Справа № 372/2635/16-ц
ухвала

Іменем України

19 квітня 2021 року Обухівський районний суд

Київської області в складі:

головуючого судді: Потабенко Л.В.,

при секретарі Буртовій О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко Арсена Мохаммеда про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Бурко А.М. звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку. Подання мотивує тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко А.М. перебуває зведене виконавче провадження № 63087973, до складу якого входять: виконавче провадження № 63087928 з примусового виконання виконавчого листа № 372/2635/16-ц, що виданий 08.09.2020 року Обухівським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 8 671,00грн.; виконавче провадження № 63087951 з примусового виконання виконавчого листа № 372/2635/16-ц, що виданий 08.09.2020 року Обухівським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 149 000,00грн. Загальний розмір заборгованості за зведеним виконавчим провадженням становить 157 671,00грн. Виконавчі провадження відриті за заявами стягувача - ОСОБА_2 , які надійшли на адресу приватного виконавця 20.09.2020 року. Боржник на теперішній час є власником 1/2 житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належать боржнику - ОСОБА_1 , на підставі рішення Київського апеляційного суду у справі № 372/2635/16-ц від 08.08.2020 року, але право власності за ним не зареєстровано у встановленому порядку. Таким чином, на Ѕ частину вказаного будинок необхідно звернути стягнення, а відсутність державної реєстрації права власності на це майно перешкоджає це зробити, а боржник в добровільному порядку не виконує рішення суду, у зв`язку з чим приватним виконавцем було вжито заходи примусового виконання рішення.

Від приватного виконавця надійшло клопотання про розгляд подання у його відсутність.

Згідно ст. 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд негайно розглядає подання державного виконавця без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши таким обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення подання у зв`язку з наступним.

Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Виходячи зі змісту даної норми права, звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна, право власності, на яке боржником не зареєстровано в установленому законом порядку, застосовується судом у випадку встановлення факту відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Крім цього, подання державного чи приватного виконавця про звернення стягнення на майно, яке не зареєстровано в установленому законом порядку, розглядається негайно, а з огляду на положення ст.ст.12, 81 ЦПК України саме на державного чи приватного виконавця покладено обов`язок доказування факту відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Так, з матеріалів подання вбачається, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко А. М. перебуває зведене виконавче провадження № 63087973, до складу якого входять: виконавче провадження № 63087928 з примусового виконання виконавчого листа № 372/2635/16-ц, що виданий 08.09.2020 року Обухівським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 8 671,00грн.; виконавче провадження № 63087951 з примусового виконання виконавчого листа № 372/2635/16-ц, що виданий 08.09.2020 року Обухівським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 149 000,00грн. Загальний розмір заборгованості за зведеним виконавчим провадженням становить 157 671,00грн. Виконавчі провадження відкриті за заявами стягувача - ОСОБА_2 , які надійшли на адресу приватного виконавця 20.09.2020 року.

20.09.2020 року приватним виконавцем на виконання вимог ст.ст. 1-4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», ст.ст. 1-5, 24, 26 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - «Закон») винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, копії яких скеровані сторонам виконавчого провадження.

20.09.2020 року виконавчі провадження відповідно до вимог ст. 30 Закону об`єднані у зведене виконавче провадження № 63087973.

З метою виконання судового рішення приватним виконавцем вжито ряд заходів примусового виконання:

20.09.2020 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, про що внесено відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

20.09.2020 року накладено арешт на кошти, що знаходяться на всіх відкритих рахунках боржника, копії постанови скеровані для виконання в банківські установи: АТ «ПУМБ», АБ «Укргазбанк», АТ «Укрексімбанк», АБ «Південний», АТ «Креді Агріколь Банк», АТ «Альфа- Банк», АТ «Банк Кредит Дніпро», АТ «Ощадбанк», АТ «Укрсиббанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «Таскомбанк», АТ «ОТП Банк», АТ КБ «ПриватБанкБ», АТ «УніверсалБанк», АТ «Банк «Альянс», АТ «Банк Восток».

Згідно з відповідями банківських установ, в боржника відсутні відкриті рахунки, договори про найм банківської скриньки та зберігання цінностей з боржником не укладались.

Згідно з відповіддю МВС від 20.09.2020 року, за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 224729290 від 20.09.2020 року, право власності на нерухоме майно за боржником не зареєстроване.

12.11.2020 року приватним виконавцем здійснено вихід за місцем проживання боржника (згідно з інформацією, що вказана у виконавчому документі) - АДРЕСА_1 . Внаслідок проведених виконавчих дій встановлено, що за даною адресою боржник не проживає, боржник повідомила, що проживає за іншою адресою та відмовилась надати доступ до житла з метою перевірки її майнового стану.

Таким чином, внаслідок проведених виконавчих дій встановлено, що в боржника відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення з метою виконання рішення суду.

Встановлено, що боржнику на праві приватної власності належав житловий будинок площею 88,3кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

27.12.2014 року боржник - ОСОБА_1 відчужила вказаний будинок ОСОБА_2 (стягувачу), уклавши з ним договір купівлі-продажу житлового будинку, однак, зазначений договір визнаний недійсний постановою Київського апеляційного суду від 04.08.2020 року у справі № 372/2635/16-ц як такий, що вчинений під впливом обману.

В ході судового розгляду справи № 372/2635/16-ц судом встановлено, що ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 31.07.1995 року у справі № 2-521-95 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розподіл будинку та господарських будівель затверджено мирову угоду, згідно з якою ОСОБА_3 виділено в спірному будинку за адресою: АДРЕСА_1 ,кімнати 1-4 площею 7,9кв.м., 1-1 площею 14,0кв.м., кімнати 1-2 площею 14,0кв.м., 1-3 площею 7,9кв.м., кухню, частину сарая Б, погріб В, сарай Д. Туалет та колодязь залишено у спільному користуванні.

Згідно з довідкою Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області від 27.02.2006 року № 621 ОСОБА_3 належить 1/2 частка житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Як встановлено в ході виконання рішення, рішенням Київського апеляційного суду від 08.08.2020 року у справі № 372/2635/16-ц договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 27 грудня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Мельник Мариною Володимирівною та зареєстрований в реєстрі за №5892, як вчинений під впливом обману визнано недійсним.

Згідно з довідкою Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області від 27.02.2006 року № 621 ОСОБА_3 належить Ѕ частка житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , проте, після набрання законної сили рішенням Київського апеляційного суду від 08.08.2020 року у справі № 372/2635/16-ц, яким за боржником - ОСОБА_1 , визнано право власності на 1/2 житлового будинку АДРЕСА_1 , до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не внесено відповідних змін щодо інформації про власника такого майна.

Отже, право власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна не зареєстроване боржником у встановленому законом порядку, а в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація про те, що боржнику - ОСОБА_1 , належить на праві спільної часткової власності вищевказане нерухоме майно, що унеможливлює вчинення виконавчих дій щодо такого майна, а саме - його реалізацію на електронних торгах.

Частиною 2 ст. 331 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до частини 1 статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Пункт 1 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Верховний Суд у постанові від 24.01.2020 року у справі № 910/10987/18 зазначає наступні правові висновки: «За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Схожий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 року справі № 911/3594/17, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 925/1121/17, від 17.04.2019 у справі № 916/675/15.

В силу ч. 1ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Абзацом 2 ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстроване в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Частиною 10 ст. 440 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Отже, законодавець в даній нормі чітко визначив умову, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, - це відсутність реєстрації права власності в установленому законом порядку як юридичного факту.

Вирішуючи питання про звернення стягнення на незареєстроване в установленому законом порядку майно боржника, суд врахував всі досліджені обставини, а також відсутність будь-яких доказів, які б свідчили про дії боржника, спрямовані на виконання рішення суду.

З огляду на викладене, враховуючи, що звернення стягнення на незареєстроване в установленому законом порядку майно боржника необхідне для виконання рішеня суду, з метою захисту прав стягувача, суд вважає, що подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко А. М., слід задовольнити, оскільки, виконання рішення суду без зазначеного заходу є неможливим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1,18,50 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.258-261,440 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко Арсена Мохаммеда про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку - задовольнити.

Дозволити приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Бурко Арсену Мохаммеду звернути стягнення на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належать боржнику - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на яку не зареєстроване у встановленому законом порядку, з метою виконання рішення Обухівського районного суду Київської області у справі № 372/2635/16-ц від 08.09.2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: