ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

29 квітня 2021 року м. Чернівці Справа № 726/219/21

Чернівецький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Лисака І.Н., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 від імені ОСОБА_2 на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 06 квітня 2021 року у цивільній справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 06 квітня 2021 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 від імені ОСОБА_2 оскаржив його, подавши апеляційну скаргу та клопотання про звільнення апелянта від сплати судового збору.

В обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору посилається на п.1 ч.1 ст.8 ЗУ «Про судовий збір» та вказує, що майновий стан ОСОБА_2 не дозволяє їй сплатити судовий збір у розмірі 2270 грн + 150%, на підтвердження чого додає відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, згідно яких в період з 1 кварталу по 2 квартал 2020 року ОСОБА_2 нараховано заробітну плату в розмірі 19382,24 грн, а в період з 3 кварталу по 4 квартал 2020 року відсутня інформація про доходи, а також копії довідок: ПФУ про сплату страхових внесків, Чернівецької міської філії Чернівецького обласного центру зайнятості №868 від 03.03.2021 року про те, що ОСОБА_2 не перебуває на обліку як безробітна та Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради №163 від 03.03.2021 року що ОСОБА_2 не перебуває на обліку та не отримує жодних видів соціальної допомоги і компенсацій на дітей.

Згідно ст.8 ЗУ «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав,

відшкодування шкоди здоров`ю.

Провадження №22-ц/822/561/21

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Вказаною нормою передбачено право суду, а не його обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору, при цьому, ст.129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, виходячи з вимог статей 81, 83 ЦПК України, покладається на особу, яка звертається з відповідним клопотанням.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Крім того, суд повинен вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами, у чіткій відповідності до ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи, закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням. Водночас підстави для відмови суду у подібних клопотаннях мають бути достатньо аргументовані.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішеннях від 20.05.2010 року у справі «Пелевін проти України» зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20.02.2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 63-64 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору з урахуванням наданих доказів та того, що для ОСОБА_3 законом встановлено обов`язок сплатити 3 405 грн, що складає 17,57% від річного доходу апелянта, суд вважає, що відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків та копії зазначених вище довідок не є беззаперечними і достатніми доказами її скрутного майнового стану та не підтверджують з достовірністю тієї обставини, що ОСОБА_2 не може взагалі сплатити судовий збір, оскільки заявник не надав доказів про наявність чи відсутність інших доходів, рухомого або нерухомого майна та їх обсягу, цінних паперів, можливості розпоряджатися ними.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ст.8 ЗУ «Про судовий збір» місить інші шляхи щодо вирішення вказаного питання з урахуванням майнового стану сторони.

Згідно п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За наведеного, судовий збір у розмірі 3 405 грн підлягає сплаті за такими реквізитами: рахунок: UA0024405; отримувач коштів Чернівецьке ГУК/Чернівецька ТГ/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37836095, банк отримувача коштів Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101 призначення платежу судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду, назва суду Чернівецький апеляційний суд.

Згідно ч.2 ст.357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За вказаних обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали для виправлення зазначеного вище недоліку.

Керуючись ст.ст.136, 185, 356, 357, ЦПК України, ч.ч.1, 2 ст.8 ЗУ «Про судовий збір», апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення ОСОБА_2 від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені ОСОБА_2 на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 06 квітня 2021 року залишити без руху.

Для усунення недоліків надати ОСОБА_1 строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали, про що повідомити останнього.

Роз`яснити, що в разі невиконання зазначених вимог апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя підпис /Лисак І.Н./