ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6878/21 Справа № 179/690/21 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Кравченко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на ухвалу Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2021 року

по справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 , третя особа - Царичанська районна державна адміністрація про скасування наказу про надання земельної ділянки у власність та скасування реєстрації права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2021 року до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 , третя особа - Царичанська районна державна адміністрація про скасування наказу про надання земельної ділянки у власність та скасування реєстрації права власності на земельну ділянку.

Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 , третя особа - Царичанська районна державна адміністрація про скасування наказу про надання земельної ділянки у власність та скасування реєстрації права власності на земельну ділянку - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2021 року у справі №179/690/21 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.

Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2021 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу районного суду залишити без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 травня 2021 року до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 звернулась з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 , третя особа - Царичанська районна державна адміністрація про скасування наказу про надання земельної ділянки у власність та скасування реєстрації права власності на земельну ділянку.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 до суду першої інстанції було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову по вказаній справі, шляхом накладення арешту на земельну ділянку в розмірі 2 га (кадастровий номер :01:001:1271).

В обґрунтування своєї заяви зазначає, що предметом позову є скасування наказу ГУ Держгеокадастру в Дніпропетровській області №4-11936/15-20-сг від 12.11.2020 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання у власність» за яким ОСОБА_2 надано у власність земельну ділянку в розмірі 2 га (кадастровий номер :01:001:1271) із земель, які фактично перебувають у постійному користуванні позивача. А також скасування державної реєстрації права власності, яку здійснила 22.11.2020 року Царичанська районна державна адміністрація під записом № 39365164 в державному реєстрі прав. Тому вважає таку передачу права власності на земельну ділянку незаконною, оскільки раніше їй було надано дозвіл на складання проекту землеустрою на дану земельну ділянку. Також вважає, що після ознайомлення з позовом та розуміючи незворотність скасування права власності на земельну ділянку, ОСОБА_2 матиме змогу провести відчуження земельної ділянки третім особам, що в свою чергу в значній мірі ускладнить та затягне розгляд позову, а можливо призведе до неможливості задоволення позовних вимог позивача в рамках предмету первісного позову. Тому просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку в розмірі 2 га кадастровий номер :01:001:1271.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 4 зазначеної постанови розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження можливого відчуження земельної ділянки третім особам та вчинення будь-яких дій, спрямованих на ускладнення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позовних вимог, вказані побоювання позивача мають форму припущень та не знайшли свого обґрунтованого підтвердження.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не дослідив всі ризики ускладнень, які виникнуть з земельною ділянкою у подальшому після розгляду даної справи, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в заяві про забезпечення позову містяться лише загальні міркування та припущення заявника не підтвердженні належними доказами, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Потенційна можливість вчинення відповідачем дій про які зазначено у заяві, без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Забезпечення позову по суті це обмеження об`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовними вимогами.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення в оскарженій частині не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2021 року залишити без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова