МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/812/644/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах :

головуючого - Темнікової В.І.,

суддів - Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,

за участі - представника позивача - Долганюк Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою Державної міграційної служби України на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 лютого 2021 року, постановлену під головуванням судді Вуїва О.В. в приміщенні того ж суду, у цивільній справі за позовом Державної міграційної служби України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат державного бюджету, пов`язаних із примусовим видворенням, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2020 року Державна міграційна служба України звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат державного бюджету, пов`язаних із примусовим видворенням.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 17 квітня 2020 року справу передано на розгляд за підсудністю до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області.

Позовна заява обґрунтована тим, що 04.04.2019 співробітниками ГУ ДМС України в Одеській області за адресою: вул. Преображенська, 64, м. Одеса, було виявлено особу, яка назвалась громадянином Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В результаті проведеної перевірки було встановлено, що громадянин Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушив правила перебування іноземців в Україні - проживання без документів на право проживання в Україні.

Зі слів громадянина Бангладеш ОСОБА_1 він прибув на територію України через КПП «Одеса». Перевіркою було встановлено, що громадянин Бангладеш ОСОБА_1 на території України знаходиться не законно, постійного місця проживання та законного джерела існування не має.

27.02.2019р. ГУ ДМС України в Одеській області було прийняте рішення про примусове повернення в країну походження громадянина Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано його покинути територію України у термін до 26.03.2019р. У визначений термін громадянин Бангладеш ОСОБА_1 з території України не виїхав.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02.04.2019р. по справі № 522/5712/19 громадянина Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусово видворено за межі території України.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02.04.2019р. по справі № 522/5713/19 громадянина Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Відповідно до рішення від 02.04.2019 та акту приймання-передавання іноземця або особи без громадянства громадянина Бангладеш ОСОБА_1 було поміщено до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

19.09.2019р. у зв`язку з закінченням фактичного терміну затримання та відсутності ідентифікації громадянина Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ГУ ДМС України в Одеській області звернулось до Приморського районного суду м. Одеси з позовом про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27.09.2019р. по справі 36 522/16019/19 було подовжено строк затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України громадянина Бангладеш ОСОБА_1 .

25.11.2019р. до ГУ ДМС України в Одеській області надійшов лист представництва Республіки Бангладеш у м. Варшаві № 19.01.4801.401.47.506.16/60 щодо документування громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сертифікатом на повернення строком дії 3 місяці.

13.12.2019р. під час реалізації процедури примусового видворення з України співробітниками відділом організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення (далі - ОЗНМРВ) ГУ ДМС України в Одеській області, громадянина Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було доставлено до аеропорту «Бориспіль». Спільними зусиллями співробітників ГУ ДМС України в Одеській області та НІС України відповідача було доставлено безпосередньо до літака авіарейсу 09 261 в сполученням Бориспіль - Шарджа.

Зважаючи на неадекватну поведінку відповідача капітаном судна було відмовлено співробітникам ГУ ДМС України в Одеській області та ДПС України у перевезенні громадянина Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Капітан судна відмовився надавати будь-яку офіційну відмову у прийнятті відповідача на борт судна.

Відповідно до п. 14 параграфу 7 Інструкції громадянина Бангладеш ОСОБА_1 , було доставлено до Миколаївського ПТП.

Згідно акту про фактично здійснені витрати на примусове видворення іноземця від 23.01.2020р. та доповідної записки першого заступника Голови Державної міграційної служби України сума витрат, пов`язаних із примусовим видворенням громадянина Бангладеш ОСОБА_1 , склала 87081 грн. 88 коп.

Громадянина Бангладеш ОСОБА_1 12.12.2019р. було сповіщено під розписку про загальну суму витрат, пов`язаних із примусовим видворенням, обчислену в цінах на день розрахунку з ним відповідно до п. 5 параграфа VIII Інструкції. Проте він від відшкодування витрат відмовився, про що було складено відповідний акт.

Посилаючись на викладене, просить стягнути з громадянина Бангладеш ОСОБА_1 на користь держави в особі ДМС України витрати, завдані внаслідок видворення громадянина Бангладеш ОСОБА_1 за межі території України в сумі 87081 грн. 88 коп., а також судовий збір.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 грудня 2020 року відкрито провадження по цивільній справі за позовом Державної міграційної служби України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат державного бюджету, пов`язаних із примусовим видворенням.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 лютого 2021 року залишено без розгляду позовну заяву Державної міграційної служби України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат державного бюджету, пов`язаних із примусовим видворенням.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 лютого 2021 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі ДМС України зазначає, що 17.12.2020 ДМС України направлено до суду клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якому, зокрема, просили покласти обов`язок забезпечення проведення судового засідання в режимі відео конференції на Приморський районний суд м. Одеси (вул. Балківська, 33, м. Одеса, 65029).

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.12.2020р. задоволено клопотання ДМС України про проведення судового засідання в режимі відеоконфереції. В зазначеній ухвалі судом встановлено наявність об`єктивних причин неможливості прибуття представника позивача до приміщення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.12.2020р. витребувано від Державної прикордонної служби України (м. Київ вул. Володимирська, 26) інформацію про здійснення громадянином республіки Бангладеш ОСОБА_1 перетину кордону та інформацію відносно країни, куди відбувся виїзд вказаної особи (в разі виїзду за межі України). Розгляд справи відкладено на 25.01.2021 о 09.30год.

25.01.2021р. представник позивача з`явився до Приморського районного суду м. Одеси для участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції, Проте у працівника Приморського районного суду м. Одеси було з`ясовано, що відсутній зв`язок з Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області для проведення відеоконференцзв`язку.

Про судове засідання, призначене на 10.02.2021 року о 13:30 год., ДМС України не було повідомлено належним чином, доказів вручення повістки матеріали судової справи не містять, позивач дізнався про судове засідання з сайту «Судова Влада України».

У зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання, яке мало відбутися 10.02.2021 о 13:30 год., представником ДМС - Погожим Д.В. на електронну адресу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області 10 лютого 2021 року було подано клопотання про перенесення розгляду справи через участь в іншому засіданні по справі № 420/6251/18. На зазначену електронну адресу також додатково було надіслано докази повноважень представника, а саме Довіреність (видану ДМС) та наказ на т.в.о. Голови ДМС Науменко.

Однак, як зазначає апелянт, в матеріалах справи наявний лише другий електронний лист з копіями довіреності і наказу на т.в.о. Голови ДМС (а.с.81). Причини не отримання Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області клопотання про перенесення розгляду справи невідомі.

Представником ДМС не було проігноровано засідання, яке призначено на 10.02.2021 року о 13.30 год.

Вважає, що відсутність зв`язку та реєстрації судового засідання у Приморському районному суді м. Одеси 25 січня 2021р. спростовує висновки суду, про те що в судове засідання належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи представник позивача повторно не з`явився та не повідомив суду причину неявки.

За таких обставин, апелянт вважає, що у суду першої інстанції не було підстав для залишення позову без розгляду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Враховуючи викладене, ДМС України вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню на підставі ст. 379 ЦПК України, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити, надавши пояснення аналогічні змісту апеляційної скарги.

Інші учасники процесу до судового засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином у порядку, передбаченому ЦПК України.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні ( ст.263 ЦПК України).

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин ( ст. 264 ЦПК України).

Ухвала суду зазначеним вимогам закону відповідає.

Так, залишаючи позовну заяву Державна міграційна служба України без розгляду, суд виходив з того, що ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 09 грудня 2020 року відкрито провадження по справі, справу призначено до судового розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.

Представник позивача належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Матеріали справи не містять заяви представника позивача про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 також в судове засідання не з`явився. Згідно отриманої судом від Державної прикордонної служби України інформації останній 13 листопада 2020 року перетнув кордон України в напрямку Одеса-Стамбул та на територію України не повертався.

Тому, посилаючись на положення ч. 5 ст. 223 та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду виходячи з наступного.

Згідно п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду.

Згідно з ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його не з`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, суд виходив з того, що в призначені по справі судові засідання на 25 січня 2021р. та 10 лютого 2021 року представник позивач не з`явився, не зважаючи на те, що про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань від нього не надходило.

Відповідно до частин шостої, сьомої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Юридичним особам та фізичним особам-підприємцям у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Європейський суд з прав людини також зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

З матеріалів справи вбачається, що позивач у квітні 2020 року звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат державного бюджету, пов`язаних із примусовим видворенням.

Згідно ухвали судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 квітня 2020 року справу передано на розгляд за підсудністю до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 09 грудня 2020 року відкрито провадження по справі, справу призначено до судового розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін на 30 грудня 2020р.

17 грудня 2020 року від представника позивача надійшло клопотання про надання йому можливості приймати участь в судовому засіданні, яке призначене на 30 грудня 2020р. на 9.30 год. в режимі відеоконференції з покладанням обов`язку забезпечення такої участі на Приморський районний суд м. Одеси (а. с.64).

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.12.2020р. клопотання ДМС України про проведення судового засідання, призначеного на 30 грудня 2020р. на 9год.30хв. в режимі відеоконфереції було задоволено та доручено забезпечення проведення судового засідання в режимі відеоконференції Приморському районний суд м. Одеси (а. с.66). Копія ухвали була направлена позивачу та Приморському районному суду м. Одеси (а. с.67).

30 грудня 2020р. представник позивача приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.12.2020р. було витребувано інформацію стосовно того, чи перетинав громадянин республіки Бангладеш ОСОБА_1 державний кордон України за період 13 грудня 2019 року по 30 грудня 2020 року (включно), а якщо так, то зазначити дати перетину кордону (в`їзд, виїзд), пункти пропуску, через які громадянин республіки Бангладеш ОСОБА_1 здійснив перетин кордону та інформацію відносно країни, куди відбувся виїзд вказаної особи (в разі виїзду за межі України).

У зв`язку з цим розгляд справи було відкладено на 25.01.2021р. о 09.30. Отже, представник позивача, який був присутній в судовому засіданні, був повідомлений про те, що наступний розгляд справи відбудеться 25.01.2021р. о 09.30год. Крім того, згідно протоколу судового засідання від 30 грудня 2020р. та технічного запису процесу, представнику позивача було роз`яснено, що він має право якщо бажає звернутися до суду з заявою про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Матеріали справи не містять даних про надходження від позивача заяви про розгляд справи, призначеної на 25 січня 2020р. в режимі відеоконференції. Тому ухвала про проведення судового засідання, призначеного на 25 січня 2021р. на 9год. 30 хв., в режимі відеоконференції з Приморського районного суду м. Одеси судом не виносилася та позивачу для відома не направлялася.

За такого у представника позивача були відсутні правові підстави з`являтися до Приморського районного суду м. Одеси 25 січня 2021р. для участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

25 січня 2021р. у зв`язку з неявкою учасників процесу, не надходженням від них клопотань про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції та не отриманням відповіді на запит з Державної прикордонної служби України розгляд справи згідно протоколу судового засідання, було відкладено на 10 лютого 2021р. на 13-00 год.(а. с. 76).

Про час і місце розгляду справи позивач був повідомлений шляхом направлення повідомлення на електронну адресу. Документ було доставлено до електронної скриньки 26.01.2021р. ( а .с. 78).

За такого, посилання апелянта на те, що він не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи 10 лютого 2021р. та дізнався про розгляд справи тільки з сайту «Судова Влада України», спростовується матеріалами справи.

Не містять матеріали справи також належних доказів направлення представником позивача 10 лютого 2021р. клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю представника позивача у судовому засіданні по іншій справі.

Згідно повідомлення суду від представника позивача Погожина Д.В. 10.02.2021р. на електронну адресу суду надійшли тільки докази повноваження представника (довіреність та наказ). Клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку із неможливістю взяти участь у засіданні у вкладенні не було ( а. с. 120 зворот), що підтверджується наявними в матеріалах справи супровідним листом, роздрукованим з офіційної електронної пошти суду з описом вкладення у ньому (а. с. 81, 82, 82зворот, 125 та 125зворот).

Із надісланої позивачем на адресу апеляційного суду заяви від 06.04. 2021р. з доданими до неї документами, в тому числі і копії заяви про відкладення розгляду справи ( а. с.121-124) вбачається, що заява про відкладення розгляду справи була виготовлена 10.02.2021р. о 11-28год., проте докази направлення зазначеної заяви у позивача відсутні у зв`язку з видаленням інформації через перезавантаження електронної пошти.

За такого, слід дійти висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів підтвердження посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що представником ДМС - Погожим Д.В. 10.02.2021 на електронну адресу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області було подано клопотання про перенесення розгляду справи № 761/11212/20 у зв`язку з неможливістю взяти участь у засіданні через участь в іншому засіданні по справі № 420/6251/18.

Проаналізувавши зазначені обставини у справі у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та дійшов до правильного висновку про те, що позивач, будучи належним чином повідомленим, повторно не з`явився до суду та не повідомив суд про причини неявки, що є підставою для залишення позовної заяви Державної міграційної служби України без розгляду.

Приймаючи остаточне рішення колегія суддів враховує, що залишення позову без розгляду не перешкоджає позивачу знову звернутися до суду з позовом на захист прав, які він вважає порушеними.

Керуючись ст. ст. 367,368,374,375,381,382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної міграційної служби України залишити без задоволення.

Ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення її повного тексту до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді

Повний текст постанови складено 22 квітня 2021 року