Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/433/21

27 липня 2021 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Битківського Л.М.,

з участю секретаря: Остапишин І.Р.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у якому поставила питання про визнання за нею права власності на спадкове майно навіс загальною площею 52,3 кв. м, який розташований за адресою АДРЕСА_1 .

У ході підготовчого судового засідання до участі в справі залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Солотвинську селищну раду Івано-Франківського району Івано-Франківської області.

Заявлені вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_6 . Чоловік за життя був власником навісу, викупленого на підставі договору купівлі-продажу частини майна колишнього колгоспу за адресою АДРЕСА_1 . Після його смерті вона та їх дочка ОСОБА_4 є спадкоємцями першої черги, оскільки заповіт за життя ним не посвідчувався. Вона прийняла спадщину фактом свого постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини і оформила спадкові права на інше спадкове майно, на яке приватним нотаріусом Богородчанського районного нотаріального округу Максьом Г.І видано свідоцтво. Проте стосовно навісу 28.12.2020 року нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючих документів на вказане майно спадкодавець за життя не оформив. Тому змушена доводити своє право на успадковане майно у судовому порядку.

В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, з підстав викладених у позові, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні заявлений позов визнав.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 подали до суду письмові заяви у яких також погодились із вимогами позивачки, просили розглянути справу у їх відсутності.

Представник Солотвинської селищної ради Піцуряк М.В. подав суду заяву у якій заперечень з приводу можливості задоволення заявлених вимог не висловив.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , 1940 р.н., відповідно до договору купівлі-продажу укладеного 24.02.2006 року між ним та комітетом спілки громдян співвласників майна колишнього колективного селянського господарства набув у власність тракторний піднавіс в АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки Івано-Франківського ОБТІ від 23.09.2020 року станом на час проведення технічної інвентризації навіс має площу 52,3 кв.м., реєстрація права власності на дане нерухоме майно Івано-Франківський ОБТІ раніше не проводилась.

Дружина покійного ОСОБА_6 та дочка ОСОБА_7 подали до нотаріуса заяви у яких виявили намір успадкувати майно, як спадкоємці першої черги.

Таким чином, після смерті ОСОБА_6 вони обоє є спадкоємцями на майно, відповідно до ст. 1261 ЦК України. Право на спадкування обома спадкоємцями нотаріусом перевірено, постановою приватного нотаріуса Богородчанського районного нотаріального округу Максьом Г.І. від 28.12.2020 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на навіс по АДРЕСА_1 відмовлено через те, що правовстановлюючі документи на домоволодіння спадкодавцем за життя належно не оформлені.

Відповідно до ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_7 , яка подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини інших заяв, зокрема про відмову від прийняття спадщини нотаріусу не подавала.

Згідно ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

За таких обставин ОСОБА_1 як один з двох спадкоємців за законом, що прийняли спадщину, має право лише на Ѕ частину спадкового майна.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нерухомість у відповідності до ст.182 ЦК України підлягає державній реєстрації.

Враховуючи наведене, суд вважає, що за позивачкою слід визнати право власності в порядку спадкування на 1/2 навісу по АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.263-265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителькою АДРЕСА_2 (ід.н. НОМЕР_1 ) право власності на Ѕ частину навісу, загальною площею 52,3 кв.м., що розміщений по АДРЕСА_1 .

Право власності підлягає державній реєстрації.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги

Суддя Битківський Л.М.