Провадження № 2/127/63/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2021 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди (збитків), завданих власником джерела підвищеної небезпеки пошкодженням транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в вересні 2019 року звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування збитків.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.11.2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 220 767,49 грн., в якості відшкодування збитків. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2 207,67 грн. та витрати, пов`язані із проведенням експертного авто товарознавчого дослідження, в сумі 2 145,00 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.01.2020 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.11.2019 року по цивільній справі № 127/24960/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено повністю. Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.11.2019 року по цивільній справі № 127/24960/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди скасовано та призначено до розгляду. Розгляд справи вирішено проводити в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.

В позовній заяві зазначено, що 02.11.2018 року о 17 год. 00 хв. на перехресті вулиць Шевченка та Келецька у м. Вінниця водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та в порушення вимог п.п. 12.2.12.3 1 Правил дорожнього руху України (ПДР України) допустив зіткнення з належним ОСОБА_1 автомобілем марки «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під його керуванням, що призвело до ДТП та механічних пошкоджень обох транспортних засобів.

08.07.2019 року Вінницьким міським судом Вінницької області винесено постанову, згідно з якою ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження в справі закрито в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності.

У зв`язку із пошкодженням, з вини відповідача, заподіяно матеріальної шкоди (збитків) на суму 320 767,49 грн., відповідно до висновку експертного дослідження 29-03/19КЕ від 03.04.2019 року.

В порядку приписів Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року позивач отримав від АТ «СК «АРКС» страхову виплату в межах ліміту відшкодування в сумі 100 000, 00 грн.

З урахуванням вищевикладених обставин, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром заподіяної шкоди (збитків) і страховою виплатою, яка складає 220 767,49 грн.

До початку розгляду справи по суті ОСОБА_2 в лютому 2020 року подав зустрічний позов до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди (збитків), завданих власником джерела підвищеної небезпеки пошкодженням транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позов мотивований тим, що з урахуванням постанови Вінницького апеляційного суду від 06.02.2020 року (справа про адміністративне правопорушення по ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 ) та постанови Вінницького апеляційного суду від 26.12.2018 року (справа про адміністративне правопорушення по ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 ) на сьогоднішній день ні один із вказаних водіїв не визнаний в законодавчо визначений спосіб винуватим в ДТП, яка сталась 02.11.2018 року за їх участю. Після ДТП яка сталась, страхувальником ОСОБА_1 НАСК «Оранта» було проведено огляд та оцінку шкоди, заподіяної ОСОБА_2 внаслідок пошкодження автомобіля «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Вартість заподіяної шкоди була визначена в розмірі 48 000,00 грн. Ці кошти не були виплачені ОСОБА_2 , оскільки постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 03.12.2018 року про визнання винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП була скасована постановою Вінницького апеляційного суду від 26.12.2018 року. На теперішній час заподіяна ОСОБА_2 шкода у розмірі 48 000,00 грн. підлягає відшкодуванню ОСОБА_1 .

Представник позивача за первісним позовом просив позов задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити, також надав суду відзив на зустрічний позов, який мотивовано тим, що представник не зазначив які саме технічні вимоги ПДР України ОСОБА_1 порушено, якими доказами це підтверджується та в чому полягає причинно наслідковий зв`язок.

Представник відповідача заперечив в задоволенні первісного позову, зустрічний позов просив задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

02.11.2018 року о 17 год. 00 хв. в м. Вінниця на перехресті вулиць Шевченка та Келецька водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_4 , що призвело до ДТП та механічних пошкоджень транспортних засобів.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.07.2019 року (справа № 127/17203/19) визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по справі закрито в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності. Постановою Вінницького апеляційного суду від 06.02.2020 року клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Бахура Валерія Анатолійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено. Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Бахура Валерія Анатолійовича задоволено. Постанову Вінницького міського суду від 08.07.2019 року про закриття провадження у справі з встановленням у мотивувальній частині вини ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, скасовано. Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрито на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду від 03.12.2018 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. на користь держави. Постановою Вінницького апеляційного суду від 26.12.2018 року апеляційну скаргу адвоката Книжника Я.В. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задоволено. Постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03.12.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП скасовано. Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27 березня 1992 року суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від її вини.

У спорах про відшкодування шкоди згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України діє презумпція вини заподіювача шкоди. У зв`язку з цим, саме він повинен довести відсутність своєї вини у завданні шкоди.

Також згідно п.7 постанови пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

На підставі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної безпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утримання транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Приймаючи до уваги вище викладене, суд приходить до висновку, що відповідач, відповідно ст. 1188 ЦК України, повинен нести відповідальність за заподіяну матеріальну шкоду з його вини в наслідок ДТП.

Таким чином, обов`язок відшкодувати позивачеві матеріальну шкоду покладається на відповідача, оскільки він керував автомобілем «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності.

При цьому, суд зазначає, що для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП не є реабілітуючою обставиною та можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Пунктом 32.7 статті 32 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чітко встановлено, що шкоду, пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Натомість у Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованій у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395, міститься поняття «втрата товарної вартості транспортного засобу», а поняття «втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу» не використовується.

Системний аналіз пункту 32.7 статті 32 указаного Закону, статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 Цивільного кодексу України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 зазначеної Методики дає можливість дійти висновків, відповідно до яких власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Матеріалами справи встановлено, що дії відповідача є неправомірними, зокрема останнім було допущено порушення Правил дорожнього руху; наявний безпосередній причинно-наслідковий зв`язок протиправних дій та негативних наслідків, що проявилось у пошкодженні автомобіля, що підтверджується постановою Вінницького апеляційного суду від 26.12.2018 року в якій зазначено, що відеозаписом, наданим адвокатом в суді першої інстанції і оглянутим в судовому засіданні в апеляційному суді, підтверджується, що водій автомобіля «БМВ 318» д.н.з. НОМЕР_1 їхав з великою швидкістю і не виконав приписи ПДР України. Вказані обставини співпадають з висновками експертного дослідження.

Розмір завданої позивачу матеріальної шкоди доводиться висновком автотоварознавчого дослідження № 29-03/19КЕ, складеного 03.04.2019 року експертом ТОВ «Експертно-юридична фірма Соломон», відповідно до якого вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , внаслідок його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди, в цінах на стан виконання даного дослідження, складає 320 767,49 грн.

Свою цивільно-правову відповідальність перед третіми особами ОСОБА_2 застрахував в АТ «СК «АРКС».

АТ «СК «АРКС» 12.08.2019 року сплатило страхове відшкодування на користь ОСОБА_1 в сумі 100000,00 грн., що частково покрило витрати на ремонт автомобіля позивача, що підтверджується випискою за картковим рахунком ОСОБА_1 .

Решта суми по відновленню стану автомобіля позивача складає 220767,49 грн.

Посилання представника позивача за зустрічним позовом, що з матеріалів справ про адміністративні правопорушення об`єктивно вбачається, що під час даної ДТП, яка сталася 02.11.2018 року водій ОСОБА_1 намагався здійснити проїзд перехрестя вулиці Келецької з вулицею Шевченка в напрямку вулиці Бойка на зелений сигнал світлофора для учасників дорожнього руху, які рухались по вул. Келецька, і те що саме ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з ДТП та її наслідками не заслуговують на увагу, так як зазначалось вище постановою Вінницького апеляційного суду від 26.12.2018 року апеляційну скаргу адвоката Книжника Я.В. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задоволено. Постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03.12.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП скасовано. Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

З даної постанови вбачається, що судом першої інстанції не надано належної оцінки показанням водія ОСОБА_1 , не з`ясовано наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями останнього та настанням дорожньо-транспортної події, яка відбулася, не проаналізовано доказів. Водій ОСОБА_1 завершував маневр «лівого повороту», діючи у відповідності до ПДР України.

При цьому суд наголошує, що за клопотанням представника відповідача за первісним та позивача за зустрічним позовами ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.06.2020 року, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 14.07.2020 року призначено у справі судово авто технічну експертизу. 26.11.2020 року на адресу суду надійшов лист про залишення без виконання, так як станом на 19.11.2020 року рахунок вартості проведення експертизи не сплачений, тому ухвалу залишено без виконання, у зв`язку з чим наявні підстави для поновлення провадження. Ухвалою суду від 27.11.2020 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 16.02.2021 року повторно у справі призначено судову авто технічну експертизу. 22.06.2021 року на адресу суду надійшов лист про залишення без виконання, так як станом на 14.06.2021 року рахунок вартості проведення експертизи не сплачений, тому ухвалу залишено без виконання, у зв`язку з чим наявні підстави для поновлення провадження. Ухвалою суду від 23.06.2021 року провадження у справі поновлено.

Тобто судом було вжито, за клопотанням представника ОСОБА_2 належних процесуальних заходів з метою проведення авто технічної експертизи та забезпечення експертного центру всіма необхідними матеріалами. Проте, остання повернулася без виконання у зв`язку з несплатою коштів. Інших належних доказів не було надано суду.

Відповідно до норм ЦПК України саме на сторону лягає обов`язок довести ті обставини на які він посилається. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення первісного позову в повному обсязі шляхом стягнення з відповідача розміру матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , ОСОБА_1 в розмірі 220 767,49 грн.

Підсумовуючи наведене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відмову в зустрічному позові за безпідставністю.

Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2207,67 грн., а також витрати, пов`язані із проведенням експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 2145,00 грн.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 22, 1166, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 4, 6, 10, 12, 13, 81-83, 141, 247, 263-264, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 220767 (двісті двадцять тисяч сімсот шістдесят сім) гривень 49 копійок, в якості відшкодування збитків.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2207 (дві тисячі двісті сім) гривень 67 копійок та витрати, пов`язані із проведенням експертного автотоварознавчого дослідження, в сумі 2145 (дві тисячі сто сорок п`ять) гривень 00 копійок.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди (збитків), завданих власником джерела підвищеної небезпеки пошкодженням транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач за первісним та відповідач за зустрічним позовами ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач за первісним та позивач за зустрічним позовами ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя