоємцями першої черги після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя ОСОБА_3 був самозанятою особою приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу та сплачував єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. З відповіді Шосткинського управління ДФС України у Сумській області їм стало відомо, що станом на 21 травня 2019 року у платника ОСОБА_3 обліковується переплата по єдиному соціальному внеску для фізичних осіб підприємців у сумі 87616 грн 21 коп. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 серпня 2020 року визнано за ними, як спадкоємцями померлого ОСОБА_3 , право на отримання спадкових коштів у сумі 87616 грн 21 коп.

Відповідач ГУ Державної податкової служби у Сумській області на їх звернення відмовилося у добровільному порядку вчиняти дії щодо виплати їм вказаних коштів, у зв`язку з чим вони були змушені звернутися до суду для вирішення примусового стягнення успадкованих ними грошових коштів.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 спадкові кошти у сумі 87616, 21 грн. у вигляді переплати по єдиному соціальному внеску для фізичних осіб-підприємців, після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , в рівних частинах кожному по 43808,10 грн.

Стягнуто з ГУ Державної податкової служби у Сумській області, ГУ Державної казначейської служби України в Сумській області за рахунок бюджетних асигнувань в дольовому порядку на користь ОСОБА_1 876,2 грн. повернення судового збору, тобто по 438,10 грн. з кожного з відповідачів.

Стягнуто з ГУ Державної податкової служби у Сумській області, ГУ Державної казначейської служби України в Сумській області за рахунок бюджетних асигнувань в дольовому порядку на користь ОСОБА_2 876,2 грн. повернення судового збору, тобто по 438,10 грн. з кожного з відповідачів.

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідачі ГУ Державної податкової служби в Сумській області та ГУ Державної казначейської служби України в Сумській області подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі ГУ Державної податкової служби в Сумській області, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати.

У своїх доводах вказує на те, що суд першої інстанції дійшов до безпідставного висновку, що сума зайво сплаченого єдиного внеску для фізичних осіб-підприємців входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 . Посилаючись на положення Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Порядок зарахування у розмір майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16 січня 2016 року за №6, стверджує, що після смерті платника єдиного внеску його спадкоємці не мають права на повернення їм надмірно або помилково сплачених сум внеску.

Зазначає, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 серпня 2020 року ухваленим у іншій цивільній справі вирішені заявлені вимоги щодо стягнення на користь позивачів вказаних сум.

В апеляційній скарзі ГУ Державної казначейської служби України в Сумській області, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, який у задоволенні позовних вимог відмовити.

Свої доводи мотивує тим, що судом першої інстанції не були враховані положення нормативно-правових актів, якими визначено порядок збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування та повернення. Зокрема те, що кошти єдиного внеску до державного бюджету не зараховуються, їх сплата здійснюється на не бюджетні рахунки органів Державної податкової служби України з подальшим їх розподілом між фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування.

Зазначає, що судом першої інстанції були порушені права управління, як відповідача на подання відзиву на позовну заяву та, як наслідок, управління було позбавлено можливості надати всі необхідні докази.

Вважає, що до участі у справі в якості співвідповідача мала бути залучена Державна податкова служба України в особі відокремленого структурного підрозділу Головного управління Державної податкової служби у Сумській області, якому станом на сьогоднішній день були відкриті рахунки для зарахування єдиного внеску.

ГУ Державної казначейської служби України в Сумській області не погоджується також і з рішенням суду в частині повернення коштів на користь позивачів, так як права позивачів управлінням не порушувалося, а підставою для звернення з позовом є відмова Головного управління Державної податкової служби у Сумській області вчинити дії з повернення коштів на користь позивачів.

Від позивачів відзиву на апеляційну скаргу в установлений судом строк надано не було.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта ГУ Державної казначейської служби України у Сумській області, яка підтримала доводи апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Рязанець А.А., перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги ГУ Державної податкової служби в Сумській області належить відмовити, а апеляційна скарга ГУ Державної казначейської служби України в Сумській області підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду в оскарженій частині не відповідає.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що за інформацією, наданою приватному нотаріусу А.Сидоровій Шосткинським відділенням ГУ ДФС у Сумській області, відповідно до інтегрованої картки платника ОСОБА_3 , станом на 21 травня 2019 року обліковується переплата, в тому числі по єдиному соціальному внеску для фізичних осіб підприємців в сумі 87 616 грн 21 коп. (а.с. 15).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 серпня 2020 року, що набрало законної сили, визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як спадкоємцями померлого ОСОБА_3 , право на отримання спадкових коштів у сумі 87 616 грн 21 коп., у вигляді переплати по єдиному соціальному внеску для фізичних осіб підприємців (а.с. 8-11).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у жовтні 2020 року звернулися до ГУ Державної податкової служби у Сумській області із заявами, в який просили вчинити дії щодо виплати їм, як спадкоємцям померлого ОСОБА_3 , спадкових коштів у сумі 87 616 грн 21 коп., у вигляді переплати по єдиному соціальному внеску для фізичних осіб-підприємців в рівних долях по 43 808 грн 10 коп. кожному на реквізити банківського рахунку, які були додані до заяви (а.с. 16, 18).

20 листопада 2020 року ГУ Державної податкової служби у Сумській області на вказані заяви позивачів була надіслані листи, в яких роз`яснено, що у разі смерті ФОП платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування його спадкоємці не мають права на повернення надміру або помилково сплачених сум єдиного внеску, оскільки у розумінні Закону №2464 спадкоємець не є платником єдиного внеску і на нього не розповсюджується права та обов`язки платника (а.с. 17, 19).

Задовольняючи позовні вимог, суд першої інстанції виходив з того, що зайво сплачена сума єдиного соціального внеску для фізичних осіб підприємців, у тому числі, що обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність, в сумі 87616 грн 21 коп., входять до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 , а тому позивачі, як спадкоємці мають право на отримання їх, шляхом стягнення з Державного бюджету України.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія судді не може повністю погодитися, виходячи з наступних обставин.

Так, статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Як правило, особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Переважно, спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Встановлено, що спір виник з приводу зайво сплаченого спадкодавцем ОСОБА_3 єдиного соціального внеску для фізичних осіб підприємців, що є спадковим майном.

У пункті 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Умови та порядок повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, у тому числі по єдиному внеску визначено ст. 43 ПК України, вказаним Законом та Порядком зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 16 січня 2016 року за №6 (далі Порядок).

Відповідно до п. 43.1 ст. 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2019 року за №60 затверджено Порядок інформаційної взаємодії Державної податкової служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, яким врегульовано відносини між ДПС, територіальними органами ДПС та Казначейством і територіальними органами Казначейства в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені за платежами, контроль за справлянням яких лежить на ДПС.

За змістом пункту 3 Порядку, надміру сплачені суми єдиного внеску - суми Коштів, які на певну дату зараховані на відповідний рахунок 3719 понад нараховані суми єдиного внеску на таку дату (крім сум авансових платежів, граничний строк сплати яких не настав, сплачених відповідно до абзацу другого частини восьмої статті 9 Закону).

Рахунок 3719 - відповідні небюджетні рахунки за балансовим рахунком 3719 "Рахунок для зарахування коштів, які підлягають розподілу за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування", відкриті в органах Державної казначейської служби України.

У відповідності до положень п.п. 1 п. 5 та п. 6 Порядку, повернення Коштів здійснюється у випадках надмірної або помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на відповідний рахунок 3719.

Повернення Коштів здійснюється на підставі заяви Платника про таке повернення, яка подається до органу доходів і зборів, на рахунок якого сплачено Кошти, за формою, визначеною у додатку 1 до цього Порядку.

Аналогічні положення містяться у п. 43.3 ст. 43 ПК України, відповідно якого, обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.

Згідно з пунктами 7, 8, 9 Положення уразі надходження Заяви про повернення Коштів з рахунку 3719 підрозділ органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, у строк не більше ніж десять робочих днів з дати реєстрації Заяви проводить перевірку наданої Платником інформації.

У разі задоволення Заяви про повернення Коштів з рахунку 3719 підрозділ органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, передає Заяву з відміткою про підтвердження повернення Коштів до підрозділу органу доходів і зборів, відповідального за ведення обліку платежів та складання звітності.

Підрозділ органу доходів і зборів, відповідальний за ведення обліку платежів та складання звітності, у строк не більше ніж три робочих дні з дня отримання Заяви з відміткою про підтвердження повернення Коштів на підставі даних інформаційної системи готує висновок за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку (далі - Висновок) та два примірники Реєстру висновків про повернення надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску (далі - Реєстр висновків) за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку. Висновки реєструються в журналі обліку висновків про повернення надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку та протягом одного робочого дня від дати їх реєстрації разом з примірником Реєстру висновків передаються до підрозділу органу доходів і зборів, відповідального за ведення фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку.

На підставі Висновку та у строк не пізніше ніж три робочих дні з дня його реєстрації підрозділ органу доходів і зборів, відповідальний за ведення фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку, нижчого рівня оформлює розрахунковий документ на повернення Коштів з рахунку 3719, на який їх було сплачено, та направляє його відповідному управлінню (відділенню) Державної казначейської служби України у районі, районі у місті, місті обласного, республіканського значення (далі - управління (відділення) Казначейства).

Управління (відділення) Казначейства на підставі розрахункового документа органу доходів і зборів нижчого рівня перераховує Кошти за рахунок поточних надходжень за день з відповідного рахунку 3719 на рахунок Платника, зазначений у Заяві, відкритий у банку або органі Казначейства.

Тобто, з вказаних норм вбачається, що надміру сплачені кошти територіальним органом Державної казначейської служби України повертаються з відповідного рахунку 3719 за розрахунковим документом, складеним підрозділом органу доходів і зборів, відповідальним за ведення фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку на підставі висновку, виданого відповідним підрозділом органу доходів і зборів, відповідальним за ведення обліку платежів та складання звітності.

З огляду на викладене, порушені права позивачів як спадкоємців на отримання зайво сплачених спадкодавцем ОСОБА_3 сум єдиного соціального внеску для фізичних осіб підприємців, які є спадковим майном, підлягають захисту шляхом оскарження рішення відповідного територіальний орган Державної податкової служби, прийнятого за результатами розгляду поданих ними заяв та зобов`язання його вчинити дії, передбачені Порядком необхідні для повернення територіальним органом Державної казначейської служби України коштів з відповідного рахунку.

Проте, на вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку, що отримані позивачами у спадщину спірні грошові кошти підлягають стягненню з Державного бюджету України, на що обґрунтовано вказувало ГУ Державної казначейської служби України у Сумській області у доводах апеляційної скарги.

Разом з тим, колегія суддів відхиляє викладені в апеляційній скарзі ГУ Державної податкової служби в Сумській області доводи.

Зокрема, факт набуття ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як спадкоємцями померлого ОСОБА_3 , права на отримання спадкових коштів у сумі 87616 грн 21 коп., у виді переплати по єдиному соціальному внеску для фізичних осіб підприємців, визнаний рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 серпня 2020 року, що набрало законної сили.

Щодо посилання відповідача ГУ Державної податкової служби в Сумській області на вирішення рішення суду від 03 серпня 2020 року заявлених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вимог про стягнення на їх користь спірних коштів, то вони є безпідставними.

Зокрема, як вбачається з мотивувальної частини рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 серпня 2020 року, відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині зобов`язання ГУ Державної податкової служби в Сумській області виплатити їм вказані кошти, суд виходив з того, що до компетенції відповідача віднесено лише оформлення розрахункового документу на повернення коштів. Жодних висновків щодо відсутності у позивачів права на отримання спадкових грошових коштів, судом викладено не було.

Виходячи з вищезазначеного , колегія суддів вважає, що доводи викладені у апеляційній скарзі ГУ Державної податкової служби в Сумській області є безпідставними, а тому вона задоволенню не підлягає.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення суду повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ГУ Державної казначейської служби України у Сумській області підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи те, що апеляційна скарга ГУ Державної казначейської служби України підлягає задоволенню, з позивачів на користь відповідача належить стягнути в дольовому порядку по 657 грн 12 коп. з кожного, сплаченого за розгляд справи в суді апеляційної інстанції судового збору.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України у Сумській області залишити без задовольнити.

Апеляційну скарг Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області у дольовому порядку, сплачений за розгляд справи в суді апеляційної інстанції судовий збір по 657 гривень 12 копійок з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 29 квітня 2021 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: С.С. Ткачук

В.І. Криворотенко