печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 рокусуддя Печерського районного суду міста Києва Остапчук Т.В.,

при секретарі судових засідань - Москаленко А.В.,

за участю:

представника заявника ОСОБА_1

представник стягувача Атаманенко О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Києві заяву ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, -

в с т а н о в и в:

В провадження судді Печерського районного суду м.Києва Остапчук Т.В. надійшла заява ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. В обґрунтування заяви вказує на те, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження №54236242 з примусового виконання виконавчого листа №415/4173/14-ц, виданого 02.06.2017 Лисичанським міським судом Луганської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ТОВ «Східно-Українська Металургійна компанія» (), ТОВ «Ніка-Холдінг» (), ТОВ «Метали і Полімери» () на користь ПАТ «Альфа-банк» заборгованість за кредитним договором, що складає 3167183, 02 дол. США, з них: заборгованість за кредитом 3000000,00 дол. США; заборгованість по процентам за користування кредитом 162150,00 дол. США; заборгованість по пені за прострочення сплати процентів 33,02 дол. США. 06 липня 2017 року державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 54236242. 11 липня 2017 року державним виконавцем прийнято постанову про арешт майна в межах суми 82724657,29 грн. Відповідні записи внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З метою перевірки майнового стану боржника до реєстраційних органів направлено відповідні запити, згідно відповідей яких встановлено, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення. Повідомлено про те, що рухомого майна, цінних паперів, земельних ділянок, сільськогосподарської техніки та іншого будь-якого майна, належного боржнику на праві власності, за боржником не зареєстровано. Згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, за ОСОБА_2 зареєстровано нерухоме майно, яке знаходиться в АДРЕСА_1 знаходиться в зоні проведення АТО, відповідно до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням КМУ від 02.12.2015р. №1275-р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». 21 липня 2017 року державним виконавцем прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за виконавчим провадженням №54236242. ОСОБА_2 починаючи з січня 2018 року вносить щомісячні платежі у розмірі 20% від суми заробітної в рахунок погашення заборгованості за виконавчим провадженням №54236242, що підтверджується платіжними документами. Крім того, 25 березня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ЕКОРЕСУРС-ВОДНІ ТЕХНОЛОГІЇ» №1/19. Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_2 продав належну йому частку в статутному капіталі ТОВ «ЕКОРЕСУРС-ВОДНІ ТЕХНОЛОГІЇ» в розмірі 75%, а ОСОБА_3 купив частку в статутному капіталі ТОВ «ЕКОРЕСУРС-ВОДНІ ТЕХНОЛОГІЇ» в розмірі 25%, ОСОБА_4 купив частку в статутному капіталі ТОВ «ЕКОРЕСУРС-ВОДНІ ТЕХНОЛОГІЇ» в розмірі 25%, ОСОБА_5 купила частку в статутному капіталі ТОВ «ЕКОРЕСУРС-ВОДНІ ТЕХНОЛОГІЇ» в розмірі 25%. 25 березня 2019 року сторони договору уклали Акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «ЕКОРЕСУРС-ВОДНІ ТЕХНОЛОГІЇ», відповідно до якого ОСОБА_2 передав, а ОСОБА_3 прийняв частку в статутному капіталі ТОВ «ЕКОРЕСУРС-ВОДНІ ТЕХНОЛОГІЇ» в розмірі 25%, ОСОБА_4 прийняв частку в статутному капіталі ТОВ «ЕКОРЕСУРС-ВОДНІ ТЕХНОЛОГІЇ» в розмірі 25%, ОСОБА_5 прийняла частку в статутному капіталі ТОВ «ЕКОРЕСУРС-ВОДНІ ТЕХНОЛОГІЇ» в розмірі 25%. За умовами купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ЕКОРЕСУРС-ВОДНІ ТЕХНОЛОГІЇ» №1/19 від 25.03.2019 вартість відчужуваної частки становить 27675,00 грн., покупці зобов`язані здійснити повний розрахунок протягом двох років з дати проведення державної реєстрації змін у відповідному державному реєстрі. У березні 2021 року ОСОБА_2 отримав грошові кошти за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ЕКОРЕСУРС-ВОДНІ ТЕХНОЛОГІЇ» №1/19 від 25.03.2019 у сумі 27675,00 грн. В рахунок погашення заборгованості за виконавчим провадженням №54236242, ОСОБА_2 перерахував грошові кошти у сумі 16 605,00 грн. (60% доходу отриманого за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ЕКОРЕСУРС-ВОДНІ ТЕХНОЛОГІЇ» №1/19 від 25.03.2019), що підтверджується квитанцією №6466708 від 17.03.2021. ОСОБА_2 було виявлено технічні помилки у деклараціях від 09.08.2017, 21.09.2017, 21.03.2018, тому до вказаних декларацій було внесено уточнення та направлено на адресу державного виконавця. Постановою Київського апеляційного суду від 30.01.2020 по справі №757/51178/19-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 24.09.2019 за поданням головного державного виконавця ВПВР Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської О.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 встановлено, що ОСОБА_2 виконуються зобов`язання по погашенню заборгованості у виконавчому провадженні №54236242 шляхом щомісячного перерахування 20% від заробітної плати. Згідно ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів. Такі самі норми містяться в частині 1 ст. 441 ЦПК України. Згідно ч.3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 04.11.2020 у справі №757/47511/20-ц (залишеної без змін постановою Київського апеляційного суду від 26.01.2021) було задоволено подання головного державного виконавця виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської О.М., обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 до виконання ним зобов`язань, покладених згідно виконавчого провадження №54236242 з примусового виконання виконавчого листа №415/4173/14-ц, виданого 02.06.2017 Лисичанським міським судом Луганської області. Продовження тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України не є дієвою юридичною санкцією, яка в даному випадку зумовлює пришвидшення виконання рішення суду та суперечить положенням ст.ст. 33, 43 Конституції України. Враховуючи відсутність обставин, які підтверджують ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань згідно рішення суду, можна дійти висновку про наявність обґрунтованих підстав для скасування тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, застосованого ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 04.11.2020 року у справі №757/47511/20-ц. Представник заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити з зазначених вище підстав. Представник стягувача Атаманенко О.П. в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, вказав на необґрунтованість та відсутність підстав для скасування тимчасового обмеження. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частин 1-3, 5 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Відповідно до 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом. Згідно ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів. Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи своєю власну. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві. Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов"язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів. Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення. Звертаючись до суду із заявою відповідно до частини 5 ст. 441 ЦПК України, заявник просить скасувати застосовані судом обмеження, мотивуючи тим, що дії державного виконавця повинні бути направлені на виконання судового рішення, у даному випадку по погашенню заборгованості, а тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 призвело до неможливості останнім виконувати покладені на нього службові обов`язки, втрати доходу та неможливості погашення заборгованості за виконавчим провадженням. Подальше обмеження у праві виїзду за межі України призведе до неможливості повноцінно виконувати свої службові обов`язки та звільнення ОСОБА_2 з посади директора з корпоративного розвитку ТОВ «ТК Завод сталевої дробі», наслідком вказаних дій буде припинення щомісячних надходжень по погашенню заборгованості за виконавчим провадженням №54236242, проте такі доводи заявника не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки обмежувальний захід було застосовано до боржника у зв"язку із встановленням судом факту свідомого ухилення від виконання рішення суду (зокрема, свідомі дії боржника, направлені на невиконання своїх зобов"язань за наявності реальних можливостей). Відтак скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність натепер таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обгрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування. Сукупність досліджених обставин справи, не дають на даний час підстав дійти переконливого висновку про наявність обставин, які давали б підстави для скасування обмежувальних заходів, оскільки виконання боргових зобов"язань не підтверджено належними доказами, жодних фінансових документів заявником не було надано, відтак не можна стверджувати про очікуване виконання рішення суду. Відповідно до частини 8 ст.441 ЦПК України відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обгрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України. Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня складання повного тексту до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складання повного тексту ухвали 08.04.2021 року.

Суддя Остапчук Т.В.