Справа № 487/5825/20
Провадження № 2/487/658/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19.08.2021 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді - Нікітіна Д.Г., при секретарі - Оцабера М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення сплаченого авансу відповідно до попереднього договору, -

ВСТАНОВИВ:

09.10.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій, просить зобов`язати виплатити позивачу кошти у сумі 500 доларів США - еквівалент 13800 по курсу станом на 28 серпня 2020 року.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 28 травня 2020 року позивач, яка діяла від свого імені, передала в якості забезпечення виконання договору купівлі-продажу приватизованої квартири за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину ОСОБА_2 , який діяв від свого імені, аванс у сумі 500, 00 (п`ятсот.00) доларів США - еквівалент - 13 800,00 (тринадцять тисяч вісімсот гривень, 00 коп.) по курсу станом на 28 серпня 2020 року. Нотаріально посвідченим даний попередній договір не був, укладений був у присутності директора ЧII «Недвижимость-люкс» Бабошиної Л.І..

Позивач про слухання справи був повідомлений належним чином, надав заяву про слухання справи за його відсутністю, позов підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення на веб - сайті суду, про причини неявки суд не повідомлено, заяв та клопотань від нього до суду не надходило, відзив до суду не подавався.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

28 травня 2020 року згідно договору-угоди (41/20) (попередній договір), позивач, яка діяла від свого імені, передала в якості забезпечення виконання договору купівлі-продажу приватизованої квартири за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину ОСОБА_2 , який діяв від свого імені, аванс у сумі 500, 00 (п`ятсот.00) доларів США - еквівалент - 13 800,00 (тринадцять тисяч вісімсот гривень, 00 коп.) по курсу станом на 28 серпня 2020 року.

Нотаріально посвідченим даний попередній договір не був, укладений був у присутності директора ЧII «Недвижимость-люкс» Бабошиної Л.І..

Згідно вищезазначеного договору, при невиконанні покупцем (позивачем у справі) своїх обов`язків по договору, завдаток залишається у продавця (відповідачки по справі) в повному обсязі. Крім того, згідно вищезазначеного договору, при невиконанні продавцем (відповідачкою по справі) своїх обов`язків по договору, вона зобов`язується повернути позивачу завдаток в двойному розмірі.

Вищезазначений попередній договір нотаріально посвідчений не був.

Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

11.09.2020 року позивачка на адресу відповідача направила лист-вимогу про сплату боргу. На час звернення до суду відповідач борг не повернув.

Нормами ст. 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 ст. 570 ЦК України, встановлено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання.

Таким чином, внесення завдатку, як способу забезпечення виконання зобов`язання може мати місце лише у випадку наявності зобов`язання, тобто укладеного між сторонами договору, яким визначено предмет та істотні умови.

Однак, договір купівлі-продажу між сторонами укладений не був, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати передані кошти завдатком.

В такому випадку, такі кошти, відповідно до ч. 2 ст. 570 ЦК України - є авансом.

Оскільки, виходячи із встановлених обставин, правова природа отриманих відповідачкою коштів визначена законом, то те, що сторонами вони зазначені як завдаток правового значення не має і не може тягти за собою наслідків, передбачених ст. 571 ЦК України.

Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2012 року у справі № 6-176цс12.

Верховним Судом України зазначено, що внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання. Якщо договору, який б за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, а сторони лише домовились укласти такий договір в майбутньому, передана грошова сума є авансом, який підлягає поверненню. Поверненню підлягає й аванс, отриманий за попереднім договором.

Правила ст. 570 ЦК України про завдаток поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна зі сторін ухиляється від його виконання (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 25 вересня 2013 р. у справі № 6-82цс13). Однак, враховуючи, що договір між сторонами укладено не в належній формі, тобто між сторонами існувала лише попередня домовленість, передані кошти суд вважає авансом, а не завдатком. Так, на відміну від завдатку, аванс - це спосіб платежу. У разі сплати авансу, кредитор не може бути зобов`язаний до повернення авансу у подвійному розмірі і відповідно до відшкодування збитків.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позов часткового, стягнувши з відповідача на користь позивача 500 доларів США, в якості повернення суми авансу за попередньою домовленістю.

Також, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір у сумі 840,20 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 80, 81, 89, 128, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст. 546, 570, 571, 635, 657 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення сплаченого авансу відповідно до попереднього договору - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти, передані йому в якості авансу у розмірі 500 доларів США.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,20 грн.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк і порядок, встановлений ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте районним судом при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Д.Г. Нікітін