ПОСТАНОВА

Іменем України

19 квітня 2021 року м. Кропивницький

справа № 405/1074/20

провадження № 22-ц/4809/583/21

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі судді Авраменка О.В. від 18 січня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив:

У лютому 2020 року Акціонерне товариство комерційного банку «ПРИВАТБАНК» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якому просило стягнути солідарно з них на його користь заборгованість за кредитним договором № МВ-171/2007 від 05 липня 2007 року в розмірі 224 552,54 грн.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 січня 2021 року позовну заяву залишено без розгляду.

28.12.2020 ОСОБА_2 подала до суду заяву про стягнення з Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на її користь витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7357 грн.

В цей же день з аналогічною заявою звернувся до суду ОСОБА_1 ,в якій просив стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на його користь витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8408 грн.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 18 січня 2021 року у задоволенні заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просили ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяви задовольнити.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами не вказано коректних дій позивача, які на їх думку є необґрунтованими, неправильними чи такими, що свідчать про зловживання позивачем процесуальними правами.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з частиною шостою статті 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

За змістом вказаних норм, особі гарантується право на звернення до суду за захистом та право на позов. ЦПК України передбачає компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у випадку необґрунтованих дій позивача.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Добросовісні дії позивача, спрямовані на захист його порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, не можна вважати необґрунтованими, оскільки вони вчинені при здійсненні конституційного права на судовий захист.

Як убачається з матеріалів справи, позивач вже звертався з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № МВ-171/2007 від 05 липня 2007 року, щодо якого 27 грудня 2017 року Апеляційним судом Кіровоградської області ухвалено судове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 15 828,22 грн. та судовий збір в розмірі 930,35 грн. У задоволені вимог до ОСОБА_2 відмовлено. Вказана заборгованість ОСОБА_1 погашена в повному обсязі, про що свідчить постанова про закінчення виконавчого провадження від 23.12.2019 за виконавчим листом № 2-398/1474/17 виданого 22.01.2018 /т.1 а.с.122/.

На думку апеляційного суду вказані обставини не свідчать про добросовісність дій позивача, які спрямовані на захист його порушених права, оскільки заявлені банком позовні вимоги вже вирішувалися судом.

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником відповідачів ОСОБА_3 надано суду договори про надання правової допомоги від 01 червня 2020 року, детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги ОСОБА_2 на загальну суму 7357 грн., детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги ОСОБА_1 на загальну суму 8408 грн., копії квитанцій про сплату послуг з правничої допомоги у зазначеному розмірі, акти про прийняття-передачі наданих послуг від 28 грудня 2020 року.

З огляду на те, що відповідачами понесено витрати на правничу допомогу у зв`язку з розглядом даної справи, що підтверджується наданими представником відповідачів доказами, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для покладення на позивача обов`язку компенсувати відповідачам вказані витрати.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяв про компенсацію здійснених відповідачами витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 січня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8408 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7357 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 454 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 454 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26.04.2021

Судді:

О.А.Письменний О.Л. Дуковський Л.М.Дьомич