Ухвала

30 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 225/665/18

провадження № 61-14070ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Донецького апеляційного суду

від 21 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба безпеки України, Міністерство оборони України, Міністерство внутрішніх справ України, Міністерство закордонних справ України, про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба безпеки України, Міністерство оборони України, Міністерство внутрішніх справ України, Міністерство закордонних справ України, про відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 25 березня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання Державною казначейською службою України коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 у розмірі 500 тис. грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої їй внаслідок смерті її чоловіка ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Кабінет Міністрів України звернувся до суду з апеляційною скаргою на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 25 березня 2021 року.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 27 травня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Кабінету Міністрів України на рішення Дзержинського міського суду Донецької області

від 25 березня 2021 року.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 21 липня 2021 року зупинено апеляційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба безпеки України, Міністерство оборони України, Міністерство внутрішніх справ України, Міністерство закордонних справ України, про відшкодування моральної шкоди до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи № 635/6172/17 (провадження

№ 14-167цс20) за позовом ОСОБА_4 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи, за касаційною скаргою Кабінету Міністрів України на рішення Харківського районного суду Харківської області від 24 квітня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 30 липня 2019 року.

18 серпня 2021 року до Верховного Суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Донецького апеляційного суду від 21 липня 2021 року та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційного суду, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно частини першої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Провадження у справі у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу, зупиняється до закінчення перегляду справи в касаційному порядку (пункт 14 частини першої статті 253 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2018 року у справі № 910/17999/16 дійшла висновку про те, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах необхідно розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (постанови Великої Палати Верховного Суду

від 19 червня 2018 року у справі № 922/2383/16, від 16 січня 2019 року

у справі № 757/31606/15-ц та від 19 травня 2020 року у справі

№ 910/719/19).

Зупиняючи апеляційне провадження у справі, суд апеляційної інстанції виходив із того, що на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває справа № 635/3172/17 (провадження № 14-167цс20), правовідносини у якій є подібними до тих, які виникли між сторонами у цій справі.

Зі змісту ухвали Великої Палати Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 635/6172/17 (провадження № 14-167цс20) слідує, що приймаючи до розгляду справу, суд касаційної інстанції виходив із того, що існує виключна правова проблема, вирішення якої необхідно для забезпечення сталого розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики,

а саме застосування норм права при вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, завданої смертю (ушкодженням здоров`я) цивільних осіб на території проведення Антитерористичної операції (Операції об`єднаних сил), у тому числі, на території, яка окупована Російською Федерацією.

Ураховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про зупинення провадження у вказаній справі на підставі

пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України, оскільки оскаржене судове рішення у справі, яка переглядається в апеляційному порядку, та судові рішення, що переглядаються у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах. За наслідками перегляду судових рішень у справі № 635/6172/17 Велика Палата Верховного Суду має ухвалити судове рішення, у якому буде міститися важливий для сучасних реалій правовий висновок щодо застосування норм права у подібній категорії справ, що матиме значення для вирішення спору між сторонами у цій справі. Правовідносини у вказаних справах є подібними, оскільки об`єкт та предмет правового регулювання, а також умови застосування правових норм, суб`єктний склад учасників правовідносин є фактично тотожними. Розгляд справи

№ 635/6172/17 призначений Великою Палатою Верховного Суду

на 31 серпня 2021 року.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 265/6582/16-ц, на яку посилається заявник у касаційній скарзі, викладені правові висновки щодо застосування положень статті 19 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» та статті 21 Кодексу цивільного захисту України, статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при вирішенні питання щодо відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок пошкодження (знищення) майна при проведенні антитерористичної операції.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оцінивши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судом апеляційної інстанції положень ЦПК України не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 на ухвалу Донецького апеляційного суду

від 21 липня 2021 рокує необґрунтованою.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 21 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба безпеки України, Міністерство оборони України, Міністерство внутрішніх справ України, Міністерство закордонних справ України, про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович