Дата документу 05.04.2021
Справа № 334/7499/20
Провадження № 2/334/1238/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі

головуючого суддіКоломаренко К.А.
з участю секретаряФарзаєвої К.А.
представника позивачаНескоромної М.В. (діє на підставі довіреності №01-30/4132 від 03.08.2020)
відповідачаОСОБА_1 (особисто)
представника відповідачаадвоката Яма Д.М. (діє на підставі ордеру серії АР №1042564)

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду, цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району до ОСОБА_1 про повернення надмірно виплачених коштів,

ВСТАНОВИВ

Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь держави в особі Мінсоцполітики надмірно виплачені кошти у сумі 1 340,50 грн, на користь держави в особі управління соціального захисту населення по Дніпровському району 2 010,75, судові витрати.

В обґрунтування позову зазначає, що на обліку в управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району знаходиться справа по призначенню житлової субсидії відповідачеві ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . Відповідач звернулась 13.06.2018 до позивача з заявою про призначення житлової субсидії, в якій було зазначено, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії (зміну у складі осіб, які зареєстровані чи фактично проживають), джерело доходу, переліку житлово-комунальних послуг, придбання майна, товарів або послуг на суму, що перевищує 50 000,00 грн) він зобов`язується протягом місяця повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення. Разом із заявою відповідач надала декларацію про доходи, витрати осіб, які зареєстровані у будинку, куди входять ОСОБА_1 (відповідач), ОСОБА_2 (чоловік відповідача), ОСОБА_3 (донька відповідача). На підставі заяви про призначення субсидії спеціалістами позивача були зроблені запити щодо зареєстрованих осіб за вказаною адресою. Відповідачем було повідомлено, що будинок АДРЕСА_1 , поділений на 2 домогосподарства з різними особовими рахунками, родичами не є, в домогосподарстві відповідача зареєстровано 3 особи. Рішенням про призначення субсидії від 01.08.2018 на підставі отриманих довідок відповідачу було розраховано субсидію на 5 місяців з травня 2018 по вересень 2018 включно, рішенням про призначення субсидії від 23.11.2018 призначено житлову субсидію з жовтня 2018 по квітень 2019 включно та розраховано субсидію на 5 місяців з листопада 2018 по березень 2019 включно щомісячно в сумі 670,25 грн. Згідно відповіді відділу реєстрації фізичних осіб по Дніпровському району м. Запоріжжя від 04.04.2019 за адресою вул Айвазовського, 23, м. Запоріжжя 12.07.2018 був зареєстрований син відповідачки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з цим рішенням від 22.05.2019 було відмінено призначену субсидію. 12.06.2019 спеціалістом відповідача було зроблено перерозрахунок субсидії, сума якого склала з 01.11.2018 по 31.01.2019 до управління соціального захисту населення по Дніпровському району 2010,75 грн., та з 01.02.2019 по 31.03.2019 до Мінсоцполітики 1340,50 грн. Загальна сума надмірно сплачених коштів складає 3 351,25 грн. Відповідачу були направлені повідомлення від 01.07.2019 №03-07/4137 та 03-07/4136 про повернення коштів. Оскільки відповідач в добровільному порядку не сплатила надмірно сплачену субсидію, просить суд стягнути грошові кошти на користь держави в загальній сумі 3 351,25 грн.

Відповідачка у своїх заявах по суті просить відмовити в задоволенні позовних вимог з посиланням на те, що вона повідомляла позивача про реєстрацію місця проживання її сина, вважає, що працівниками позивача безпідставно не взяті до уваги документи, надані відповідачем.

Ухвалою судді Ленінського районного суду міста Запоріжжя 05.01.2021 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягав з підстав, визначених в позові, посилався на обізнаність позивача про необхідність повідомляти про зміну в складі осіб, які зареєстровані за адресою отримання субсидії.

Відповідачка в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог. Зазначила, що її син за адресою АДРЕСА_1 не проживає і на час отримання субсидії не проживав, звертає увагу суду, що вона жодним чином не давала неправдиві відомості. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача адвокат Яма Д.М. в судовому засіданні в інтересах відповідача з посиланням на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 13.11.2019 у справі №332/2805/18, проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначаючи, що субсидія є видом допомоги, яка не підлягає поверненню, навіть у випадку безпідставного її набуття, якщо її виплата проведена добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Зазначає, що позивачем недобросовісність відповідача не доведено, а отже відсутні і підстави для стягнення з відповідача вказаних сум. Окремо наголошував, що позивачем заявлено вимоги про стягнення грошових коштів в тому числі і на користь Мінсоцполітики, інтереси якого позивач представляти не уповноважений.

Розглянувши справу судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини.

13.06.2018 ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району з заявою про призначення житлової ссубсидії (а.с. 11).

Разом із заявою подано декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, в якій відповідач зазначила, що вона проживає в будинку загальною площею 107,6 кв.м., опалювальна площа 107,6 кв.м., разом з нею зареєстровані та проживають ОСОБА_2 (чоловік), ОСОБА_3 (донька) (а.с. 12).

Розпискою від 13.06.2018 ОСОБА_1 повідомила, що будинок АДРЕСА_1 поділено на 2-х господарів з роздільними особовими рахунками (а.с. 13).

Відповідно до акту №2028 від 17.07.2018 обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, головним державним соціальним інспектором Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району обстежено місце проживання ОСОБА_1 та встановлено, що в будинку зареєстровані та проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 14).

Згідно довідки Департаменту реєстраційних послуг по Дніпровському району від 19.06.2018 за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані, зокрема ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 13).

Згідно рішення Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському районувід 01.08.2018 відповідачеві призначено житлову субсидію з травня 2018 по вересень 2018 включно, розраховано субсидію на 5 місяців з травня 2018 по вересень 2018 включно щомісячно в сумі 0,00 грн. (а.с. 15).

РішеннямУправління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району від23.11.2018 відповідачеві призначено житлову субсидію з жовтня 2018 по квітень 2019 включно, розраховано субсидію на 5 місяців з листопада 2018 по березень 2019 включно щомісячно в сумі 670,25 грн. (а.с. 16)

Згідно довідки Департаменту реєстраційних послуг по Дніпровському району від 04.04.2019 за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані, зокрема ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 12.07.2018 (а.с. 17).

Рішенням від 22.05.2019 було відмінено призначену субсидію з квітня 2019 (а.с. 18). 12.06.2019 спеціалістом відповідача було зроблено перерозрахунок субсидії, сума якого склала з 01.11.2018 по 31.01.2019 до управління соціального захисту населення по Дніпровському району 2010,75 грн., та з 01.02.2019 по 31.03.2019 до Мінсоцполітики 1340,50 грн.. Загальна сума надмірно сплачених коштів складає 3 351,25 грн. (а.с. 19).

01.07.2019 ОСОБА_1 були направлені повідомлення про повернення коштів, згідно яких остання зобов`язана повернути переплачену суму грошової субсидії (а.с. 20), доказів вручення вказаних повідомлень відповідачу суду не надано.

Згідно довідки №52, виданої 02.02.2021 головою квартального комітету №41 за підписами сусідів, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2018 року мешкає за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 38).

Всебічно, повно об`єктивно та безпосередньо дослідивши докази по справі, надавши їм оцінку на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо та достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи із таких міркувань.

Згідно до пункту 1 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою КМУ від 21 жовтня 1995 року № 848 (далі - Положення) в редакції, чинній на момент призначення субсидії, житлова субсидія є адресною державною соціальною допомогою громадянам - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до пункту 2 Положення (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) право на отримання адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, а також субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі - субсидія) поширюється на громадян, які проживають у житлових приміщеннях (будинках), у частині оплати ними користування житлом; утримання житла; управління багатоквартирним будинком, комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.

Із змісту пункту 9 Положення вбачається, що житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. Членами господарства є особи, які зареєстровані і фактично проживають в житловому приміщенні (будинку). У разі коли у складі домогосподарства кількість фактично проживаючих зареєстрованих членів домогосподарства є меншою за кількість членів домогосподарства, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), за рішенням комісії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на фактично проживаючих зареєстрованих за даною адресою членів домогосподарства. Рішення комісії в такому випадку приймається з урахуванням норм, зазначених в абзаці десятому пункту 7 цього Положення. За рішенням комісії доходи членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично за даною адресою не проживають, в сукупний дохід домогосподарства не враховуються. Рішення комісії в такому випадку приймається з урахуванням норм, зазначених в абзаці десятому пункту 7 цього Положення, і не може поширюватися на випадок, визначений в абзаці третьому цього пункту.

Пунктом 12 Положення передбачено, що субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається на основі середньомісячного сукупного доходу осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні.

Обов`язок щодо надання достовірної інформації про доходи зареєстрованих у квартирі осіб з метою отримання субсидій у відповідності до пункту 13 Положення покладено на отримувача субсидій.

Відповідно до пункту 22 Положення за рішенням комісії надання раніше призначеної житлової субсидії припиняється за поданням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, управителів, зокрема, коли у заяві та/або декларації громадянин зазначив недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на житлову субсидію або визначення її розміру на суму, яка перевищує 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії та на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, який призначив житлову субсидію, сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином до державного бюджету.

У разі відмови громадянина добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії питання про її примусове стягнення вирішується у судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Тлумачення даних статей свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 лютого 2019 року за наслідками розгляду справи № 545/163/17, у постанові від 13 листопада 2019 року у справі № 332/2805/18, та у постанові від 31 липня 2019 року у справі № 583/168/17.

Механізм повернення надмірно отриманих коштів у виді житлової субсидії передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини отримувача субсидій, а саме через його зловживання, зокрема подання документів з недостовірними відомостями (пункт 20 Положення у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Законодавець пов`язує повернення надмірно отриманих коштів, наданих у вигляді житлової субсидії, саме з недобросовісністю набувача, яку згідно статті 81 ЦПК України має довести позивач.

Під час судового розгляду позивач довів недобросовісності у діях відповідача ОСОБА_1 , а тому немає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення надмірно отриманих коштів у вигляді житлової субсидії.

Враховуючи відсутність доведення факту навмисного подання інформації про меншу кількість зареєстрованих у будинку осіб, фактичні обставини справи, які свідчать, що у житловому приміщенні відповідач ОСОБА_1 проживала з чоловіком ОСОБА_2 та дочкою ОСОБА_3 , а також виходячи із необхідності дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Суд зазначає, що при розгляді цієї справи може бути враховано рішення Європейського Суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року в справі «Рисовський проти України» щодо принципів застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, щодо необхідності додержання принципу «належного урядування» при втручанні держави у право особи на мирне володіння своїм майном.

Європейський суд з прав людини вказує, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі «Рисовський проти України», заява № 29979/04, від 20 жовтня 2011 року).

Разом з тим, Європейський суд з прав людини зазначає, що вислів «згідно із законом» не просто вимагає, щоб оскаржуваний захід мав підставу в національному законодавстві, але також звертається до якості такого закону. Зокрема, положення закону мають бути достатньо чіткими у своїх термінах (рішення у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України», заява № 30856/03, від 02 грудня 2011 року).

Крім того, відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини необхідно дотримувати справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Суд доходить висновку, що позивачем не доведено, що відповідачка свідомо приховала або свідомо надала недостовірні дані про доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію і визначення її розміру, соціальний статус ОСОБА_1 та її сім`ї , а також виходячи із необхідності дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача то задоволення позову у цій справі не відповідатиме справедливій рівновазі між інтересами суспільства та правами відповідача.

Зважаючи на те, що у задоволенні позову відмовлено, то у відповідності до частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району до ОСОБА_1 про повернення надмірно виплачених коштів відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) або через відповідний суд (п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України) до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).

Повне рішення складено 09.04.2021.

суддя Коломаренко К. А.