КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/9227/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 372/498/21

28 серпня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Рубан С.М.

- Заришняк Г.М.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду міста Києва від 20 квітня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Проць Т.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу та розміру аліментів на дітей,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну способу та розміру аліментів на дітей, в якому просила змінити порядок та спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей, до досягнення ними повноліття, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, які були визначені рішенням Обухівського районного суду Київської області від 11.10.2019 року у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 та стягнути з ОСОБА_1 на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з дня подання позову.

На обґрунтування позовних вимог зазначала, що 17.07.2010 року між сторонами було укладено шлюб, який 29.10.2019 року рішенням Обухівського районного суду Київської області розірвано. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька, ОСОБА_4 та ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син, ОСОБА_5 , які проживають разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. 11.10.2019 року Обухівським районним судом Київської області винесено судовий наказ та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви, а саме 03.09.2019 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідач не проявляє заінтересованості до дітей, не цікавиться їх успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток. Крім того, не допомагає в забезпеченні необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дітьми, що необхідне для їх нормального самоусвідомлення. Не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Розмір аліментів, які сплачує відповідач на дітей не дає можливості забезпечити їх найнеобхідніші потреби.

Посилаючись на вищезазначене, позивач просила позов задовольнити.

Рішенням Обухівського районного суду міста Києва від 20 квітня 2021 року позов ОСОБА_2 про зміну способу та розміру аліментів задоволено.

Змінено спосіб стягнення аліментів на дітей, які присуджені з ОСОБА_1 за судовим наказом Обухівського районного суду Київської області від 11 жовтня 2019 року (справа №372/3188/19).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 2 500 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення Обухівського районного суду Київської області від 20 квітня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову про зміну способу та розміру аліментів на дітей. Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що на обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що відповідач має заборгованість зі сплати аліментів, зміна прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, зміна матеріального становища позивача та наявність додаткових витрат на дітей. Однак, викладені в позові доводи позивача та вимоги є необгрунтованими та не доведені належними та допустимими доказами. Так, відповідачем належним чином виконується рішення суду щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), що підтверджується довідкою про доходи, яка видана ТОВ «Електротехнічний «НЕКСТ» України», при цьому, позивачем не надано жодного доказ про наявність заборгованості зі сплати аліментів.

Звертав увагу на те, що наявність заборгованості зі сплати аліментів на утримання дітей не є підставою для зміни способу стягнення аліментів чи збільшення їх розміру.

Вказував на те, що позивачем не було надано жодного доказу на підтвердження того, що її матеріальний стан погіршився з часу винесення 11 жовтня 2019 року судового наказу про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей.

Крім того, вказував на те, що не є підставою для зміни способу та розміру аліментів на утримання дітей посилання позивача на ту обставину, що нею несуться додаткові витрати на дітей для відвідування додаткових занять та студій.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив до Київського апеляційного суду.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.07.20210 року, який рішенням Обухівського районного суду Київської області від 29.10.2019 року розірвано.

Від шлюбу у сторін народились діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

11 жовтня 2019 року Обухівським районним судом Київської області видано судовий наказ, яким стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви, а саме 03.09.2019 року до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно довідок наданих позивачем, вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 постійно проживають з матір`ю, навчаються в Академічному ліцеї №4 Обухівської міської ради Київської області, проходять навчання за науково-педагогічним проектом «Інтелект України». ОСОБА_4 відвідує з січня 2019 року вокальну студію «Cantante» та циркову студію «Сузір`я». ОСОБА_5 відвідує секцію « Таеквандо ».

З довідки за місцем роботи наданої відповідачем №18/21 від 08.04.2021 року вбачається, що відповідач працює водієм автотранспортних засобів в ТОВ «ЕЛЕКТРОТЕХНІЧНИЙ «НЕКСТ» УКРАЇНИ». За період з 01.04.2020 року по 31.03.2021 року з ОСОБА_1 утримувались аліменти в загальному розмірі 18 730 грн. 22 коп., зокрема, з листопада 2020 по березень 2021 щомісячно в розмірі 1 630 грн. За вказаний період щомісячний дохід платника аліментів становить 6100 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанціїврахував право позивача, як одержувача аліментів, звертатися з позовом про зміну способу стягнення аліментів, раніше визначеного судом та встановлені обставини щодо матеріального становища сторін, стану здоров`я платника аліментів та неповнолітніх дітей, потреби дітей та можливість батьків, інші обставини, які мають значення для справи, тому вважав за доцільне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 .

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 83 ЦПК України визначено, що позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причин, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази підтверджують, що особа здійснила всі належні від неї дії на отримання вказаного доказу.

Як передбачено у ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних доказів у справі.

Відповідно до ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Така ж позиція викладена Верховним Судом в постанові від 12 вересня 2019 року по справі №459/2181/17.

Таким чином, заявляючи вимогу про збільшення розміру аліментів ОСОБА_2 повинна була надати суду докази на підтвердження зміни матеріального стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я платника аліментів або ж докази, які підтверджують ці ж обставини щодо неї.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 не надала суду першої інстанції належні та допустимі докази на підтвердження погіршення матеріального становища або ж поліпшення матеріального становища відповідача у справі, з якого за рішенням суду стягуються аліменти на дитину.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, наведені в позові підстави для зміни способу стягнення аліментів та збільшення їх розміру, а саме: наявність заборгованості по сплаті аліментів, оплата позивачем комунальних послуг для забезпечення дітям належних умов проживання, понесення додаткових витрат на утримання дітей (оплата занять у студії та секціях) не можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача у даній справи.

Зазначене також узгоджується з висновком Верховного Суду, що викладений в постанові суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що позивач не довела факту погіршення її майнового становища та не довела факту поліпшення майнового становища відповідача, які є взаємозалежними під час вирішення судом питання про зміну розміру аліментів в сторону їх збільшення, а тому у суду були відсутні достатні правові підстави для задоволення позову.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позивач не позбавлена права звернутися з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дітей, що викликані особливими обставинами, а також пені, у разі наявності заборгованості по аліментам.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу та розміру аліментів на утримання дітей.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 20 квітня 2021 року скасувати та постановити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу та розміру аліментів на дітей - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Судді: