Провадження № 4-с/752/103/21
У Х В А Л А

іменем України

18.08.2021 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Т.М. з участю секретаря Гладиборода Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 , яка діє як законний представник в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_3 , на дії головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Швед Романа Михайловича, -

в с т а н о в и в:

у листопаді 2020 року ОСОБА_4 через свого представника адвоката Вітківської Ю.М., звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просив:

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шведа Р.М. щодо включення коштів, отриманих від продажу нерухомого майна, до доходів ОСОБА_4 для визначення заборгованості по аліментах в межах виконавчого провадження № 55195067;

- скасувати постанову головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шведа Р.М. від 20.10.2020 року у виконавчому провадженні № 55195067 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, як неправомірну та таку, що винесена з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень;

- зобов?язати головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шведа Р.М. здійснити новий розрахунок розміру заборгованості по сплаті аліментів у виконавчому провадженні № 55195067, виключивши з переліку доходів боржника, які враховуються для визначення заборгованості по аліментах, кошти, отримані ОСОБА_4 від продажу нерухомого майна у розмірі 250 000 грн.

В обґрунтування скарги зазначено про те, що у провадженні Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 55195067 з примусового виконання судового наказу № 752/15281/17, виданого 11.09.2017 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини заробітку платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 27.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Постановою Київського апеляційного суду від 06.11.2018 року у справі № 752/22202/17 зменшено розмір аліментів з ј частини до 1/6 частини заробітку (доходу)платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

30.10.2020 року ОСОБА_4 отримано постанову головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шведа Р.М. від 20.10.2020 року у виконавчому провадженні № 55195067 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Зазначеною постановою встановлено зобов?язання здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на депозитний рахунок Бориспільського міськрайонного ВДВС ЦМУЮ (м. Київ) у розмірі 50 % (в тому числі 1/6 частину поточних платежів) до виплати заборгованості. Також постанова містить заборону відповідальній особі за утримання коштів з боржника самостійно змінювати порядок стягнення суми боргу та розмір відрахувань.

Заявник зазначає, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.03.2018 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 930 грн. щомісяця, починаючи з 06.12.2017 року та до досягнення дитиною повноліття.

Заявник вказує, що встановлений оскаржуваною постановою порядок та розмір відрахувань з пенсії заявника у розмірі 50 її відсотків суперечить абз. 4 ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого, з пенсії в цілому може бути відраховано не більше як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім?ї (аліменти), тоді як у ОСОБА_4 зобов?язання по сплаті аліментів на користь стягувача ОСОБА_1 автоматично потягне за собою збільшення обсягу щомісячних аліментних відрахувань з пенсійних виплат понад встановлений законом максимально можливий розмір такого відрахування.

Також зазначає, що державним виконавцем не було враховано вимог ст. 160 ЦПК України та ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, при розрахунку розміру заборгованості по аліментам, обчисленої у 1/6 частці від вартості відчуженого боржником майна. Максимальний розмір аліментів у місяці, у якому боржником укладено договір купівлі-продажу (серпень 2020 року) не міг перевищувати 23 180 грн., разом з тим в оскаржуваній постанові державним виконавцем нараховано боржнику заборгованість у розмірі 41 666,66 грн.

Заявник зазначає, що державним виконавцем неправомірно віднесено кошти, отримані відпродажу нерухомого майна до категорії доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів та визначення суми заборгованості із сплати аліментів, оскільки перелік видів доходів, які можуть бути базою для аліментів, визначено постановою кабінету Міністрів України № 146 від 26.02.1993 року, до складу яких не входять доходи від продажу майна.

14.01.2021 року від адвоката Вітківської Ю.М. надійшла до суду заява про залучення правонаступника до участі у справі у зв?язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 заявника ОСОБА_4 .

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.01.2021 року зупинено провадження у справі до визначення правонаступника ОСОБА_4 .

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.06.2021 року поновлено провадження у справі, залучено ОСОБА_1 , яка діє як законний представник в інтересах малолітньої ОСОБА_2 як правонаступника ОСОБА_4 .

В судовому засіданні представник заявника підтримала вимоги скарги.

Вивчивши матеріали справи за скаргою, судом встановлено наступне.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби України під час виконання судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України, визначено розділом VІІ цього Кодексу у статтях 447-453 в рамках здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

Згідно положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 11.09.2017 року Голосіївським районним судом м. Києва у справі № 752/15281/17 видано судовий наказ про стягнення із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 27 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19.06.2018 року у цивільній справі № 752/22202/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 06.11.2018 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19.06.2018 року скасовано, постановлено нове, яким позов ОСОБА_4 задоволено частково. Зменшено розмір аліментів, призначених судовим наказом Голосіївського районного суду м. Києва № 752/15281/17 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ј частини до 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомясця.

Виконавче провадження № 55195067 з примусового виконання судового наказу № 752/15281/17 перебуває на примусовому виконанні у Бориспільському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

20.10.2020 року головним державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шведом Р.М. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до змісту якої, державним виконавцем встановлено, що з поданого ОСОБА_4 повідомлення про суттєві зміни від 01.09.2020 року встановлено, що ним отримано дохід від відчуження нерухомого майна в розмірі 250 000 гривень. Згідно поданої ОСОБА_4 декларації від 30.03.2020 року ОСОБА_4 отримано пенсію по інвалідності в розмірі 80 312 грн. Відповідно розмір аліментів в частці 1/6 частини утримання становить відповідно 41 666,66 грн. і 13 385,33 грн.

Враховуючи викладене, державний виконавець постановив звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_4 . Здійснювати відрахування із доходів боржника на депозитний рахунок Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у розмірі 50 відсотків (в тому числі 1/6 частину поточних платежів) до виплати заборгованості: 1) суми боргу у розмірі 41 666,66 грн. від відчуження нерухомого майна; 2) боргу від отриманої пенсії у 2019 році у сумі 13 385,33 грн.; 3) заборгованості в 2020 році від отриманої пенсії по інвалідності.

27.08.2020 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Наконечною Ю.О. за реєстровим номером 157, за умовами якого ОСОБА_4 передав у власність ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1 . Право власності зареєстровано за ОСОБА_4 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.02.2020 року державним реєстратором Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області. Продаж квартири здійснено за 250 000 грн.

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У частині першій статті 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Аналіз положень СК України, зокрема положень статті 81, частини третьої статті 181, частини другої статті 182, статті 183 СК України, свідчить про те, що законодавець ототожнює поняття «заробітку» та «доходу», передбачаючи можливість стягнення на користь дитини мінімального рекомендованого розміру аліментів з обох джерел отримання грошових коштів.

ЦК України також ототожнює поняття «заробітку» та «доходу», зокрема, у відносинах щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Відповідно до статті 81 СК України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України.

У пункті 12 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів визначені види доходів, з яких не провадиться утримання аліментів, перелік яких є вичерпним.

Утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків (пункт 13 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів).

Частиною першою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, до якого включається зокрема і дохід від операцій з майном, розмір якого визначається відповідно до статті 172 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 172.1 статті 172 ПК України дохід, отриманий платником податку від продажу (обміну) не частіше одного року протягом звітного податкового року житлового будинку, квартири або їх частини, кімнати садового (дачного) будинку (включаючи земельну ділянку, на якій розташовані такі об`єкти, а також господарсько-побутові споруди та будівлі, розташовані на такій земельній ділянці), а також земельні ділянки, що не перевищує норми безоплатної передачі, визначені статтею 121 Земельного кодексу України залежно від її призначення. Та за умови перебування такого майна у власності платника податку понад три роки, не оподатковуються. Умова щодо перебування такого майна у власності платника податку понад три роки не розповсюджується на майно, отримане платником у спадщину.

Таким чином, положення пункту 172.1 статті 172 ПК України містить виключення із загального правила, визначеного підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України щодо визначення будь-якого доходу отриманого резидентами або нерезидентам від будь-яких видів діяльності на території України, зокрема, доходу, отриманого від продажу рухомого та нерухомого майна, який підлягає оподаткуванню.

Отже, доходи боржника, які звільнені від оподаткування, не належать до бази відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, які підлягають стягненню у виконавчому провадженні.

Загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад.

Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії. З урахуванням вимог справедливості та розумності будь-який суб`єкт приватного права безумовно спрямовує на споживання лише такі доходи, які становлять безумовний приріст його майна (заробітна плата, гонорари, плата за надання послуг, доходи від процентів по депозитам, орендна плата тощо). Саме тому лише той дохід, який збільшує майно платника аліментів, якщо тільки він прямо не звільнений від цього Переліком видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів, має враховуватись під час визначення розміру аліментів.

Натомість, грошовий дохід, який є просто еквівалентом відчуженого платником аліментів майна, не повинен враховуватись під час визначення розміру аліментів.

Відтак, виручення боржником грошових коштів від продажу нерухомого майна, в обмін на передачу покупцю права власності на зазначене нерухоме майно, не має наслідком отримання доходу платником аліментів, а є грошовим еквівалентом вартості цього майна до його продажу та не є видом заробітку (доходу), з якого стягуються аліментні платежі, у розумінні Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів.

Така позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об?єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 758/10761/13-ц від 25.01.2021 року.

Відтак, суд надходить до висновку про те, що включення в дохід для визначення заборгованості по аліментам суми грошових коштів у розмірі 250 000 грн., отриманих ОСОБА_4 від продажу майна - квартири АДРЕСА_1 , суперечить нормам Сімейного кодексу України та Постанові Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», а тому такі дії головного державного виконавця слід визнати неправомірними, у зв?язку із чим скарга підлягає задоволенню, як обґрунтована.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 , яка діє як законний представник в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_3 , на дії головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Швед Романа Михайловича, задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шведа Романа Михайловича щодо включення коштів, отриманих від продажу нерухомого майна, до доходів ОСОБА_4 для визначення заборгованості по аліментах в межах виконавчого провадження № 55195067.

Скасувати постанову головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шведа Романа Михайловича від 20.10.2020 року у виконавчому провадженні № 55195067 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Зобов?язати головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шведа Романа Михайловича здійснити новий розрахунок розміру заборгованості по сплаті аліментів у виконавчому провадженні № 55195067, виключивши з переліку доходів боржника, які враховуються для визначення заборгованості по аліментах, кошти, отримані ОСОБА_4 від продажу нерухомого майна у розмірі 250 000 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя