Справа № 487/6307/21
Провадження № 2-з/487/15/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2021 року Заводський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді Лагоди А.А., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

02.09.2021 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль «MERSEDES-BENZ» В 170, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 VIN код НОМЕР_2 ; заборонити ОСОБА_2 та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження вказаного автомобіля; передати ОСОБА_1 автомобіль «MERSEDES-BENZ» В 170. 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 VIN код НОМЕР_2 у користування та на відповідальне збереження до вирішення справи по суті.

Дослідивши подану заяву з додатками, суд приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 26 ч. 1ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 4 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: - надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; - вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

За аналізом ч. 1, 3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати забезпечення позову та суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, тобто законодавець покладає це питання в певних випадках на розсуд суду (визначає як право суду), в інших випадках, як обов`язок суду. Пропозиція заявника надає можливість суду вибрати певний захід зустрічного забезпечення, який заявник може собі дозволити з метою, щоб суд не визначив певний захід на свій розсуд, який позивач не зможе виконати.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам, які ставляться до неї ст. 151 ЦПК України її слід повернути заявнику.

Керуючись ст.ст.149-154,259-261,351-354ЦПК України,суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з її отримання.

Суддя А.А. Лагода