РІШЕННЯ

іменем України

30.08.2021 сел. Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Смілянського Є.А., при секретарі судового засідання Гапон Т.В., розглянувши в залі суду цивільну справу № 543/457/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення факту прийняття спадщини

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення факту прийняття спадщини, який мотивувала наступним.

Її батьками були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 23.06.2017 року серії НОМЕР_1 . Мати ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20.04.1996 року серії НОМЕР_2 . Батько ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26.01.2000 року серії НОМЕР_3 . На момент смерті ОСОБА_5 разом з ним мали постійну прописку, але не проживали дочка ОСОБА_2 та онуки ОСОБА_7 та ОСОБА_7 , що підтверджується довідкою Онішківської сільської ради від 24.10.2019 року № 02-24/425.

Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається, зокрема із права на земельну частку (пай) в розмірі 4, 29 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Онішківської сільської ради, Оржицького району, Полтавської області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку ( пай ) від 26.03.1997 року серії ПЛ № 0293182.

Вона прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки розпорядилася будинком, взяла на зберігання документи та фотографії. Вона вважала, що прийняла спадщину, тому в шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою не зверталася. Нотаріусом відмовлено їй в оформленні спадкових прав за пропуском строку для прийняття спадщини, що підтверджується постановою нотаріуса від 09.08.2019 року.

Прохала суд встановити факт прийняття спадщини після ОСОБА_5 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

Позивач та його представник в судове засідання з`явилися, заявлені позовні вимоги підтримали повністю, судові витрати прохали віднести за рахунок позивача.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи.

Суд ухвалив розглянути справу без участі відповідачів.

Заслухавши позивача та її представника, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Батьками ОСОБА_1 були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 23.06.2017 року серії НОМЕР_1 . Мати ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20.04.1996 року серії НОМЕР_2 . Батько ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26.01.2000 року серії НОМЕР_3 . На момент смерті ОСОБА_5 разом з ним мали постійну прописку, але не проживали: дочка ОСОБА_2 та онуки ОСОБА_7 та ОСОБА_7 , що підтверджується довідкою Онішківської сільської ради від 24.10.2019 року № 02-24/425.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається, зокрема із права на земельну частку (пай) в розмірі 4, 29 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Онішківської сільської ради, Оржицького району, Полтавської області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку ( пай ) від 26.03.1997 року серії ПЛ № 0293182.

ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки розпорядилася будинком, взяла на зберігання документи та фотографії.

Свідки ОСОБА_1 та ОСОБА_8 пояснили, що ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_5 фактично прийняла спадщину, оскільки користувалася його земельною ділянкою та будинком, який невдовзі розібрала на будівельні матеріали та забрала їх для власного користування. Також забрала на зберігання документи, фотографії, особисті речі та речі домашнього вжитку. З того часу вона відкрито користується його майном.

ОСОБА_1 вважала, що прийняла спадщину, тому в шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою не зверталася. Нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 в оформленні спадкових прав за пропуском строку для прийняття спадщини, що підтверджується постановою нотаріуса від 09.08.2019 року.

Встановлення заявленого факту має для заявника юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення права на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , заявлений факт не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування «, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Відповідно до положень пункту 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відтак, враховуючи факт смерті спадкодавця, яка настала до ІНФОРМАЦІЯ_3 , спірні правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року.

Згідно зі ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Статтею 560 ЦК Української РСР (1963року) встановлено, що спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Вказана норма узгоджується з ст. 1296 ЦК України. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Пленум Верховного Суду України у Постанові № 5 від 31.03.1995року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив судам, що для встановлення факту перебування на утриманні з метою

оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст. 531 Української РСР (1963року) не менше одного року. Допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкодавця не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні.

Згідно ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. При цьому Європейський суд з прав людини в зміст поняття майна включає і «правомірні очікування»/ «законні сподівання» вчиняти певні дії. Зокрема, у рішенні у справі «Броньовські проти Польщі» (Broniowski v. Poland), заява №31443/96, пункт 98, ECHR 2002-X, що згодом відображено і у рішенні «Сук проти України», заява № 10972/05, пункт 22, ECHR 2011, встановлено, що поняття «майно» в першій частині статті 1 Першого протоколу має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Питання, що має бути розглянуто, полягає у тому, чи надавали заявнику обставини справи, розглянуті в цілому, право на інтерес, який по суті захищається статтею 1 Першого протоколу.

Зважаючи на викладені обставини у заявника виникли правомірні очікування щодо спадкового майна.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Право позивача не визнається нотаріусом.

Судові витрати слід віднести за рахунок позивача згідно її заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. ст. 12, 81, 207, 259, 315 ЦПК України, ст.ст. 525, 549, 560 ЦК УРСР 1960 року, суд, - У Х В А Л И В:

1.Позов задовольнити.

2. Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , прийняла спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Онішки, Оржицького району, Полтавської області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

3.Судові витрати віднести за рахунок позивача.

4.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Оржицький районний суд.Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

5.Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

-відповідач: ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

-відповідач: ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

-відповідач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя : Є.А.Смілянський

Повне рішення складене 02.09.2021 року.