Справа № 645/896/21
Провадження № 2-о/645/48/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2021 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова в складі:

Головуючого судді Сілантьєвої Е.Є.

за участю секретаря судових засідань Ятлової Ю.В.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне Управління Пенсійного фонду України Харківської області, про встановлення фактів перебування на утриманні свого чоловіка та сумісного з ним проживання, -

ВСТАНОВИВ:

16.02.2021 року заявник звернувся із заявою та просить встановити юридичний факт того, що на момент смерті свого чоловіка, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , сумісно з ним проживала за адресою: АДРЕСА_1 , та перебувала на його утриманні.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 01.10.1999 року був зареєстрований шлюб з ОСОБА_2 , з яким вони постійно проживали однією сім`єю, мали взаємні права і обов`язки, спільний сімейний бюджет, вели спільне господарство.

За час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, піклувались і підтримували один одного. Фактичним місцем їхнього спільного постійного проживання з померлим до часу його смерті, був будинок АДРЕСА_1 , де зареєстровано місце проживання заявниці з 11.02.2000 р. ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік помер. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про призначення пенсії в разі втрати годувальника, передбаченої Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 16.12. 2020р. ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника на підставі того, що був поданий неповний пакет документів передбачених Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затверджених постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007р. № 3-1 - відсутня довідка про спільне проживання. Отримати таку довідку в інший спосіб, ніж судовий, заявниця не має можливості, оскільки за життя чоловіка, місце реєстрації його проживання було відмінне від її, а саме: ОСОБА_2 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , а місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник просить встановити факт перебування її на утриманні померлого чоловіка.

Ухвалою суду від 17.02.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку окремого провадження.

Заявник у судовому засіданні на задоволенні заявлених вимог наполягала, просила суд їх задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним у своїй заяві.

Заінтересована особа, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи, у судове засідання явку свого повноважного представника не забезпечив, заперечень, відзиву та інших заяв не надавали. 09.03.2021 надійшла заява першого заступника начальника головного управління ПФУ в Харківській області Зятєвої Т. про розгляд справи за їх відсутності, рішення прийняти згідно діючого законодавства.

В судовому засіданні були допитані свідки.

Так свідок ОСОБА_3 , який є сином заявниці, в судовому засіданні зазначив, що померлий ОСОБА_4 був законнім чоловіком його матері. Проживали вони однією сім`єю і помер ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 . Проживали вони близько 22 років разом. У нього була пенсія більше, основний бюджет у них це була його пенсія та мати свідка була на його утриманні, оскільки мала мінімальну пенсію.

Свідок ОСОБА_5 , яка є сусідкою заявника, в судовому засіданні зазначила, що позивача знає з 1985 року - це її сусідка. ОСОБА_2 з ОСОБА_1 одружилися в 1999 році. ОСОБА_2 знала 22 роки. Вони мешкали разом, вели спільне господарство. Чоловік заявниці помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вони жили разом до його смерті за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 перебувала на утриманні чоловіка, бо він мав більшу пенсію так як він колишній військовий, суму пенсії не знає. Крім того зазначила, що неодноразово приходила до них в гості, це була порядна сім*я.

Свідок ОСОБА_7 який є сусідом заявника, в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_2 знає більше 20 років. Вони мешкали разом, вели спільне господарство. Чоловік заявниці помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вони жили разом до його смерті за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 перебувала на утриманні чоловіка. Крім того зазначив, що це була порядна сім*я.

Суд, розглянувши справу у межах заявлених вимог, оцінивши пояснення заявника та показання свідків, дослідивши письмові документальні докази, представлені в обґрунтування заяви, вважає, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні обставини справи.

Відповідно до свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 виданого Комінтернівським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова 7 жовтня 1999 року - 01.10.1999 року був зареєстрований шлюб з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (після одруження ОСОБА_1 ).

Відповідно до наданого паспорта громадянина України НОМЕР_2 виданого Роганським селищним відділенням міліції УМВСУ в Харківській області 18.01.2000 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . Також вказаний факт підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 27.01.2021, з якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 11.02.2000 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер у місті Харкові (свідоцтва про смерть НОМЕР_3 , видане 06.06.2020 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)).

Допитані у судовому засіданні у якості свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які є сусідами заявника, пояснили в суді, що дійсно знайомі з померлим ОСОБА_2 та його дружиною ОСОБА_1 , а також, підтвердили факт їх сумісного проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того зазначили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вели спільне господарство та мали спільний бюджет.

Згідно матеріалів справи, пояснень заявника та свідків вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 постійно проживали однією сім`єю, мали взаємні права і обов`язки, спільний сімейний бюджет, вели спільне господарство.

Здійснюючи юридичну оцінку правовідносинам у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N 5 від 31.03.95 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, в даному випадку виникли цивільні правовідносини щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення, і підлягають розгляду у порядку окремого провадження.

При вирішенні питання про встановлення факту сумісного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суд керується наступними положеннями чинного цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимога про встановлення факту сумісного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на день його смерті є обґрунтованою, та доведеною, а тому підлягає задоволенню.

Щодо вимоги заявника про встановлення факту перебування її на утриманні померлого ОСОБА_2 суд бере до уваги наступні положення ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд, зокрема, розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N 5 від 31.03.95 року, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до Листа Верховного Суду України про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї.

Цей факт може бути встановлений судом у разі відсутності документа про його підтвердження, виданого органами виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, виконкомами сільських і селищних рад, іншими організаціями.

До заяви про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, в якій зазначається мета цього встановлення, можуть надаватися: документи, які свідчать про те, що заявник є членом сім`ї померлого (крім спадкування за ч. 2 ст. 1265 ЦК утриманцю не потрібно доводити, що він є членом сім`ї померлого) - копія свідоцтва про шлюб, народження, усиновлення тощо; копія свідоцтва про смерть годувальника.

Відповідно до частини першої, другої статті 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні

Непрацездатними членами сім`ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якшо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону.

Згідно п. 1 ч. 2 цієї статті, непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

За частиною 2 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до п. 2.3 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року №13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. Підпунктом 9 п. 2.3 розділу ІІ Порядку передбачено, що також надається документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Згідно п. 2.11 розділу ІІ Порядку, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області Управління пенсійного забезпечення про призначення пенсії в разі втрати годувальника, передбаченої Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 16.12.2020 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стосовно призначення пенсії в разі втрати годувальника, за померлого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що в наданих документах для призначення пенсії в разі втрати годувальника, відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 року за № 135/13402, відсутня довідка про спільне проживання.

Відповідно до довідки СП ПП Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області від 17.07.2020 - в ході проведення перевірки за заявою ОСОБА_1 здійснювались виходи за адресою : АДРЕСА_1 , де в ході перевірки було встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 мешкає гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше мешкала спільно з чоловіком гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 до дня смерті останнього, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 був пенсіонером, що підтверджується довідкою № 6039 від 21.12.2020 про доходи пенсіонера ОСОБА_2 , який перебував на обліку в Головному управлінні ПФУ в Харківській області та отримував пенсію за вислугу років, сума пенсії за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 складає 35160,42 грн.

ОСОБА_1 також є пенсіонерко та перебуває на обліку в Індустріальному об*єднаному управлінні ПФУ м. Харкова в Харківській області і отримує пенсію за віком, сума пенсії за період з 01.06.2020 по 30.11.2020 складає 11157,96 грн. (довідка про доходи № 4157 1019 4451 1106 видана Індустріальним об*єднаним управлінням ПФУ м. Харкова ГУ ПФУ в Харківській області).

Отже, факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні знайшло підтвердження те, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , є особою, яка досягла пенсійного віку, а останній, будучи отримувачем пенсії за вислугу років, надавав їй постійну допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.12, 13, 76, 77, 247, 258, 263 - 265, 315 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне Управління Пенсійного фонду України Харківської області, про встановлення фактів перебування на утриманні свого чоловіка та сумісного з ним проживання - задовольнити.

Встановити факт сумісного проживання однією сім`єю у зареєстрованому шлюбі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 з чоловіком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ,

заінтересована особа - Головне Управління Пенсійного фонду України Харківської області, юридична адреса 61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, під*їзд 3, поверх 2, ,

Повний текст судового рішення складено 03.09.2021 року.

Головуючий-суддя: