Постанова

Іменем України

21 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 303/1430/18

провадження № 61-14127св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О., Усика Г. І.,

Яремка В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Закарпаттяобленерго»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 травня 2018 року у складі судді Монича В. О. та постанову Закарпатського апеляційного суду від 28 травня 2019 року у складі колегії суддів: Джуги С. Д., Куштана Б. П., Собослоя Г. Г.,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог та рішень судів

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» (далі - ПАТ «Закарпаттяобленерго») про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

На обґрунтування позову посилався на таке. 21 грудня 2017 року його представником до ПАТ «Закарпаттяобленерго» подано заяву № 624 про приєднання електроустановки певної потужності для будівництва господарської споруди за адресою: с. Крите, Мукачівський район, урочище «Поточини», кадастровий номер земельної ділянки :00:005:0001. Листом від 29 грудня 2017 року № 116-24/7687 «Про відмову у стандартному приєднанні» ПАТ «Закарпаттяобленерго» повідомило про те, що приєднання до електричних мереж будівельних майданчиків не можна класифікувати як стандартне, за яке стягується плата за приєднання. Запропоновано приєднання електроустановки здійснити за процедурою приєднання будівельного майданчика згідно з підпунктом 1.7.3 пункту 1.7 Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 17 січня 2013 року № 32, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 лютого 2013 року № 236/22768 (далі - Правила).Також ПАТ «Закарпаттяобленерго» розроблено проєкт договору про приєднання до електричних мереж (підключення, яке не є стандартним) від 29 грудня 2017 року № 18917430, у якому місцем забезпечення потужності визначено опору № 443 ПЛ-10 кВ «Пузняківці». Технічними умовами приєднання, яке не є стандартним, передбачено, зокрема, встановлення КТП 10/0,4 кВ.

З відповіді на його звернення до Закарпатського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16 лютого 2018 року

№ 03-15/178 стало відомо, що ПАТ «Закарпаттяобленерго» у листі від 09 лютого 2018 року № 116-25/813, обґрунтовуючи тип приєднання, зазначило, що відповідно до конфігурації наявної електричної мережі, із врахуванням пропускної здатності ліній електропередач та режимних замірів навантаження як по ЛЕП, так і по трансформаторних підстанціях, за точку забезпечення потужності було визначено опору № 443 ПЛ-10 кВ «Пузняківці», від якої до точки приєднання замовника необхідно здійснити розвиток електричних мереж, для створення технічної можливості передати до точки приєднання заявлену потужність з дотриманням принципів якості та надійності. Наявна найближча ПЛ-0,4 кВ від КТП-181 до об`єкта замовника має протяжність 896 м, поперечний переріз провідника становить 25 мм квадратних. Відстань від крайньої точки цієї ПЛ-0,4 кВ до об`єкта ОСОБА_1 становить 280 м. Виконати приєднання замовника від ПЛ-04 кВ із дотриманням показників якості та надійності електропостачання є неможливим. Для створення технічної можливості передати заявлену потужність 30 кВт на класі напруги 0,4 кВ з дотриманням показників якості та надійності, розвиток електричних мереж необхідно здійснювати від ПЛ-10 кВ «Пузняківці» (опора № 443) від ПС-35/10 кВ «Бобовище».

Посилаючись на те, що дії ПАТ «Закарпаттяоблнерго» є неправомірними, оскільки відповідач відмовляє у стандартному приєднанні, визначаючи тип приєднання як нестандартний, та переклало на нього обов`язок фінансування розвитку електричних мереж, з урахуванням зміни предмета позову, позивач просив визнати відмову ПАТ «Закарпаттяобленерго» у стандартному приєднанні згідно з поданою 21 грудня 2017 року заявою про приєднання електроустановки певної потужності № 624 неправомірною та зобов`язати ПАТ «Закарпаттяобленерго» безоплатно протягом п`яти робочих днів з моменту набрання рішенням суду у цій справі законної сили надати ОСОБА_1 підписаний договір про приєднання з визначенням у ньому розміру плати за приєднання, невід`ємною частиною якого є технічні умови стандартного приєднання до електричних мереж електроустановок відповідно до додатка 3 до Правил.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 травня 2018 року, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 28 травня 2019 року, позов задоволено.

Визнано відмову ПАТ «Закарпаттяобленерго» у стандартному приєднанні згідно з поданою представником ОСОБА_1 21 грудня 2017 року заявою про приєднання електроустановки певної потужності № 624 неправомірною. Зобов`язано ПАТ «Закарпаттяобленерго» безоплатно протягом п`яти робочих днів з моменту набрання рішенням суду у цій справі законної сили надати ОСОБА_1 підписаний договір про приєднання з визначенням у ньому розміру плати за приєднання, невід`ємною частиною якого є технічні умови стандартного приєднання до електричних мереж електроустановок відповідно до додатка 3 до Правил. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що відмова ПАТ «Закарпаттяобленерго» у стандартному приєднанні згідно з поданою представником ОСОБА_1 21 грудня 2017 року заявою про приєднання електроустановки певної потужності № 624 є неправомірною, оскільки відстань електроустановки замовника до діючої мережі оператора системи розподілу не перевищує 300 м, що також підтверджується ситуаційним планом земельної ділянки.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги і позиції інших учасників

У липні 2019 року ПАТ «Закарпаттяобленерго» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що приєднання електроустановок будівельних майданчиків не підлягає під визначення стандартного приєднання, оскільки не передбачає вжиття всього комплексу заходів для стандартного приєднання. Суди неправильно застосували норми Правил, Закону України від 13 квітня 2017 року № 2019-VIII «Про ринок електричної енергії» (далі - Закон № 2019-VIII), статтю 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), порушили норми процесуального права, оскільки не дослідили доказів, поданих відповідачем на заперечення позову.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 05 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали.

Ухвалою Верховного Суду від 13 квітня 2021 року справу призначено до розгляду.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ«Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).

Касаційна скарга у цій справі подана у липні 2019 року, а тому вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 460-ІХ.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі - у редакції, чинній до набрання чинності Законом № 460-IX) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та відзиву на неї, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають.

Суди встановили, що 21 грудня 2017 року представником позивача подано до ПАТ «Закарпаттяобленерго» заяву № 624 про приєднання електроустановки певної потужності для будівництва господарської споруди за адресою: с. Крите, Мукачівський район, урочище «Поточини», кадастровий номер земельної ділянки :00:005:0001 (т. 1, а. с. 5).

Листом від 29 грудня 2017 року № 116-24/7687 «Про відмову у стандартному приєднанні» ПАТ «Закарпаттяобленерго» повідомило про те, що приєднання до електричних мереж будівельних майданчиків не можна класифікувати як стандартне, за яке стягується плата за приєднання. Запропоновано приєднання електроустановки здійснити за процедурою приєднання будівельного майданчика згідно з підпунктом 1.7.3 пункту 1.7 Правил (т. 1, а. с. 6).

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії врегульовані Законом № 2019-VIII та Правилами (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1.3 Правил передбачено, що послуга з приєднання надається на підставі договору про приєднання, який укладається за типовою формою. Для отримання проекту договору про приєднання замовник звертається до електропередавальної організації за місцем розташування його електроустановок із заявою про приєднання електроустановки певної потужності. До заяви додаються: ситуаційний план та викопіювання з топографо-геодезичного плану у масштабі 1:2000 із зазначенням місця розташування об`єкта (об`єктів) замовника, земельної ділянки замовника або прогнозованої точки приєднання; копія будівельного паспорта або містобудівних умов та обмежень з графічною частиною із зазначенням місця розташування, потужності та категорії надійності електропостачання за кожним об`єктом замовника (для об`єктів, які приєднуються до електричних мереж уперше); копія документа, який підтверджує право власності чи користування цим об`єктом або, за відсутності об`єкта, право власності чи користування земельною ділянкою; копія належним чином оформленої довіреності чи іншого документа на право укладати договори особі, яка уповноважена підписувати договори (за потреби).

Відповідно до підпункту 1.7.1 пункту 1.7 Правил на підставі заяви замовника про приєднання та викопіювання із ситуаційного плану електропередавальна організація протягом двох робочих днів визначає точки забезпечення потужності, виходячи зі структури електричних мереж та навантаження у зоні можливого приєднання. У разі незгоди із запропонованими електропередавальною організацією точками забезпечення потужності замовник на підставі техніко-економічного обґрунтування може запропонувати інші варіанти можливого приєднання. При цьому вихідні дані для розробки техніко-економічного обґрунтування надаються протягом 5 робочих днів електропередавальною організацією безоплатно.

У разі відсутності повного комплекту документів, що додаються до заяви про приєднання, електропередавальна організація протягом трьох робочих днів від дня отримання заяви повідомляє про це замовника та повертає заяву про приєднання з додатками без розгляду (підпункт 2.1.1 пункту 2.1 Правил).

Згідно з підпунктом 1.7.2 пункту 1.7 Правил електропередавальна організація надає послугу з приєднання «під ключ» відповідно до умов договору про приєднання, а саме: готує технічне завдання на проектування та технічні умови; забезпечує розроблення та узгодження з іншими заінтересованими сторонами проектної документації на будівництво, реконструкцію та/або технічне переоснащення електричних мереж зовнішнього електрозабезпечення електроустановок замовника (від точки забезпечення потужності до точки приєднання електроустановок замовника) та здійснює заходи щодо відведення земельних ділянок для розміщення відповідних об`єктів електроенергетики; забезпечує виконання будівельно-монтажних та пуско-налагоджувальних робіт на конкурентних засадах; забезпечує обладнання вузла (вузлів) обліку електричної енергії; здійснює первинне підключення об`єкта замовника.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що єдиним критерієм класифікації приєднання на стандартне та таке, що не є стандартним, виступає винятково відстань між місцем (точкою) забезпечення потужності та місцем (точкою) приєднання, а оскільки відстань електроустановки замовника до діючої мережі оператора системи розподілу (ПЛ-0,4 кВ) не перевищує 300 м, то це є підставою для висновку про можливість підключення до вказаної підстанції.

Апеляційний суд не погодився з доводами відповідача про те, що виконати приєднання замовника від ПЛ-04 кВ із дотриманням показників якості та надійності електропостачання є неможливим, а для створення технічної можливості передати заявлену потужність 30 кВт на класі напруги 0,4 кВ з дотриманням показників якості та надійності, розвиток електричних мереж необхідно здійснювати від ПЛ-10 кВ «Пузняківці» (опора № 443) від ПС-35/10 кВ «Бобовище».

Апеляційний суд також послався на лист Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), від 03 лютого 2017 року № 125/17.1.3/7-17, яким надано роз`яснення щодо дій електропередавальних організацій під час визначення типу приєднання електроустановок заявників до електричних мереж, у якому зазначено, що для визначення типу приєднання (стандартне приєднання або приєднання, яке не є стандартним) за точку забезпечення потужності приймається найближча точка в існуючих (діючих) електричних мережах (повітряна лінія, трансформаторна підстанція або розподільний пункт) електропередавальної організації ступеня напруги, що відповідає ступеню напруги в точці приєднання. Електропередавальна організація має надати послугу зі створення технічної можливості для передачі (прийняття) в місце приєднання електроустановки замовника відповідної потужності до електричних мереж електропередавальної організації електричної енергії необхідного обсягу з дотриманням показників її якості та надійності відповідно до вимог розділу ІІ Правил (незалежно від технічного стану електричних мереж електропередавальної організації, рівня їх завантаженості чи у разі необхідності здійснювати будівництво або реконструкцію трансформаторної підстанції чи заміну силових трансформаторів).

Проте з таким висновком апеляційного суду погодитися не можна, оскільки суд дійшов його внаслідок порушенням норм процесуального права.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

На порушення зазначеної норми суд апеляційної інстанції предметно не перевірив вищезазначених доводів відповідача та не дав оцінки доказам, що стосуються фактів, на які відповідач посилався в апеляційній скарзі.

Як на правову підставу необґрунтованості вимог позивача відповідач посилався на норми Закону № 2019-VIII.

Відповідно до пункту 70 частини першої статті 1 Закону № 2019-VIII приєднання електроустановки (далі - приєднання) - надання замовнику оператором системи передачі або оператором системи розподілу послуги із створення технічної можливості для передачі (прийняття) у місце приєднання електроустановки замовника відповідної потужності до електричних мереж системи передачі або системи розподілу (у тому числі новозбудованих) електричної енергії необхідного обсягу з дотриманням показників її якості та надійності.

Згідно з пунктами 85-88 частини першої Закону № 2019-VIII ставка плати за лінійну частину приєднання - вартість створення одиниці довжини електричної мережі від найближчої точки в існуючих (діючих) електричних мережах (повітряна лінія, трансформаторна підстанція або розподільний пункт) оператора системи розподілу відповідного ступеня напруги, від якої необхідно здійснювати будівництво електричних мереж, до точки приєднання електроустановок замовника; ставка плати за нестандартне приєднання потужності - встановлене Регулятором для кожного оператора системи розподілу значення складової вартості послуги з приєднання 1 кВт потужності, яке диференціюється за такими показниками: тип електроустановки, що приєднується (електроустановка, призначена для виробництва електричної енергії, електроустановка, призначена для споживання електричної енергії); категорія надійності електропостачання; ступінь напруги у точці приєднання (110/35/10(6)/0,4 кВ); замовлена потужність; місцезнаходження електроустановки заявника (міська або сільська місцевість); завантаженість трансформаторної підстанції; ставка плати за стандартне приєднання - встановлене Регулятором на визначений строк для кожного оператора системи розподілу значення вартості послуги з приєднання 1 кВт потужності.

Водночас стандартне приєднання - приєднання електроустановки замовника до діючих мереж оператора системи розподілу на відстань, що не перевищує 300 м по прямій лінії від місця забезпечення потужності до місця приєднання, яке диференціюється за ступенем потужності: перший ступінь - до 16 кВт включно; другий ступінь - від 16 кВт до 50 кВт включно (пункт 88 частини першої статті 1 Закону № 2019-VIII).

У листі від 14 лютого 2018 року ПАТ «Закарпаттяобленерго» зазначало, що існуюча найближча ПЛ-0,4 кВ від КТП-181 до об`єкта замовника має протяжність 896 м, поперечний переріз провідника становить 25 мм квадратних. Відстань від крайньої точки цієї ПЛ-0,4 кВ до об`єкта ОСОБА_1 становить 280 м. Виконати приєднання замовника від ПЛ-04 кВ із дотриманням показників якості та надійності електропостачання є неможливим. Для створення технічної можливості передати заявлену потужність 30 кВт на класі напруги 0,4 кВ з дотриманням показників якості та надійності, розвиток електричних мереж необхідно здійснювати від ПЛ-10 кВ «Пузняківці» (опора № 443) від ПС-35/10 кВ «Бобовище». Тому приєднання до електричних мереж електроустановок для будівництва господарської будівлі не є стандартним приєднанням (т. 1, а. с. 111-113).

Відповідач зазначав, що його пропозиція, адресована позивачу, укласти договір про приєднання у запропонованій редакції, що включала порядок фінансування будівництва лінійної частини відповідає умовам Правил, Методики розрахунку плати за приєднання електроустановок до електричних мереж, затвердженої Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 12 лютого 2013 року № 115, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, положенням статті 628 ЦК України.

Заперечуючи проти позову, відповідач також посилався на лист НКРЕКП № 4904/17/9-18, у якому містить висновок щодо можливості приєднання об`єкта позивача до енергопостачання на умовах стандартного приєднання

На порушення положень статті 367 ЦК України апеляційний суд доводів відповідача щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права не перевірив, доказів на заперечення позову не дослідив, не встановив обставин, що мають значення для вирішення цього спору по суті, зокрема, чи існує технічна можливість приєднання земельної ділянки позивача до мережі оператора системи розподілу ПЛ-0,4 кВ, яка знаходиться на відстані до 300 м від земельної ділянки позивача, на умовах стандартного приєднання. Тому висновок апеляційного суду про наявність правових підстав для задоволення позову є передчасним.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 369/2324/17 (провадження № 61-27908св18).

Отже, враховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлені, належним чином не перевірені доводи апеляційної скарги, оскаржуване судове рішення апеляційного суду не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Згідно з частиною четвертою статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Ураховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення апеляційного суду та направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду справи апеляційному суду необхідно повно та всебічно дослідити обставини справи, дати належну оцінку доказам у справі, їх належності та допустимості, доводам та запереченням сторін, ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе рішення.

З урахуванням наявних у справі доказів та характеру правовідносин, що виникли між сторонами, апеляційний суд має перевірити, чи є можливість підключення електроустановки позивача до мережі оператора системи розподілу ПЛ-0,4 кВ, яка знаходиться на відстані до 300 м від земельної ділянки позивача, на умовах саме стандартного приєднання.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки за результатами касаційного перегляду оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, то розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» задовольнити частково.

Постанову Закарпатського апеляційного суду від 28 травня 2019 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний

Г. І. Усик

В. В. Яремко