Ухвала

23 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 757/26939/18

провадження № 61-6696зно21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Юрченка Юрія Івановича про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 18 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду соціального страхування України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Міністерство соціальної політики України, про визнання незаконною постанови про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Фонду соціального страхування України про визнання незаконною постанови про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 08 листопада 2019 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Скасовано постанову правління Фонду соціального страхування України від 15 травня 2018 року № 2 «Про звільнення директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України Є. Баженкова».

Поновлено ОСОБА_2 на роботі на посаді директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України.

Стягнуто з Фонду соціального страхування України на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 858 552,75 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Печерського районного суду міста Києва від 30 квітня 2020 року поновлено ОСОБА_2 на роботі на посаді директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України з 16 травня 2018 року.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, особа, яка не брала участі у справі, - ОСОБА_1 , оскаржила їх в апеляційному порядку.

Не погоджуючись з рішенням Печерського районного суду міста Києва від 08 листопада 2019 року, Фонд соціального страхування України оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 січня 2021 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 листопада 2019 року та на додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 квітня 2020 року закрито на підставі пункту 3 частини 1 статті 362 ЦПК України.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 січня 2021 року апеляційну скаргу Фонду соціального страхування України залишено без задоволення, рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 листопада 2019 року залишено без змін.

У березні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Юрченка Ю. І. на рішення Печерського районного суду м. Києва від 08 листопада 2019 року, додаткове рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 квітня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 січня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2021 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Юрченка Ю. І. на рішення Печерського районного суду м. Києва від 08 листопада 2019 року, додаткове рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 квітня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 січня 2021 року повернуто заявнику.

У квітні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Юрченка Ю. І. про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 18 березня 2021 року.

Заява мотивована тим, що суд касаційної інстанції не врахував ту обставину, що ОСОБА_1 одночасно було подано касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 листопада 2019 року, додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 квітня 2020 року, постанову Київського апеляційного суду від 18 січня 2021 року та касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 січня 2021 року, що зумовило помилковий висновок касаційного суду про наявність підстав для повернення касаційної скарги заявнику.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду (частина друга статті 423 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 425 ЦПК України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.

Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Виключень із цього правила ЦПК України не містить.

Тобто, перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами має здійснювати той суд, рішенням, постановою або ухвалою якого закінчено розгляд справи та вказані судові рішення набрали законної сили.

ЗІ змісту вказаних норм вбачається, що переглянуті за нововиявленими обставинами можуть бути лише ті судові рішення суду касаційної інстанції, якими рішення було змінено, постановлено нове рішення, закрито провадження у справі або залишено заяву без розгляду.

Ухвала Верховного Суду від 18 березня 2021 року про повернення касаційної скарги заявнику не є судовим рішенням, яким закінчено розгляд справи, у зв`язку з чим у прийнятті заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Юрченка Ю. І. про перегляд вказаної ухвали суду касаційної інстанції за нововиявленими обставинами слід відмовити.

Керуючись статтями 259, 423, 425, 429 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Юрченка Юрія Івановича про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 18 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду соціального страхування України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Міністерство соціальної політики України, про визнання незаконною постанови про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відмовити.

Заяву разом із доданими до неї матеріалами повернути заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара