Провадження № 2/752/4280/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16.03.2021 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

за участі секретаря - Оджубейської Д.І.,

розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,

в с т а н о в и в:

у грудні 2020 року до суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі», яке звернулось з позовом до суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 4800,00 грн., 3% річних та інфляційну складову боргу в розмірі 2665,67 грн. і відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн., що були сплачені позивачем за подання позову до суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між позивачем та ОСОБА_1 , 20.04.2017 року укладено договір про користування електричною енергією №0.

Відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач. За результатами аналізу оплат позивачем з`ясовано, що боржник користується послугами, але не в повному обсязі виконує зобов`язання по сплаті заборгованості. Свої зобов`язання відповідач виконує неналежно внаслідок чого заборгованість станом на 01.01.2019 на контрольних (абонентських) показниках 005558 кВт за спожиту електричну енергію 4800,00 грн.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11.12.2020 року, у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

22 лютого 2021 року на адресу суду надійшов відзив ОСОБА_1 , у якому просить застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позовних вимог у звязку зі спливом строку позовної давності у наступній частині позовних вимог:

-Щодо стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 09.01.2015 по 11.12.2017 в сумі 2 395,20 грн;

-Щодо стягнення інфляційних витрат в сумі 1928,01 грн;

-Щодо стягнення 3% річних в сумі 665,87 грн.

15 березня 2021 року на адресу суду надійшла відповідь ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» на відзив відповідача.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

На підставі положень ст.274-279 ЦПК України судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Судом встановлено, що згідно даних Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22.02.2018 року, Приватне акціонерне товариства «ДТЕК «Київські електромережі» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Київенерго».

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27.09.2019 року № 752/9432/19 було скасовано судовий наказ за заявою ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії між споживачем та енергопостачальною організацією (далі - Договір).

Взаємовідносини між побутовим споживачем електричної енергії та енергопостачальною організацією регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.99 № 1357.

Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.

Відповідно до ст. ст. 66, 67, 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Згідно ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачами здійснюється електропостачальником, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 червня 2018 року № 429, Товариству з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам.

Відповідно до п. 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» Товариство з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги», яке створено в результаті здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу, упродовж двох років з дня отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії виконує її постачальника універсальної послуги на території м. Києва, на якій до відокремлення провадив свою діяльністю з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом вертикально інтегрований субєкт господарювання ПРАТ "ДТЕК Київські електромережі" (правонаступник «Київенерго»).

При цьому універсальна послуга - це постачання електричної енергії побутовим споживачами (фізичними особами, які використовують електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність), що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії».

У відповідності до п. 3.1.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії затверджених постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312, електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам до укладення. До договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на своїх офіційних веб-сайтах.

Відповідно до п 8 постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Згідно з п. п. 2) п. 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електроенергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

У відповідності до п. 4.10 ПРРЕЕ побутові споживачі здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу.

Згідно п. 4.12 ПРРЕЕ плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується, зокрема, протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем або в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Згідно п. 4.19 ПРРЕЕ розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції під час укладення відповідного договору).

Відповідно до п. п. 1, 2, 8 п. 5.2.1 ПРРЕЕ електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів, а також звернутися до оператора системи розподілу стосовно відключення (обмеження) електропостачання на об`єкт споживача у випадках, визначених цими Правилами, крім випадків постачання вразливих споживачів, визначених Кабінетом Міністрів України, та має право на застосування санкцій за несвоєчасну оплату спожитої електричної енергії відповідно до вимог законодавства.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Положеннями ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Судом встановлено, що відповідачем не було виконано зобов`язання по оплаті послуг з постачання електричної енергії в повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 4800,00 грн. за період з 01.01.2015 р. по серпень 2020 року.

В свою чергу, 22 лютого 2021 року на адресу суду надійшов відзив ОСОБА_1 , у якому остання просить застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку зі спливом строку позовної давності у наступній частині позовних вимог:

-щодо стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 09.01.2015 по 11.12.2017 в сумі 2 395,20 грн;

-щодо стягнення інфляційних витрат в сумі 1928,01 грн;

-щодо стягнення 3% річних в сумі 665,87 грн.

Відповідно до положень ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст.261 ЦК України).

Згідно з ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

. В силу положень ст.267 ЦК України Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Позивач заперечує проти застосування судом наслідків пропуску позовної давності, зазначаючи про те, що 27.09.2019 р. Голосіївським районним судом м.Києва був скасований судовий наказ від 13.05.2019 р. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію, чим було перервано строк позовної давності.

Відповідно до висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі №712/8916/17 подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі.

Тобто, враховуючи викладені позиції Великої Палати Верховного Суду суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування положень ст.267 ЦК України та застосування позовної давності до вимог позивача про стягнення заборгованості за період з січня 2015 року по листопад 2017 р.

З урахуванням викладеного та встановлених судом обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково в межах строків позовної давності.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України, в зв`язку з чим з відповідача підлягають стягненню судові витрати у справі, пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 5, 10, 12, 13, 81, 141, 142, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію задовольнити частково.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 2404 гривні 80 копійок та зарахувати на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», МФО 322669, .

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) 3% річних розмірі та інфляційні втрати в розмірі 71 гривня 79 копійок та зарахувати на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», МФО 322669, .

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 697 гривень 29 копійок та зарахувати на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 у ТВБВ №10026/0104 філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», МФО 322669, .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя