Справа № 172/557/21
Провадження № 2/172/350/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2021 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Агрофірма «Віктор» про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказує, що на підставі державного акту серії ДП № 000821 на право власності на земельну ділянку він є власником земельної ділянки площею 7,630 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 10.11.2005 року між ним та відповідачем був укладений договір оренди землі строком на п`ять років. Після закінчення строку дії цього договору він намагався зустрітися з головою ФГ «Агрофірма «Віктор» з метою повідомити, що він не бажає більше продовжувати орендні правовідносини з фермерським господарством і бажає самостійно обробляти належну йому земельну ділянку, однак ОСОБА_2 уникав зустрічей з ним. В подальшому він дізнався, що посадовими особами ФГ «Агрофірма «Віктор» 19.10.2009 року без його відома та від його імені уклали новий договір оренди земельної ділянки строком на 15 років. Даний договір оренди він не підписував і про його існування дізнався у грудні 2016 року коли отримав екземпляр договору від відповідача. Після цього, у 2017 році він звернувся до суду з позовними вимогами про визнання договору оренди землі від 19.10.2009 року недійсним. Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 27.07.2018 року позовні вимоги задоволено. Під час розгляду цивільної справи № 172/129/17 з метою встановлення факту не підписання ним спірного договору оренди землі було проведено дві судово-почеркознавчі експертизи, згідно з висновками яких він ОСОБА_1 не підписував договір оренди землі від 19.10.2009 року. Крім того, зазначає, що дана цивільна справа переглядалася Верховним Судом за касаційною скаргою позивача на постанову Дніпровського апеляційного суду від 10.04.2019 року і Верховний Суд зазначив у своїй постанові від 19.08.2021 року висновки про те, що ефективним та належним способом захисту позивача у порушенні його законних прав буде звернення до суду із позовом про усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема, шляхом заявлення вимог про повернення такої ділянки, оскільки спірний договір є нікчемним так як не підписувався позивачем, а також про те, що такий позов може бути заявлений впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки.

Просить суд витребувати у ФГ «Агрофірма «Віктор» належну йому земельну ділянку та повернути йому, а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Ухвалою судді від 24.06.2021 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача Атаманюк І.Л. надав суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 надала суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує, що позивач не надав суду доказів наявності у його власності земельної ділянки та не довів, що майно є предметом віндикації на момент звернення до суду з позовом про витребування майна з незаконного володіння Фермерського господарства «Агрофірма «Віктор», вибуло з його володіння поза його волею, а так само не надав суду доказів володіння відповідачем земельною ділянкою на час звернення до суду з вказаним позовом. Зазначає, що наявність постанови Верховного Суду від 19.08.2020 року не вказує не порушення прав позивача відповідачем в момент звернення з позовом до суду.

Крім того, представник відповідача ОСОБА_3 30.08.2021 року надала суду клопотання про відкладення судового розгляду справи з підстави її перебування в іншому судовому засіданні, яке не може бути відкладено та відсутністю у відповідача інших представників для розгляду даної справи.

Суд ознайомившись із даним клопотанням зважає на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, відповідачем надано відзив на позовну заяву у якому викладено свої заперечення проти позову, позивач своїм правом на подання відповіді на відзив не скористався.

Також суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстави першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Так, представником відповідача ОСОБА_3 19.07.2021 року була надала суду заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю надання позивачу часу для отримання відзиву на позовну заяву, підготовки та направлення позивачем відповідачу відповіді на відзив, а також для підготовки відповідачем заперечення. Дану заяву суд задовольнив, оскільки це була перша неявка учасника справи, який повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, а причини неявки судом визнані поважними.

Крім того відповідач у справі не обмежений у праві вибору іншого представника.

Згідно зі ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи викладене суд не знаходить підстав для задоволення клопотання представника відповідача від 30.08.2021 року про відкладення розгляду справи, оскільки воно спрямоване на безпідставне затягування судового розгляду.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.

Судом встановлено, що 27.07.2018 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області розглянуто справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Агрофірма «Віктор», третя особа Васильківська селищна рада Дніпропетровської області про визнання договору оренди землі недійсним та ухвалено рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 10.04.2019 року розглянута апеляційна скарга ФГ «Агрофірма «Віктор» на вищевказане рішення, яка задоволена, а рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 27.07.2018 року скасоване і ухвалене нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ФГ «Агрофірма «Віктор», третя особа: Васильківська селищна рада Дніпропетровської області, про визнання договору оренди землі недійсним.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 7,630 га на підставі Державного акта на право власності на землю серії ДП № 000821, що знаходиться на території Васильківської селищної ради Дніпропетровської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

19 жовтня 2009 року між ОСОБА_1 та ФГ «Агрофірма «Віктор» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 15 років, який зареєстровано у Васильківському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП «ЦДЗК» 12 січня 2010 року за № 02.

З висновку експерта Дніпропетровського НДІСЕ № 1886-17 від 21.07.2017 року за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у справі № 172/129/17 встановлено, що підписи від імені ОСОБА_1 , що розміщені у загальній графі «Підписи сторін» у графі «Орендодавець» на останній сторінці договору оренди землі від 19.10.2009 року, у загальній графі «Земельну ділянку здав» акту приймання-передачі земельної ділянки від 19.10.2009 року, у графі «Орендодавець» акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 19.10.2009 року виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Відповідно до висновку повторної судово-почеркознавчої експертизи, проведеної експертами Харківського НДІСЕ ім. Заслуженого проф. М.С. Бокаріуса № 19/12188 від 23.05.2018 року у справі № 172/129/17 встановлено, що підписи від імені ОСОБА_1 у договорі оренди землі від 19 жовтня 2009 року, укладеному між ОСОБА_1 та ФГ «Агрофірма «Віктор», розташовані на зворотному боці другого аркуша документа у розділі «Підписи сторін», у графі «Орендодавець», у акті приймання-передачі земельної ділянки від 19 жовтня 2009 року, у рядку «Земельну ділянку здав», у акті визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 19 жовтня 2009 року, у рядку «Орендодавець» виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів не ОСОБА_1 , а іншою особою.

За результатами розгляду Верховним Судом 19.08.2020 року касаційної скарги ОСОБА_1 , яку задоволено частково, постанову Дніпровського апеляційного суду від 10.04.2019 року змінено та викладено її мотивувальну частину у редакції цієї постанови.

Верховним Судом у постанові від 19.08.2020 року викладені такі висновки: «Суди встановили, що спірний договір позивач не підписував та, відповідно, з істотними умовами цього договору не погоджувався.

Оскільки позивачем оспорюється факт укладання правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а при вирішенні спору про захист права, яке позивач вважав порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

Зайняття земельної ділянки фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не пов`язане із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку.

У цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельної ділянки, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимог про повернення такої ділянки. Отже, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок.

Аналогічний висновок міститься в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 71), від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (пункт 96), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 81), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 97).

Отже, власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсності змісту правовідносин, які склалися у зв`язку з фактичним використанням земельної ділянки».

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

За правилами ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, на підставі достовірних, належних та допустимих доказів, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт незаконного користування належної йому земельної ділянки Фермерським господарством «Агрофірма «Віктор», оскільки договір оренди від 19.10.2009 року позивачем не підписувався, тобто є нікчемним правочином і правовідносини на підставі такого договору не виникли, однак відповідач продовжує незаконно користуватися земельною ділянкою, належною позивачу на праві власності. При цьому, позовна давність не застосовується при поданні негаторного позову, право на такий позов діє протягом усього часу тривання порушення прав власника на земельну ділянку. Тому вимоги ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, керуючись ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 16 ЦК України, ст.ст. ЗК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 211, 247, 258, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Агрофірма «Віктор» про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння задовольнити.

2. Витребувати у Фермерського господарства «Агрофірма «Віктор» () із незаконного володіння земельну ділянку площею 7,630 га, яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП № 000821, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Васильківської селищної ради (Васильківської об`єднаної територіальної громади) Дніпропетровської області та повернути її ОСОБА_1 .

3. Стягнути зФермерського господарства «Агрофірма «Віктор» () на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк