печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року Печерський районний суд м.Києва у складі: головуючого судді - Остапчук Т.В., при секретарі - Москаленко А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою представника позивача ОСОБА_1 про повернення судового збору сплаченого за подачу апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 16 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: ОСОБА_3 , про визнання припиненими правовідносин за кредитним договором у зв`язку з його виконанням, - В С Т А Н О В И В:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16 липня 2019 року позов ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання припиненими правовідносин за кредитним договором у зв`язку з його виконанням залишено баз задоволення. Не погодившись із вказаним рішенням, позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. На підтвердження сплати судового збору до апеляційної скарги додана роздруківка квитанції № 460135944 від 29.08.2019 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 сплатила 1 078,78 грн., одержувач: court.gov.ua, МСС одержувача: 9211, код банку: 322001, рахунок платника: НОМЕР_1 . Клопотання ОСОБА_1 мотивовано тим, що ухвалою Київського апеляційного суду про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги квитанцію № від 29 серпня 2019 року було визнано неналежним доказом сплати судового збору, тому ОСОБА_2 сплатив судовий збір в іншому банку та надав квитанцію про сплату судового збору № ПН893788 від 20 січня 2020 року. На думку заявника, судовий збір сплачено в подвійному розмірі, а тому надмірно сплачений судовий збір підлягає поверненню. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_1 про повернення судового збору не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Як роз`яснено п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року, законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. Відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами). Абзацом 4 п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року визначено, що відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору. Порядок повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір». Так, пунктом 2 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Згідно роз`яснень, викладених у пункті 42 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати» від 17 жовтня 2014 року, при поверненні суми судового збору поданий заявником платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, повертається заявнику, а до матеріалів справи приєднується належним чином посвідчена копія цього документа. Про заміну зазначеного документа, копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи. Як вбачається з матеріалів справи, квитанції № від 29 серпня 2019 року, що додана до заяви про повернення судового збору не містить інформації про призначення платежу; не вказано отримувача коштів, банк отримувача, МФО (код банку отримувача), рахунок отримувача коштів, не зазначено код отримувача за ЄДРПОУ, код класифікації доходів бюджету, тому не є належним доказом, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку та його зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України. За відсутності належного доказу сплати судового збору та зарахування його до Державного бюджету України, судовий збір не може бути повернутий особі, яка його сплатила. Керуючись ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд, - У Х В А Л И В:

У задоволенні представника позивача ОСОБА_1 про повернення судового збору сплаченого за подачу апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 16 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: ОСОБА_3 , про визнання припиненими правовідносин за кредитним договором у зв`язку з його виконанням - відмовити. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Остапчук Т.В.