Провадження №2/523/623/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2021 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої - судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання Скоріної М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в м. Одеса в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 523/20021/20 за позовною заявою адвоката Келембет Ілони Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 про оспорювання та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Келембет І.М. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 про оспорювання та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини. Обгрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що 13.09.2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюбу, який рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14.06.2011 року було розірвано. Від даного шлюбу народилася дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Навесні 2020 року, під час останньої розмови із колишньою дружиною ОСОБА_2 , позивач дізнався від останньої, що він не являється біологічним батьком ОСОБА_3 , яку весь час вважав своєю рідною донькою. Оскільки, позивач не згоден із актовим записом № 25 в книзі записів актів громадянського стану про народження, що зареєстрований 15.01.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області, в якому позивач записаний батьком ОСОБА_3 , так як такий запис не відповідає дійсності, просить суд ухвалити рішення, яким виключити відомості про батьківство ОСОБА_1 з актового запису № 25 від 15.01.2005 року про народження ОСОБА_3 , зробленого відділом реєстрації актів цивільного стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області в книзі записів актів громадянського стану про народження, зобов`язати відділ реєстрації актів цивільного стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області внести зміни в актовий запис у книзі записів актів громадянського стану про народження ОСОБА_3 та видати нове Свідоцтво про народження ОСОБА_3 , а також стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження та відкриття провадження по справі від 16.01.2021 року було постановлено проводити розгляд справи у в порядку загального позовного провадження.

18.02.2021 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси в рамках розгляду даної справи призначено судово - біологічну (молекулярну) експертазу із застосуванням методики генотипоскопії (ДНК) та провадження по справі зупинено на час проведення експертизи.

28.04.2021 року до суду надійшов Висновок експерта № 20 від 16.04.2021 року та ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 29.04.2021 року було повновлено провадження з розгляду даної справи.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 27.07.2021 року було постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача Келембет І.М. в судове засідання не з`явилася. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить суд ухвалити рішення, яким виключити відомості про батьківство ОСОБА_1 з актового запису № 25 від 15.01.2005 року про народження ОСОБА_3 , зробленого відділом реєстрації актів цивільного стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області в книзі записів актів громадянського стану про народження, зобов`язати відділ реєстрації актів цивільного стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області внести зміни в актовий запис у книзі записів актів громадянського стану про народження ОСОБА_3 та видати нове Свідоцтво про народження ОСОБА_3 . Однак, представнике позивача відмовилася від стягнення з ОСОБА_2 судових витрат на користь позивача.

Окрім того, представник позивача Келембет І.М. просила суд провести розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Однак, надала суду заяву, в якій позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення, та просить суд провести розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

По справі встановлено, що 13.09.2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюбу, який рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14.06.2011 року було розірвано, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією вказаного рішення.

Від даного шлюбу у сторін народилася дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження Серії НОМЕР_1 від 15.05.2005 року.

Так, із вказаного свідоцтва про народження вбачається, що відділом реєстрації актів цивільного стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області було 15.01.2005 року внесено до книги записів актів громадського стану про народження актовий запис № 15. У графі батько зазначено ОСОБА_1 , а в графі мати - ОСОБА_2 .

Статтею 51 Конституції України, частинами другою-третьою статті 5 СК України, передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України).

Так, Сімейним кодексом України, встановлена презумпція шлюбного батьківства. Відповідно до ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до статті 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз`яснено, що предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Щодо предмету доказування у даній категорії справ, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто, при вирішенні спору про батьківство мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

При цьому Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Відповідно до частини першої статті 108 ЦПК України, експертиза проводиться у судовому засіданні або поза межами суду, якщо це потрібно у зв`язку з характером досліджень, або якщо об`єкт досліджень неможливо доставити до суду, або якщо експертиза проводиться за замовленням учасника справи.

За клопотанням представника позивача Келембет І.М. було призначено судово - біологічну (молекулярну) експертизу із застосуванням методики генотипоскопії (ДНК), проведення якої було доручено експертам Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово - медичної експертизи».

Так, із дослідженого судом Висновку експерта № 20 від 16.04.2021 року вбачається, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, суд, оцінивши вищевказаний висновок експертизи з точки належності та допустимості, достатності в ракурсі критеріїв, які зазначені в ст.ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України, сприймає його як належний та допустимий, достатній доказ, який свідчить про спростування біологічного батьківства позивача ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 за відсутністю кровного споріднення.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що твердження позивача про те, що він не є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами, які є належними, допустимими, достовірними, а в своїй сукупності достатніми для задоволення позову в частині виключення відомостей про батьківство ОСОБА_1 з актового запису № 25 від 15.01.2005 року про народження ОСОБА_3 , зробленого відділом реєстрації актів цивільного стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області в книзі записів актів громадянського стану про народження.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відділу реєстрації актів цивільного стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області внести зміни в актовий запис у книзі записів актів громадянського стану про народження ОСОБА_3 та видати нове Свідоцтво про народження ОСОБА_3 , суд приходить до переконання, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять зокрема державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх.

Частиною 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Пунктом 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 за № 96/5 передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

В пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Зі змісту п. 2.8 Правил слідує, що внесення змін до актового запису про народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану України після вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька.

На підставі заяв осіб, зазначених у ст.126 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження (ст.134 СК України).

Також, згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Суд констатує, що рішення суду саме по собі про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини є підставою для внесення змін до актового запису про народження дитини та видачі нового свідоцтва, і тільки у разі безпідставної відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану виконати рішення суду, яке набрало законної сили, такі дії чи бездіяльність даного органу можуть бути оскарженні у визначеному процесуальним законодавством судовому порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про передчасність заявлення вимоги про зобов`язання відділу реєстрації актів цивільного стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області внести зміни в актовий запис у книзі записів актів громадянського стану про народження ОСОБА_3 та видати нове Свідоцтво про народження ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 4 - 7, 10, 49, 76, 79, 211, 228, 244, 258 - 259, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 7, 122, 136 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву адвоката Келембет Ілони Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 про оспорювання та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини - задовольнити частково.

Виключити відомості про батьківство ОСОБА_1 з актового запису № 25 від 15.01.2005 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиненого відділом реєстрації актів цивільного стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області в книзі записів актів громадянського стану про народження.

В задоволенні решти позовних вимоги - відмовити.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканець: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканка: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02 вересня 2021 року.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер