ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

01 вересня 2021 року м. Херсон

Номер провадження: 22-ц/819/1482/21

Єдиний унікальний номер справи: 648/1269/19

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого - Радченка С.В.,

суддів: Вейтас І.В., Семиженка Г.В.

секретар: Плохотніченко А.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , представник - адвокат Орленко М.О.

представник відповідача (ПрАТ «Європейський страховий альянс») - Чала І.М.

треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 23 березня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Рибас А.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс», Комунального некомерційного підприємства «Обласний територіальний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Херсонської обласної ради та ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимоги щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих джерелом підвищеної небезпеки,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції

У квітні 2019 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12.06.2018 року відповідач ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «AC-G 32214 ШМДА-2», порушуючи вимоги п.п.2.3 б), 3.1. Правил дорожнього руху України, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалася, здійснив виїзд на перехрестя на заборонений сигнал світлофора, не забезпечивши безпеку дорожнього руху, внаслідок чого здійснив наїзд на дружину позивача - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перетинала проїзну частину, в результаті чого ОСОБА_5 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя, від яких остання померла на місці події.

20.07.2018 року прокурором відділу прокуратури Херсонської області Клочковим В.В. затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000236 від 12.06.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

На момент дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_6 перебував у трудових відносинах з КЗ «Обласний територіальний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Херсонської обласної ради та працював на посаді водія автотранспортних засобів автомобільно-експлуатаційного відділу у зазначеному підприємстві.

Крім того, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль, яким керував відповідач ОСОБА_6 - «AC-G 32214 ШМДА-2», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » власником якого є КЗ «Обласний територіальний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Херсонської обласної ради, був застрахований у ПрАТ «Європейський страховий альянс», згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/8346934, термін дії з 17.02.2018 року по 16.02.2019 року.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди за участю відповідача ОСОБА_6 позивачу була спричинена моральна шкода, яку він зазнав у зв`язку зі смертю дружини, що полягає у непоправному горі, безповоротній втраті рідної і дорогої людини, що потягло за собою душевні страждання та втрату нормальних життєвих зв`язків на відновлення яких необхідний час і здоров`я, яку він оцінив у 200 000 гривень.

Крім моральних страждань позивач поніс також і матеріальні витрати, а саме витрати на поховання, які складаються з витрат на придбання труни, покривала, хрестів, вінків, табличок, стрічок, копання могили, доставка катафалком, супроводження покійної, оренда церемоніального залу та автобуса, очищення могил від сміття та розчищення місця поховання, що в загальній сумі склали 8575,01 грн.

Щодо порядку відшкодування вказаних витрат та завданої йому моральної шкоди зазначив, що оскільки цивільно правова відповідальність транспортного засобу марки «AC-G 32214 ШМДА-2», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », була застрахована у відповідача - ПрАТ «Європейський страховий альянс», позивач звернувся до останнього з заявою на виплату страхового відшкодування в розмірі, що передбачений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», проте листом від 01.11.2018 року за №95 ПрАТ «Європейський страховий альянс», повідомило про відмову у таких виплатах.

Враховуючи наведене, просив стягнути з ПрАТ «Європейський страховий альянс» витрати, понесені ним на поховання дружини в розмірі 8575,01 грн. Відповідно до п. 27.2 ст.27 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просив стягнути витрати на відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілої, яка не може бути меншою ніж 36 мінімальних заробітних плат (36 х 3723), що становить 134 028 грн, а також відповідно до п. 27.4 вказаного Закону на відшкодування моральної шкоди, яка не може бути меншою ніж 12 мінімальних заробітних плат (12 х 3723), що становить 44 676 грн.

Крім того, зазначив, що оскільки водій ОСОБА_4 на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах із КЗ «Обласний територіальний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Херсонської обласної ради, в силу ст.ст. 1167, 1168, 1172, 1187 ЦК України, даний заклад разом з водієм також зобов`язаний відшкодовувати завдану позивачу моральну шкоду, яку просив стягнути з КЗ «Обласний територіальний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Херсонської обласної ради в сумі 155324 грн та з ОСОБА_4 в сумі 10000 грн.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 23 березня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Європейський страховий альянс» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 187279,01 грн, а саме: в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 44676 грн, витрат на поховання у розмірі 8575,01 грн, в рахунок відшкодування шкоди завданої смертю потерпілої у розмірі 134028 грн.

Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Обласний територіальний Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Херсонської обласної ради на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 145324 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн.

Стягнуто з відповідачів на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн, по 3333,33 грн з кожного.

Рішення суду мотивоване тим, що внаслідок ДТП, яка відбулася з вини ОСОБА_4 , загинула дружина позивача, тому він має право на відшкодування моральної шкоди та майнової шкоди.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На зазначене рішення суду ПрАТ «Європейський страховий альянс» подало апеляційну скаргу, в якій просять рішення суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення з ПрАТ «Європейський страховий альянс» шкоди завданої смертю потерпілої та моральної шкоди скасувати і ухвалити в цій частині нове яким частково відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції належним чином не оцінив докази та обставини по справі, дійшов помилкового висновку про обгрунтованість позовних вимог. Зокрема посилається на те, що на час винесення судом рішення не було встановлено вину обвинуваченого та інші обставини, на які посилається позивач в позовній заяві. Крім того зазначають про те, що в порушення вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем разом із заявою про страхове відшкодування не було надано свідоцтво про право на спадщину. Крім того, позивачем не було надано жодного доказу на підтвердження того, що він перебував на утриманні дружини.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу

Заперечень на апеляційну скаргу від учасників справи не надходило.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

12.06.2018 року близько 08:24 год. ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «AC-G 32214 ШМДА-2», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », здійснюючи рух по вул.Івана Богуна зі сторони вул.Лавреньова у напрямку вул.Нафтовиків, в районі перехрестя вул.Робочої в м.Херсоні, порушуючи вимоги п.п.2.3 б), 3.1. Правил дорожнього руху України, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалася, здійснив виїзд на перехрестя на заборонений сигнал світлофора, не забезпечивши безпеку дорожнього руху, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перетинала проїзну частину вул.Івана Богуна зліва на право відносно руху автомобіля, в результаті чого ОСОБА_5 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя, від яких остання померла на місці події.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 12.06.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000236 з попередньою правовою кваліфікацією за ч.2 ст.286 КК України.

20.07.2018 року прокурором відділу прокуратури Херсонської області Клочковим В.В. затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000236 від 12.06.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.2 ст.286 КК України, який направлено до Херсонського міського суду Херсонської області для розгляду по суті. На момент розгляду справи будь-якого рішення у кримінальному провадженні не було прийнято.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 28.01.1977 року Сєвероморським міським бюро РАЦС Мурманської області, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбу, прізвище ОСОБА_5 після реєстрації шлюбу змінено на « ОСОБА_5 ».

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданим (повторно) 14.07.2018 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

З висновку судово-медичної експертизи №746 від 06.07.2018 року, вбачається що смерть ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , настала від травматичного розриву лівого передсердя сердця, який супроводжувався гострою крововтратою. Вказані ушкодження утворилися від удару виступаючими частинами автомобіля, який рухався, з подальшим ковзанням потерпілої по дорожньому покриттю. Вказані наслідки знаходяться в причинному зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху України водієм автомобіля «AC-G 32214 ШМДА-2», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » - ОСОБА_4 .

Вказане також вбачається з висновку №18-2448 від 02.07.2018 року судової автотехнічної експертизи обставин наїзду автомобіля «АС-G 32214 ШМДА - 2» р/н « НОМЕР_1 » на пішохода, відповідно до якого відповідач - ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода - ОСОБА_5 обранням такої швидкості, яка б дозволила йому забезпечити гарантовану безпеку пішоходу, при необхідності - навіть із зупинкою перед переходом.

Автомобіль, яким керував відповідач ОСОБА_4 - «AC-G 32214 ШМДА-2», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », належить КЗ «Обласний територіальний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Херсонської обласної ради, та правонаступником якого є КНП «Обласний територіальний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Херсонської обласної ради, був застрахований у ПрАТ «Європейський страховий альянс», згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/8346934, термін дії з 17.02.2018 року по 16.02.2019 року.

На проведення поховання дружини - ОСОБА_5 позивачем витрачено 8575,01 грн, що підтверджується договором-замовлення №1550 від 14.06.2018 року на організацію та проведення поховання; квитанцією №002551 від 12.06.2018 року, відповідно до якої витрати понесені на доставку, катафалк, супроводження покійної, церемоніальний зал та автобус; квитанцією №003785 від 12.06.2018 року, відповідно до якої витрати понесені на придбання труни, покривала, хрестів та вінків; квитанцією №002970 від 12.06.2018 року, відповідно до якої витрати понесені на придбання таблички та стрічок; квитанцією №002100 від 12.06.2018 року, відповідно до якої витрати понесені на розчищення місця поховання.

26.10.2018 року ОСОБА_1 повідомив страхувальника ПрАТ «Європейський страховий альянс» про ДТП, яка сталася 12.06.2018 року та звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, яка була отримана ПрАТ «Європейський страховий альянс» 30.07.2020 року, проте в добровільному порядку виплати не здійснено.

Доньки позивача - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у своїх заявах до суду вказали, що заяв щодо отримання страхового відшкодування за фактом смерті матері - ОСОБА_5 до страхових компаній, зокрема до ПрАТ «Європейський страховий альянс» вони не подавали та подавати не будуть, відшкодування за фактом смерті після смерті останньої вони не отримували.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини першої статті 979 ЦК України) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Пунктом 27.2 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Зазначена норма права за способом викладення змісту містить посилання на іншу норму права, а саме статтю 1200 ЦК України, та може застосовуватися лише в поєднанні із цією нормою.

Згідно з частиною першою статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, довічно; інвалідам - на строк їх інвалідності; одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, до досягнення ними чотирнадцяти років; іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, протягом п`яти років після його смерті.

Тобто, за приписами вищезазначених правових норм, обов`язковою умовою при отриманні страхового відшкодування у разі смерті потерпілого є доведення обставини, що особа, яка претендує на страхове відшкодування, знаходилася на утриманні потерпілого і тому колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що позивач як чоловік померлої, має право на страхове відшкодування у визначеному судом розмірі тільки тому, що він досяг пенсійного віку. При цьому суд першої інстанції не досліджував обставини щодо знаходження позивача на утриманні потерпілої.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.

У судовому засіданні, під час апеляційного розгляду справи, позивач суду пояснив, що він не перебував на утриманні у своєї дружини, яка загинула під час ДТП та отримував пенсійне забезпечення у більшому розмірі ніж його дружина. ОСОБА_1 та його представник вважають, що позивач має право на страхове відшкодування внаслідок того, що є особою пенсійного віку. Разом з тим, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що він перебував на утриманні ОСОБА_5 , яка, як і її чоловік, була пенсіонеркою та отримувала пенсію, а тому позовні вимоги позивача в частині стягнення зі страхової компанії відшкодування шкоди завданої смертю потерпілої у розмірі 134 028 грн задоволенню не підлягають, що є підставою для скасування судового рішення в зазначеній частині.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, то вони задоволенню не підлягають та відхиляються колегією суддів як необґрунтовані з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Пунктом 27.3 Закону визначено, що страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим); загальний розмір страхового відшкодування цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Відповідно до частини першої статті 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

На підставі встановлених у справі обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що неправомірними діями ОСОБА_4 позивачу завдано моральної шкоди.

Суд правильно визначив розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Судом враховано характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках. При цьому суд виходив із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вирішуючи спір, встановивши фактичні обставини справи, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з ПрАТ «Європейський страховий альянс» шкоди завданої смертю потерпілої та моральної шкоди, в межах суми страхової відповідальності.

Доводи апеляційної скарги про те, що на момент винесення рішення судом першої інстанції не було встановлено вину ОСОБА_4 , колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (крім випадку відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки), є те, що володілець такого джерела зобов`язаний відшкодувати завдану шкоду незалежно від його вини. Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого.

Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду у постановах: від 05 червня 2019 року у справі № 466/4412/15-ц (провадження № 61-37654св18); від 15 серпня 2019 року у справі № 756/16649/13-ц (провадження № 61-26702св18); від 02 жовтня 2019 року у справі № 447/2438/16-ц (провадження № 61-26195св18); від 11 грудня 2019 року у справі № 601/1304/15-ц (провадження № 61-33216св18).

В даній справі не встановлено, що дорожньо-транспортна пригода трапилась внаслідок умислу потерпілої ОСОБА_5 або непереборної сили, а тому висновок суду першої інстанції про наявність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди є правильним.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не було надано страховику свідоцтво про право на спадщину, оскільки вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не містять наведеної відповідачем підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування, як не надання свідоцтва про право на спадщину. Крім того, як у суді першої інстанції, та і при апеляційному розгляді справи, доньки потерпілої ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили ту обставину, що вони відмовляються отримувати страхове відшкодування на користь батька.

Інші доводи апелянта зводяться до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав правильну правову оцінку, власних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів, апелянт не надав.

Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, апелянтом не наведено.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому не переглядається на предмет його законності та обгрунтованості.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» задовольнити частково.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 23 березня 2021 року в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» страхової виплати в рахунок відшкодування шкоди завданої смертю потерпілої у розмірі 134028 грн скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні зазначеної позовної вимоги. Змінити це ж рішення суду в частині загальної суми відшкодування з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс», зменшивши стягнуту суму з 187 279, 01 грн до 53 251, 01 грн.

В іншій, оскаржуваній частині рішення суду - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 02 вересня 2021 року.

Головуючий С.В. Радченко

Судді І.В. Вейтас

Г.В. Семиженко