Справа № 902/47/14
Провадження № 22-ц/801/1905/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Луценко Л. В.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 рокуСправа № 902/47/14м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Голоти Л.О., Ковальчука О.В., секретар Ліннік Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого 2015 року про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон, постановлену суддею Луценко Л.В. в м. Вінниці, в справі за поданням заступника начальника Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Васінкіної Олени Володимирівни про тимчасове обмеження керівника боржника юридичної особи ПП «Євротрейд» Штифурака Дмитра Миколайовича у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань,

встановив:

У лютому 2015 заступник начальника Староміського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції Васінкіна О.В. звернулася до суду із вказаним поданням, в якому просила тимчасово обмежити керівника боржника - юридичної особи ПП «Євротрейд» Штифурака Д.М. у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань, покладених на нього рішенням Господарського суду Вінницької області, Вінницької ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області, УПФУ у м.Вінниці про стягнення з ПП «Євротрейд» на користь держави та ПАТ КБ «Привабанк» боргу на загальну суму 94 716,32 грн.

Подання мотивоване тим, що на виконанні в Староміському відділі ДВС Вінницького МУЮ перебуває зведене виконавче провадження №44192212 від 28.07.2014, до якого входить 6 виконавчих проваджень на загальну суму 94 716,32 грн., з них п`ять виконавчих проваджень про стягнення боргу на користь держави на загальну суму 37 167,43 грн та одне виконавче провадження на суму 57 548,89 грн про стягнення боргу на користь ПАТ КБ «Приватбанк» з ПП «Євротрейд».

Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем Васінкіною О.В. 26.02.2014, 17.07.2014, 18.07.2014, 02.10.2014, 15.10.2014 та 12.11.2014 винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку, боржнику встановлено строк на добровільне виконання, однак, боржником у строк, наданий для самостійного виконання рішення суду та вимоги про сплату боргу не виконано.

05.03.2014, 28.07.2014, 09.10.2014, 23.10.2014 та 19.11.2014 державним виконавцем винесено постанови про стягнення з боржника виконавчого збору.

Відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення.

Державним виконавцем було вжито наступні заходи примусового виконання рішень, що підтверджують повноту вчинення виконавчих дій, а саме: виявлено розрахункові рахунки, відкриті боржником в банківських установах, на які 06.05.2014 року постановою про арешт коштів боржника накладено арешт, перевірено майновий стан боржника, боржник неодноразово викликався до відділу ДВС. Згідно відповідей, які надійшли до відділу на запити державного виконавця, щодо зареєстрованого за боржником рухомого та нерухомого майна, встановлено, що майно за боржником не зареєстровано.

Станом на 25.11.2014 вимоги про сплату боргу на користь стягувачів не виконано, не дивлячись на те, що державним виконавцем вжито усіх передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішень, боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням. Державним виконавцем зобов`язано керівника підприємства ПП «Євротрейд» Штифурука Д.М. особисто 25.12.2014 з`явитись до Староміського відділу ДВС Вінницького МУЮ, але станом на 30.01.2015 ОСОБА_1 до відділу не з`явився та на телефонні дзвінки не відповідає.

07.11.2014 до Староміського відділу ДВС Вінницького МУЮ звернувся представник ПАТ КБ «Приватбанк» з заявою щодо звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межу України.

Керівник боржника-юридичної особи ПП «Євротрейд» - Штифурак Д.М. володіє паспортом громадянина України для виїзду за кордон та користується можливістю перетинати державний кордон України, що пов`язано з його підприємницькою діяльністю.

Тому, з метою фактичного виконання боржником своїх боргових зобов`язань перед стягувачем в межах суми боргу та, беручи до уваги те, що на даний час дана вимога боржником не виконується належним чином, державний виконавець, з метою вжиття всіх заходів для забезпечення вчасного та повного виконання боржником вищезазначеного зобов`язання звернувся до суду із даним поданням.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого 2015 року подання задоволено.

Тимчасово обмежено керівника ПП «Євротрейд» ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань, покладених на нього рішенням Господарського суду Вінницької області, Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Вінницькій області, УПФУ в м. Вінниці про стягнення з ПП «Євротрейд» на користь держави та ПАТ КБ «Приватбанк» боргу на загальну суму 94 716 грн. 32 коп.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 у 2021 році подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а в задоволенні подання відмовити.

В скарзі зазначає, що судом не обґрунтовано необхідність застосування до боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України; державним виконавцем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань, а суд не з`ясував всі обставини справи, а саме чи дійсно боржник мав змогу виконати у повному обсязі або частково покладені на нього зобов`язання, але не зробив цього без поважних причин, свідомо не виконував належні до виконання зобов`язання та ухилявся від виконання таких зобов`язань.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні в Староміському відділі ДВС Вінницького МУЮ перебуває зведене виконавче провадження №44192212 від 28.07.2014, до якого входить шість виконавчих проваджень на загальну суму 94 716,32 грн, з них п`ять виконавчих проваджень про стягнення боргу на користь держави на загальну суму 37 167,43 грн. та одне виконавче провадження на суму 57 548,89 грн про стягнення боргу на користь ПАТ КБ «Приватбанк» з ПП «Євротрейд»:

- виконавче провадження №42257935 від 26.02.2014 з виконання наказу Господарського суду Вінницької області №902/47/14 від 04.02.2014 про стягнення штрафу в сумі 200,00 грн на користь держави;

- виконавче провадження №44055326 від 17.07.2014 з виконання виконавчого листа №802/1774/14 від 23.06.2014 Вінницького окружного адміністративного суду про стягнення боргу в сумі 30 232,69 грн на користь Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Вінницькій області;

- виконавче провадження №44055362 від 18.07.2014 з виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) №ю-691-25у від 12.05.2014 Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Вінницькій області про стягнення боргу в сумі 2 031,06 грн на користь Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Вінницькій області;

- виконавче провадження №44917924 від 02.10.2014 з виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) №4221 від 04.08.2014 в сумі 535,96 грн на користь УПФУ в м. Вінниці;

- виконавче провадження №45061276 від 15.10.2014 з виконання наказу Господарського суду Вінницької області №902/47/14 від 11.03.2014 про стягнення боргу в сумі 57 548,89 грн на користь ПАТ КБ «Приватбанк»;

- виконавче провадження №45431142 від 12.11.2014 з виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) №ю-1334-25у від 03.09.2014 про стягнення боргу в сумі 4 167,72 грн на користь Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Вінницькій області.

Державним виконавцем Васінкіною О.В. 26.02.2014, 17.07.2014, 18.07.2014, 02.10.2014, 15.10.2014 та 12.11.2014 винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, боржнику встановлено строк для самостійного виконання, однак, боржником у строк, наданий для самостійного виконання рішення суду та вимоги про сплату боргу не виконано.

Відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, державний виконавець, як на підставу для його задоволення, вказувала, що незважаючи на вичерпні заходи щодо примусового виконання рішень, боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням.

Так, згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У відповідності до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Як передбачено п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (в редакції, чинній на момент звернення до суду із поданням), державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду та в`їзду в Україну громадян України» (в редакції від 05.12.2013), громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішення іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань (п.5 ч.1 вказаної статті).

Отже, вищенаведеними положеннями законодавства передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання.

Про ухилення керівника підприємства боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні свідчить невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; ненадання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про доходи та майно, у тому числі про майно, яким володіє, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; несвоєчасна явка за викликом державного виконавця, тощо.

Тобто, ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

В свою чергу, відповідно до ст. 377-1 ЦПК України (в редакції, чинній на момент звернення до суду із поданням), питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

З листа Управління ДМС України у Вінницькій області №12725 від 30.10.2014 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Вендичани, Могилів-Подільського району, Вінницької області, 24.12.2008 року документований у ВГІРФО УМВС України у Вінницькій області паспортом громадянина України для виїзду за кордони серії НОМЕР_1 з терміном дії до 24.12.2018.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що керівник боржника-юридичної особи ОСОБА_1 на виклики державного виконавця не реагує, на телефонні дзвінки не відповідає, чим ухиляється від виконання рішення суду та законних вимог державного виконавця, а тому з метою захисту прав стягувача у виконавчому провадженні та фактичного виконання боржником своїх боргових зобов`язань перед стягувачем прийшов до висновку про наявність підстав для тимчасового обмеження керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов`язань.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та таким, що підтверджується матеріалами справи, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Староміському відділі ДВС Вінницького міського управління юстиції перебувало зведене виконавче провадження №44192212 від 28.07.2014, до складу якого входило шість виконавчих проваджень (№42257935, №44055326, №44055362, №44917924, №45061276 та №45431142), перше з яких здійснюється ще з лютого 2014 року.

Із досліджених у судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що про відкриття виконавчого провадження боржник був повідомлений згідно з порядком, визначеним Законом України «Про виконавче провадження». Отже, відповідно до закону до відома боржника було доведено про відкриття виконавчих проваджень, про що не заперечується самим ОСОБА_1 в апеляційній скарзі.

У постановах про відкриття виконавчих проваджень боржнику було надано строк для самостійного виконання виконавчих документів. Проте боржник будь-яких дій, спрямованих на виконання рішень та вимог у вказаних виконавчих провадженнях, не здійснив, а тому державним виконавцем було розпочато примусове виконання зазначених вище рішень.

З 26.02.2014 (дата відкриття першого виконавчого провадження, яке входить до зведеного ВП №44192212) до 12.02.2015 (звернення до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон) боржник, знаючи про наявність виконавчих проваджень, взагалі не здійснив жодного платежу на погашення заборгованості.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначає, які об`єктивні причини унеможливили виконання ним рішення суду та рішень інших органів (УПФ України в м. Вінниці, Вінницька об`єднана державна податкова інспекція ГУ Міндоходів у Вінницькій області).

Колегія суддів також враховує, що 13.01.2015 державним виконавцем Васінкіною О.В., за участю представника стягувача ПАТ «Приватбанк» Осіповим О.Ю., складено акт, відповідно до якого 13.01.2015 директора ПП «Євротрейд» зобов`язано з`явитися до Староміського відділу ДВС для надання пояснень щодо сплати боргу, так як ОСОБА_1 відмовився надавати пояснення за адресою в АДРЕСА_1 , та відмовився від підпису.

Як встановлено судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, керівник боржника юридичної особи ПП «Євротрейд» Штимфурак Д.М. на виклики державного виконавця не реагував, на телефонні дзвінки не відповідав.

Вказані обставини не заперечувалися апелянтом в апеляційній скарзі і ним не спростовані.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до відповіді начальника Третього відділу ДВС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Васінкіної О. від 18.08.2021 №45662/18.25/30, яка надійшла на запит апеляційного суду щодо витребування зведеного ВП №44192212, виконавчі провадження (зведене) завершені 24.03.2015 відповідно до п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» і знищенні у зв`язку із закінченням строку їх зберігання.

У п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент завершення виконавчого провадження) зазначено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Статтею 30 вказаного Закону визначено, що державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону.

Тобто, виконавче провадження завершено не внаслідок фактичного виконання боржником в повному обсязі своїх зобов`язань згідно з виконавчими документами.

Колегія суддів приходить до висновку, що зазначені вище обставини у своїй сукупності свідчать про свідоме ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань, що є неприпустимим в силу вимог закону, і порушують права стягувача на своєчасне виконання рішень і одержання коштів від боржника.

Доводи апелянта з приводу не доведення державним виконавцем факту умисного ухилення від виконання зобов`язань фактично зводяться до його незгоди з встановленням йому тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом з точки зору її законності й обґрунтованості, тобто відповідності нормам матеріального та процесуального закону, фактичним обставинам справи, а також доказам, дослідженим у судовому засіданні, саме на момент її постановлення.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України колегія суддів залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого 2015 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 02 вересня 2021 року.

Головуючий Т. Б. Сало

Судді Л. О. Голота

О. В. Ковальчук