Справа № 301/2200/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"03" вересня 2021 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М. О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача: Кам`янська сільська рада, про визнання права власності на спадкове майно,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та права на земельну частку (пай), в цілому.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідо позивача ОСОБА_3 . Згідно заповіту ОСОБА_3 все своє майно заповідав онуку позивачу ОСОБА_1 . Особою, яка мала право на обов`язкову частку у спадщині за ОСОБА_3 була його вдова ОСОБА_4 . До складу спадщини за спадкодавцем ОСОБА_3 входить житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .
Бабка позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно заповіту, ОСОБА_4 все своє майно заповідала онуку позивачу ОСОБА_1 . До складу спадщини за спадкодавцем ОСОБА_4 входить право на земельну частку (пай) розміром 1. 9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж земельної ділянки, яка належала спадкодавцеві згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №008831 від 24.12.1997 року. Осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині за ОСОБА_4 не має.
Спадкоємцем першої черги за спадкодавцями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за відсутності заповіту є відповідачка ОСОБА_2 , однак, вона на спадщину не претендує. Позивач спадщину за спадкодавцями прийняв, однак, не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на житловий будинок та земельну частку (пай), які входять до складу спадкового майна, оскільки житловий будинок не зареєстрований, а оригінал правовстановлюючого документу на земельну часткку (пай) втрачено. Просив визнати за собою право власності на спадкове майно.
Ухвалою Іршавського райсуду від 11.08.2021 року відкрито провадження у справі, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача, залучено Кам`янську сільську раду, справу призначено на підготовче засідання.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 в підготовче судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, подали до суду заяви, в яких позов підтримали, просили його задовольнити та розглянути справу по суті без їх участі (а.с.39,41).
Відповідачка ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу по суті за її відсутності, позовні вимоги визнала (а.с.32,37).
Представник Кам`янської сільської ради в підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову, просив розглянути справу по суті без його участі (а.с.34).
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , не зареєстрований. Дана обставина підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.49).
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 23.12.1997 року (а.с.6).
Згідно заповіту, посвідченого секретарем Кам`янської сільради 03.02.1988 року, ОСОБА_3 все своє майно заповідав онуку ОСОБА_1 , мешканцю АДРЕСА_1 (а.с.19). Заповіт не скасовано і не змінено.
Оскільки спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, тому застосуванню підлягають норми ЦК УРСР.
Відповідно до ст. 535 ЦК УРСР, особою, яка мала право на обов`язкову частку у спадщині за ОСОБА_3 була його вдова ОСОБА_4 .
Як спадкоємець за заповітом позивач ОСОБА_1 , так і спадкоємець за законом ОСОБА_4 прийняли спадщину, оскільки на день відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем, тобто вступили у володіння спадковим майном, та відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважаються такими, що прийняли спадщину (а.с.17).
До складу спадщини за спадкодавцем ОСОБА_3 входить житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 535 ЦК УРСР, непрацездатна дружина спадкодавця, тобто ОСОБА_4 , незалежно від змісту заповіту, успадковує не менше двох третин частки, яка належала б їй при спадкоємстві за законом (обов`язкова частка).
Оскільки у ОСОБА_3 було два спадкоємця за законом: вдова ОСОБА_4 та дочка відповідачка ОСОБА_2 , то обов`язкова частка ОСОБА_4 у спадковому майні за ОСОБА_3 становить 1/3 частки. Частка спадкоємця за заповітом позивача ОСОБА_1 становить 2/3 житлового будинку.
Строк для видачі свідоцтва про право на спадщину не обмежений у часі, однак, таке видається не раніше 6 місяців з дня відкриття спадщини.
Спадкоємці спадщину за померлим ОСОБА_3 не оформляли та свідоцтво про право на спадщину не отримували. Однак, згідно ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 16.03.1998 року (а.с.5).
Згідно заповіту, посвідченого секретарем Кам`янської сільради 03.02.1988 року, ОСОБА_4 все своє майно заповідала онуку ОСОБА_1 , мешканцю АДРЕСА_1 (а.с.18). Заповіт не скасовано і не змінено.
Оскільки спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, тому застосуванню підлягають норми ЦК УРСР.
Осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині за ОСОБА_4 не має.
Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину за ОСОБА_4 , оскільки на день відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, тобто вступив у володіння спадковим майном, та відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємцем першої черги за спадкодавцем ОСОБА_4 за відсутності заповіту є її дочка відповідачка ОСОБА_2 , однак, в даному випадку відбувається спадкування за заповітом та вона на спадщину не претендує.
До складу спадщини за спадкодавцем ОСОБА_4 входить 1/3 частина житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , яку ОСОБА_4 успадкувала за чоловіком, та земельна частка (пай) розміром 1,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі, яка згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №008831 від 24.12.1997 року, виданого на підставі рішення Іршавської районної державної адміністрації від 01 липня 1997 року №215, належала ОСОБА_4 . Вартість земельної частки (паю) становить 5491 грн. (а.с.14).
Строк для видачі свідоцтва про право на спадщину не обмежений у часі, однак, таке видається не раніше 6 місяців з дня відкриття спадщини.
Спадкоємець спадщину за померлою ОСОБА_4 не оформляв та свідоцтво про право на спадщину не отримував. Однак, згідно ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Згідно ст. ст. 1218 та 1225 ЦК України, ст. 81 ч.1 п. «г» Земельного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.
Згідно ст. ст. 1 п.2 та 2 ч.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.
Відповідно до п. 17 розділу 10 "Перехідні положення" Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право приватної власності на землю.
З матеріалів справи вбачається, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на житловий будинок та земельну частку (пай), оскільки житловий будинок не зареєстрований, а оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачено.
Згідно п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, або у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року.
За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад, а також видача свідоцтв про право власності.
Відповідачка подала до суду заяву, в якій визнала позов. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та свободи інших осіб. Кам`янська сільська рада, на території якої розташоване не зареєстровано нерухоме майно, не заперечувала проти позову.
Оскільки згідно запису в погосподарській книзі Кам`янської сільради власником житлового будинку в АДРЕСА_1 , був ОСОБА_3 , згідно сертифікату власником земельного паю була ОСОБА_4 , єдиним спадкоємцем яких за заповітом є позивач ОСОБА_1 , суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 534, 535, 548, 549, 561, 562 ЦК УРСР, ст.ст. 328, 392 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 200 ч.4, 263-264 ЦПК України,
р і ш и в :
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на земельну частку (пай) розміром 1,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що надана ОСОБА_4 згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №008831 від 24.12.1997 року, виданого на підставі рішення Іршавської районної державної адміністрації від 01 липня 1997 року №215, в цілому.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 03 вересня 2021 року.
Головуюча : М. О. Пітерських