РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2021 року

м. Рівне

Справа № 569/24284/18

Провадження № 22-ц/4815/830/21

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Гордійчук С. О., Хилевича С. В.

секретар судового засідання Пиляй І. С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України,

відповідач військова частина НОМЕР_1 ,

відповідач Квартирно-експлуатаційний відділ м. Рівне,

відповідач начальник Рівненського гарнізону,

відповідач військова частина НОМЕР_2 ,

відповідач військова частина НОМЕР_3 ,

відповідач військова частина НОМЕР_4 ,

відповідач 111 РАСт

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 березня 2021 року, постановленого у складі судді Харечка С. П. у м. Рівне о 08 годині 49 хвилин, повний текст рішення складено 02 квітня 2021 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України, військової частини НОМЕР_1 , Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне, начальника Рівненського гарнізону, військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , військової частини НОМЕР_4 , 111 РАСт про визнання дій, бездіяльності незаконними, зобов`язання вчинити дії, скасування рішень, припинення дій. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, він проходив військову службу за контрактом на посадах офіцерського складу у військових частинах Збройних Сил України згідно послужного списку №357 від 21.09.2017 року. 04 лютого 2016 року житловою комісією військової частини НОМЕР_1 йому було розподілено службове житлове приміщення, а саме двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 60 кв.м., зі складом сім`ї 5 осіб, яку він отримав згідно ордера, вселився в це житлове помешкання із сім`єю та зареєструвався у ньому. Відповідно до копії технічного паспорту виданого Рівненським міським бюро технічної інвентаризації № 80512 від 01.08.2017 року квартира АДРЕСА_1 , складається з трьох кімнат житловою площею 48,3 кв.м., загальна площа 85,8 кв.м. Після звільнення з військової служби відповідно до ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас за станом здоров`я, він 09 листопада 2017 року подав заяву, яка зареєстрована в КЕВ м. Рівне за вхідним №1923 про зняття статусу службової із вказаної квартири, додавши необхідний пакет документів. Однак КЕВ м. Рівне, військова частина НОМЕР_1 в особі голови житлової комісії Рівненського гарнізону інформації не надавали відповіді та не вживали відповідних заходів, а подані в подальшому заяви та адвокатські запити ігнорували, відповіді надавалися не в повному обсязі, несвоєчасно, відмовлено у наданні інформації ніби то, це конфіденційна інформація, чи інформація потребує уточнення. Вказував, що дії військової частини НОМЕР_1 в особі голови житлової комісії Рівненського гарнізону та житлової комісії Рівненського гарнізону, квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне, Головного квартирно-експлуатаційного управління ЗС України, протягом року, що завершились відмовою Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України від 12.09.2018 року за № 303/4/1932, від 11.10.2018 року №303/4/2122, надані військовою поштою 23.11.2018 року, виразились у створенні перешкод для зняття статусу службової квартири, у здійсненні неналежної підготовки та оформленні документів для забезпечення його та членів його сім`ї жилим приміщенням для постійного проживання один раз протягом усього часу проходження військової служби шляхом виключеного з числа службового, як перебуваючого на квартирному обліку за останнім місцем проходження військової служби, та є свідомим порушенням вимог чинного законодавства України, порушенням його законних прав та інтересів. З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 13 січня 2019 року просив суд:

- визнати дії військової частини НОМЕР_1 в особі голови житлової комісії Рівненського гарнізону та житлової комісії Рівненського гарнізону, квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне, Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України щодо відмов, ухилянь та у неприйнятті рішень щодо підполковника запасу ОСОБА_1 для виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службових незаконними;

- визнати дії військової частини НОМЕР_1 в особі голови житлової комісії Рівненського гарнізону та житлової комісії Рівненського гарнізону, квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне, Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України, які створили перешкоди протягом року (тривалого часу) для забезпечення підполковника запасу - ОСОБА_1 та членів його сім`ї жилим приміщенням для постійного проживання один раз протягом усього часу проходження військової служби шляхом виключеного з числа службового, як такого, що перебуває на квартирному обліку за останнім місцем проходження військової служби незаконними;

- визнати дії військової частини НОМЕР_1 в особі голови житлової комісії Рівненського гарнізону та житлової комісії Рівненського гарнізону, квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне, Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України, які здійснили неналежний розгляд заяви підполковника запасу ОСОБА_1 від 09.11.2017 року вхідний №1923 по підготовці та оформленні документів незаконними;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 в особі голови житлової комісії Рівненського гарнізону та житлової комісії Рівненського гарнізону, квартирно-експлуатаційний відділ . м. Рівне, Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України здійснити розгляд заяви від 09.11.2017 року вхідний №1923, провести оформлення документів, та подати на розгляд на комісію з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України облікову житлову справу ОСОБА_1 та список квартири АДРЕСА_1 , для виключення з числа службового житла Міністерства оборони України;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 в особі голови житлової комісії Рівненського гарнізону та житлової комісії Рівненського гарнізону, квартирно-експлуатаційний відділ м. Рівне, Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України здійснити дії, щодо виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службових та надання її підполковнику запасу ОСОБА_1 для постійного проживання, зі зняттям з квартирного обліку;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 в особі голови житлової комісії Рівненського гарнізону, квартирно-експлуатаційний відділ м. Рівне подати до виконавчого комітету Рівненської міської ради клопотання з необхідними документами для виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службових.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26 березня 2021 року вказаний позов задоволено частково. Визнано дії об`єднаної житлової комісії в особі військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , військової частини НОМЕР_4 , Квартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне, 111 РАСт, Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України, щодо відмов у неприйнятті рішень щодо підполковника запасу ОСОБА_1 для виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службових - незаконними. Зобов`язано об`єднану житлову комісію в особі військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , військової частини НОМЕР_4 , Квартирно-експлуатаційний відділ м.Рівне, 111 РАСт, Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України здійснити розгляд заяви від 09.11.2017 року вхідний №1923, провести оформлення документів, та подати на розгляд на комісію з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України облікову житлову справу ОСОБА_1 та список квартири АДРЕСА_1 , для виключення з числа службового житла Міністерства оборони України. Зобов`язано квартирно-експлуатаційний відділ м. Рівне подати до виконавчого комітету Рівненської міської ради клопотання з необхідними документами для виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службових. Стягнуто з Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України, військової частини НОМЕР_1 , Квартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне, військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , військової частини НОМЕР_4 , 111 РАСт в дохід держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 27 серпня 2021 року виправлено описку у резолютивній частині рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 березня 2021 року та встановлено вважати правильним: «Визнати дії об`єднаної житлової комісії в особі військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , військової частини НОМЕР_4 , Квартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне, 111 РАСт, Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України, щодо відмов у неприйнятті рішень щодо підполковника запасу ОСОБА_1 для виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службових - незаконними.».

Рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог вмотивоване положеннями Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п.1.3 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України №737 від 30.11.2011 року, згідно яких позивач ОСОБА_1 як військовослужбовець, який має вислугу на військовій службі понад 20 років та звільнений з військової служби за станом здоров`я, а також перебуває на квартирному обліку, має право на безоплатне одержання у приватну власність жилого приміщення, яке він займає у будинку державного житлового фонду, за останнім місцем проходження військової служби для постійного проживання жилого приміщення, виключеного з числа службового. Судом також враховано, що обов`язок забезпечити належний розгляд заяви, підготувати документи (клопотання) та прийняти рішення про виключення квартири позивача з числа службових закон покладає саме на відповідачів, у зв`язку з чим відмова позивачу з підстав повернення його заяви через неналежне оформлення документів (помилкове зазначення, що квартира, з приводу якої подано позов є трикімнатною, тоді як вона двокімнатна) є незаконною.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання незаконними дій військової частини НОМЕР_1 в особі голови житлової комісії Рівненського гарнізону та житлової комісії Рівненського гарнізону, квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне, Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України, які створили перешкоди протягом тривалого часу для забезпечення позивача та членів його сім`ї жилим приміщенням для постійного проживання вмотивоване відсутністю належних і достовірних доказів та обґрунтувань, якими саме діями кожен з відповідачів створив перешкоди для забезпечення позивача та членів його сім`ї жилим приміщенням для постійного проживання.

Відмова у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача внести зміни в обліковий запис позивача щодо кількості кімнат квартири та оформлення документів для подачі житловій комісії обґрунтована тим, що власник та технічні характеристики квартири, її адреса, інші необхідні реквізити містяться у Державному реєстрі майнових прав на нерухоме майно.

Вважаючи рішення суду незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Рівне оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що у резолютивній частині рішення визнано незаконними дії об`єднаної житлової комісії щодо відмови у неприйнятті рішень для виключення квартири з числа службових, яке є абсурдним, оскільки житлова комісія могла відмовити позивачу у прийнятті, а не у неприйнятті відповідних рішень. Доводить, що такий висновок суду є нелогічним, нечітко сформульованим, а також свідчить про відсутність будь-яких незаконних дій зі сторони об`єднаної житлової комісії. Пояснює, що заява позивача № 1923 від 09.11.2017р. була розглянута ще до звернення до суду із цим позовом, а тому є незрозумілим висновок суду у оскаржуваному рішенні про повторне зобов`язання вчиняти такі дії. Стверджує, що залишення Головним КЕУ Збройних Сил України запиту без розгляду не дає жодних підстав зобов`язувати рішенням суду до повторного вчинення тих самих дій за тією ж заявою. Пояснює, що оскаржуваним судовим рішенням зобов`язано об`єднану житлову комісію здійснити розгляд заяви від 09.11.2017р. вх..№1923 щодо розгляду питання зміни статусу службової для трикімнатної квартири площею 85,8 кв.м., тоді як позивачу на підставі ордеру від 20.05.2016р. № 7238 надана двокімнатна квартира площею 60,0 кв.м., при цьому судом не досліджено законність здійсненого позивачем перепланування помешкання, зважаючи на існування в провадженні цього ж суду справи за позовом КЕВ м. Рівне до ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та приведення об`єкта до попереднього стану. Зауважує, що виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу відповідної ради за клопотанням гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу, проте суд першої інстанції вибірково вирішив зобов`язати лише КЕВ м. Рівне подати таке клопотання, що є неприйнятним. Зауважує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що відпала потреба у використанні спірного житлового приміщення як службового. З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у позові в повному обсязі.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_1 вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу відхилити як безпідставну.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом на посадах офіцерського складу у військових частинах Збройних Сил України, що підтверджується витягом з послужного списку №357 від 21.09.2017 року.

Житловою комісією військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 25 січня 2014 року було зараховано на квартирний облік в загальну чергу з 15 липня 1998 року та у списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень як багатодітну сім`ю з 05 листопада 2012 року зі складом сім`ї 5 чоловік, що підтверджується витягом з протоколу №4 житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 25 січня 2014 року.

04 лютого 2016 року житловою комісією військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , як військовослужбовцю, який перебував під №1 у списку військовослужбовці, що потребують надання житла у військовій частині, було розподілено службове житлове приміщення двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 60 кв.м., зі складом сім`ї 5 осіб, що підтверджується витягом з протоколу №35 житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 04 лютого 2016 року.

Наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №99 від 18.02.2016 року «Про виділення службових жилих приміщень» старшому офіцеру відділу напрямків управління територіальної оборони управління оперативного командування «Захід» ОСОБА_1 було надано двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 60 кв.м., на склад сім`ї з п`яти осіб. 17 травня 2016 року вказаний наказ було погоджено рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради №53 «Про розгляд звернень громадян, підприємств та організацій міста з житлових питань.

20 травня 2016 року ОСОБА_1 із сім`єю у складі п`яти чоловік, було видано ордер на житлове приміщення №7238 житловою площею 60 кв.м., яке складається з двох кімнат за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії технічного паспорту виданого Рівненським міським бюро технічної інвентаризації № 80512 від 01.08.2017 року квартира АДРЕСА_1 , складається з трьох кімнат житловою площею 48,3 кв.м., загальна площа 85,8 кв.м.

Як вбачається з витягу з наказу командувача Сухопутних військ ЗСУ (по особовому складу) №318 від 13 вересня 2017 року, 13 вересня 2017 року підполковника ОСОБА_1 , старшого офіцера відділу напрямків управління територіальної оборони управління оперативного командування «Захід», було звільнено з військової служби відповідно до ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з урахуванням вимог ч.8 цієї ж статті у запас за п. «б» (за станом здоров`я).

Наказом командувача військ ОК «Захід» №215 від 21 вересня 2017 року ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та направлено для зарахування на військовий облік до Рівненського об`єднаного міського військового комісаріату.

27 жовтня 2017 року житловою комісією військової частини НОМЕР_1 було внесено зміни в облікову справу підполковника запасу ОСОБА_1 , зарахованого на квартирний облік в загальну чергу з 15 липня 1998 року, у списки на першочергове отримання жилих приміщень з 05 серпня 2012 року складом сім`ї 5 чоловік та зараховано у списки на позачергове отримання жилих приміщень з 27 жовтня 2017 року, що підтверджується витягом з протоколу №56 житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 27 жовтня 2017 року.

30 жовтня 2017 року тимчасово виконуючий обов`язки начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України Чергінець О. С. видав розпорядження №303/4/2156 з вимогою до начальників КЕУ з метою ефективного використання бюджетних коштів, які плануються для виділення з Державного бюджету на виплату військовослужбовцям компенсації за належні їм для отримання жилі приміщення не надавати на перевірку справи, які стосуються виключення квартир із числа службових.

09 листопада 2017 року ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_2 звернулися із заявою до голови житлової комісії Рівненського гарнізону та начальника КЕВ м. Рівне про розгляд питання зміни статусу «службова» трьохкімнатної квартири житловою площею 85,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 , яка була зареєстрована КЕВ м. Рівне 09.11.2017 року за вхідним номером 1923.

08 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до голови житлової комісії Рівненського гарнізону підполковника Кузика В.А., в якій просив розглянути та погодити його заяву щодо зміни статусу службової квартири, посилаючись на те, що станом на 08.02.2018 року його заява не погоджена головою житлової комісії Рівненського гарнізону.

05 березня 2018 року головою житлової комісії Рівненського гарнізону Кузиком В. А. надано відповідь ОСОБА_1 на його заяву від 08.02.2018 року, у якій вказано, що надання йому постійної житлової площі шляхом виключення з числа службових квартири порушує права військовослужбовців з більш ранніми датами зарахування на квартирний облік. Також зазначено, що на даний час розглянути заяву про виключення із числа службових вказаної квартири на засіданні житлової комісії Рівненського гарнізону немає можливості у зв`язку з відсутністю кворуму для прийняття рішень. Особовий склад, який є членами гарнізонної житлової комісії, перебуває в районі проведення АТО на території Донецької та Луганської областей.

15 березня 2018 року ОСОБА_1 знову звернувся із заявою до командира військової частини НОМЕР_1 та голови житлової комісії Рівненського гарнізону, в якій просив надати відповідь на його звернення від 08 лютого 2018 року про розгляд та погодження його заяви від 09.11.2017 року щодо зміни статусу службової квартири.

07 травня 2018 року житловою комісією військової частини НОМЕР_1 було погоджено список військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби щодо надання дозволу для зняття статусу службових квартир, зокрема і підполковнику запасу ОСОБА_1 зі складом сім`ї 5 осіб за адресою АДРЕСА_2 , дві кімнати, житлова площа 60 кв.м., що підтверджується витягом з протоколу №65 житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 07 травня 2018 року.

14 травня 2018 року начальником КЕВ м. Рівне на підставі п.3.5 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України №737 від 30.11.2011 року було направлено до Головного квартирно-експлуатаційного управління ЗСУ (вих. від 14.05.2018 року №1041) документи військовослужбовців Рівненського гарнізону, в т.ч. підполковника запасу ОСОБА_1 , для розгляду на комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах ЗСУ.

Згідно повідомлення заступника начальника Головного управління головного інженера Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України від 12.09.2018 року №303/4/1932, вищезазначений запит залишено без розгляду.

Рішенням об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , КЕВ м. Рівне від 06 листопада 2018 року, ОСОБА_1 було відмовлено у наданні житлового приміщення для постійного проживання шляхом виключення із числа службових квартири за адресою АДРЕСА_2 у зв`язку із ненадання заявником необхідного комплекту документів, які б дозволили провести аналіз наявності або відсутності житлової площі та повторно повернутися до розгляду даного питання після надання заявником відповідного комплекту документів згідно чинного законодавства.

Вважаючи ці дії відповідачів такими, що порушують його гарантовані законом права, позивач і звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст. 21 Конституції України, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

У відповідності до ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Відповідно до Закону України «Про Збройні Сили України», держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців, резервістів, які виконують обов`язки служби у військовому резерві, та військовозобов`язаних, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, членів їх сімей, працівників Збройних Сил України, а також членів сімей військовослужбовців, резервістів та військовозобов`язаних, які загинули (померли), пропали безвісти, стали особами з інвалідністю під час виконання службових обов`язків або постраждали у полоні в ході бойових дій (війни), в умовах надзвичайного стану чи під час виконання службових обов`язків за межами України в порядку військового співробітництва або у складі національного контингенту чи національного персоналу у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки. Соціальний і правовий захист військовослужбовців, резервістів, які виконують обов`язки служби у військовому резерві, військовозобов`язаних, призваних на навчальні (або перевірочні) і спеціальні збори, та членів їх сімей здійснюється відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та інших нормативно-правових актів.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

Частиною 8 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, у разі звільнення з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, а також звільнені з військової служби особи, які стали особами з інвалідністю I чи II групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, мають право на безплатне одержання у приватну власність жилого приміщення, яке вони займають у будинках державного житлового фонду.

У відповідності до ч.9 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Згідно пунктів 2, 3 та 11 «Порядку забезпечення військовослужбовців і членів їх сімей житловими приміщеннями» затвердженим постановою КМУ від 03.08.2006 року, р. № 1081, військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються службовими приміщеннями, що відповідають вимогам житлового законодавства. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей для постійного проживання провадиться шляхом надання новозбудованого житла виключених з числа службових, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла. Житлове приміщення виключається з числа службового, якщо відпала потреба в його використанні, а також якщо в установленому порядку його виключено з числа житлових приміщень. Виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу.

Відповідно п.6 Положення про порядок надання службових житлових приміщень і користування ними в УСРР, затвердженого постановою РМ УРСР від 04.02.1988 року № 37, жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Згідно п.1.3 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України №737 від 30.11.2011 року, забезпечення жилими приміщеннями здійснюється шляхом: надання службових жилих приміщень військовослужбовцям; надання для постійного проживання один раз протягом усього часу проходження військової служби жилого приміщення новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, які перебувають на квартирному обліку за останнім місцем проходження військової служби; надання за згодою військовослужбовця кредиту або грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення; участі військовослужбовців та членів їх сімей у державних цільових програмах забезпечення громадян доступним житлом відповідно до законодавства (за їх бажанням); надання жилої площі у гуртожитках курсантам і військовослужбовцям та працівникам ЗС України; надання місць у спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі; оренди жилого приміщення військовослужбовцям офіцерського складу.

Згідно п.1.4 цієї Інструкції військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Відповідно до п.3.5 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України №737 від 30.11.2011 року, для включення (виключення) квартир до (із) числа службових на підставі наказу начальника гарнізону про визначення кількості службових жилих приміщень та жилих приміщень для постійного проживання в гарнізоні начальником гарнізону за погодженням з КЕВ (КЕЧ) району направляються листи до сільських, селищних, міських, районних у місті (у разі їх створення) рад (відповідних державних адміністрацій) про включення (виключення) квартири до (із) числа службових. До листа щодо виключення квартир із числа службових обов`язково додається відповідний протокол засідання Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах ЗС України.

Для виключення квартири з числа службових військовослужбовець чи особа, звільнена у запас (відставку), подає начальнику КЕВ (КЕЧ) району рапорт (заяву), підписаний (підписану) всіма повнолітніми членами сім`ї.

Обов`язковою умовою для виключення квартир з числа службових є перебування військовослужбовців і осіб, звільнених у запас або відставку, на квартирному обліку в ЗС України і відповідність займаного житла нормам законодавства, встановленим для даного населеного пункту, що буде підставою для зняття сім`ї військовослужбовця з квартирного обліку.

Підготовка документів для розгляду на Комісії з контролю за розподілом жилого приміщення у гарнізонах Збройних Сил України питання виключення квартири з числа службових та надання її військовослужбовцю для постійного проживання здійснюється відповідно до вимог розділу IV цієї Інструкції.

Відповідно до 4.4 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України №737 від 30.11.2011 року, військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання за рішенням КЕВ (КЕЧ) району, погодженим з гарнізонною житловою комісією.

Список розподілу жилої площі для постійного проживання (додаток 20) розробляється КЕВ (КЕЧ) району відповідно до загальної та пільгових черг гарнізону.

Після прийняття рішення гарнізонною житловою комісією щодо розподілу житла для постійного проживання Список розподілу постійного житла направляється КЕВ (КЕЧ) району разом з копією завіреного у встановленому порядку відповідного протоколу засідання гарнізонної житлової комісії до Служби правопорядку для перевірки.

Разом зі Списком розподілу постійного жилого приміщення надаються перші примірники облікових справ, списки військовослужбовців, яких прийнято на облік у гарнізоні, списки осіб, які користуються правом першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, копії наказів начальника гарнізону, виданих у порядку, визначеному в пункті 1.8 розділу І цієї Інструкції, копії рішень заступника Міністра оборони України, копії протоколів засідань житлової комісії гарнізону. Строк перевірки не може перевищувати п`яти робочих днів. Про результати перевірки письмово повідомляється начальник гарнізону та КЕВ (КЕЧ) району.

Після проведення перевірки та за відсутності зауважень Служби правопорядку Список розподілу постійного житла затверджується начальником гарнізону.

Після затвердження (погодження) Список розподілу постійного житла разом з першими примірниками облікових справ (додаток 7) подається керівником КЕВ (КЕЧ) району на перевірку до ГКЕУ ЗС України.

У разі непогодження ГКЕУ ЗС України пропозицій про надання військовослужбовцю постійного жилого приміщення начальник КЕВ (КЕЧ) району після отримання письмового повідомлення про відмову від ГКЕУ ЗС України повинен переглянути пропозиції та надати іншу кандидатуру для затвердження її у встановленому порядку або письмове обґрунтування попереднього рішення.

Після перевірки ГКЕУ ЗС України Список розподілу постійного житла розглядається Комісією з контролю за розподілом житла у гарнізонах ЗС України. Список розподілу постійного жилого приміщення в гарнізоні міста Києва перед розглядом Комісією з контролю за розподілом жилого приміщення в гарнізонах ЗС України перевіряється юридичною службою МО України на відповідність вимогам законодавства.

Рішення (пропозиції) Комісії з контролю за розподілом житла у гарнізонах ЗС України є остаточними для розгляду керівником квартирно-експлуатаційного органу, головою гарнізонної житлової комісії та начальником гарнізону.

Список розподілу постійного житла, погоджений Комісією з контролю за розподілом житла у гарнізонах ЗС України, повертається ГКЕУ ЗС України разом із завіреною копією протоколу засідання Комісії з контролю за розподілом житла у гарнізонах ЗС України до гарнізону.

Згідно п.10 розділу VII Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України №380 від 30.07.2018 року, яка набрала чинності 16 жовтня 2019 року, військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу. Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком.

Аналізуючи встановлені обставини справи та норми закону, які їх регулюють, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 як військовослужбовець, який має вислугу на військовій службі 20 років і більше та звільнений з військової служби за станом здоров`я,і такий, що перебуває на квартирному обліку, має право на безоплатне одержання у приватну власність жилого приміщення, яке він займає у будинку державного житлового фонду на одержання за останнім місцем проходження військової служби для постійного проживання один раз протягом усього часу проходження військової служби жилого приміщення, виключеного з числа службового.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Доводи апеляційної скарги про неправомірність висновку місцевого суду щодо зобов`язання об`єднаної житлової комісії повторно розглянути заяву позивача, яка вже була розглянута на момент звернення до суду з цим позовом, суд оцінює критично.

Так, 09 листопада 2017 року ОСОБА_1 , із дотриманням вимог п.3.5 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України №737 від 30.11.2011 року, подав підписану всіма повнолітніми членами сім`ї заяву до голови житлової комісії Рівненського гарнізону та начальника КЕВ м. Рівне про виключення з числа службових квартири за адресою АДРЕСА_2 .

Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України листом від 12.09.2018 року за №303/4/1932 документи щодо надання дозволу для знаття статусу службової квартири ОСОБА_1 повернуло без розгляду.

06.11.2018 року рішенням об`єднаної житлової комісії в особі військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , військової частини НОМЕР_4 , Квартирно-експлуатаційного відділу АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 було відмовлено у наданні дозволу на виключення квартири із службового житла.

Оскільки саме на відповідачів закон покладає обов`язок забезпечити належний розгляд заяви, підготувати документи (клопотання) та прийняти рішення про виключення квартири позивача з числа службових, дії об`єднаної житлової комісії в особі військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , військової частини НОМЕР_4 , Квартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне, 111 РАСт, Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України, щодо відмови, та неприйнятті рішень відносно підполковника запасу ОСОБА_1 про виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службових є протиправними.

Крім того, суд звертає увагу, на те що лише 02.02.2021 року об`єднана житлова комісія в особі військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , військової частини НОМЕР_4 , Квартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне, 111 РАСт прийняла рішення скасувати пункт ІV рішення цієї ж об`єднаної житлової комісії оформлене протоколом від 06.11.2018 року №2 в частині відмови ОСОБА_1 у погодженні заяви від 17.10.2018 року для надання житлового приміщення для постійного проживання шляхом виключення із числа службового квартири АДРЕСА_1 та надати ОСОБА_1 право на виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службових та надали її ОСОБА_1 у постійне користування, із зняттям з квартирного обліку.

Рішення об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , військової частини НОМЕР_4 , Квартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне, 111 РАСт затверджено 02.02.2021 року, №56 витяг з наказу Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

У відповідності до ст.1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Стаття15 Закону України «Про звернення громадян» зобов`язує органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), об`єктивно і вчасно розглядати звернення, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Проте, всупереч вказаним нормам, КЕВ м. Рівне, до повноважень якого належить розгляд заяв, з якими звернувся ОСОБА_1 , не повідомив заявника про наслідки розгляду його заяви від 09.11.2017 року.

Покликання апелянта на те, що суд неправомірно зобов`язав до вчинення дій лише одного відповідача КЕВ м. Рівне, апеляційним судом відхиляються з тих міркувань, що саме на КЕВ м. Рівне покладено обов`язок розгляду заяв, із якими звернувся позивач, у строки і в порядку, визначеними як загальними нормативними актами, зокрема, Законом України «Про звернення громадян», так і спеціальними, що регулюють порядок розгляду заяв військовослужбовців. Крім того, позивачем не обґрунтовано належними і достовірними доказами, якими саме діями кожен з відповідачів, окрім КЕВ м. Рівне, створив перешкоди для забезпечення його та членів його сім`ї жилим приміщенням для постійного проживання.

Викладені у апеляційній скарзі твердження про невідповідність характеристики квартири АДРЕСА_1 , щодо якої мало місце звернення, в частині кількості кімнат та площі не можуть слугувати підставою для скасування законного і обґрунтованого рішення суду.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №182939394 від 30 вересня 2019 року, квартира за адресою АДРЕСА_2 є двокімнатною, загальна площа 86,6 кв.м., житлова площа 60 кв.м. Власником квартири є держава Україна в особі Міністерства оборони України на підставі свідоцтва про право власності номер НОМЕР_6 , виданого 24.12.2015 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно Рівненського міського управління юстиції Рівненської області Панасюк В.О.

Відповідно до листа КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» №475 від 04.12.2019 року, при виготовленні технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , на підставі замовлення №2528 від 25 жовтня 2017 року, колишнім працівником КП «РМБТІ» ОСОБА_3 було допущено помилку у даті виготовлення технічного паспорта, а саме з 01 серпня 2017 року на 26 жовтня 2017 року.

Як вбачається з Державного реєстру майнових прав на нерухоме майно, квартира за адресою: АДРЕСА_2 має загальну площу 86,6 кв.м, власником квартири є держава Україна в особі Міністерства оборони України на підставі свідоцтва про право власності номер НОМЕР_6 , виданого 24.12.2015 року. Саме такі дані мають врахувати відповідачі при оформлені документів та поданні клопотання про виключення квартири із числа службових.

Питання про законність здійсненого позивачем перепланування зазначеної квартири, про яке зазначає апелянт, не є предметом цього спору. Предмет позову це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 просив суд про визнання дій, бездіяльності відповідачів незаконними, про зобов`язання їх вчинити дії, скасувати рішення та припинити дії, які порушують його права, а тому дослідження обставин перепланування спірної квартири не є правовою вимогою у цьому спорі та не досліджується судом в межах даного провадження.

Покликання апелянта на абсурдність та нелогічність зазначення у резолютивній частині оскаржуваного рішення суду першої інстанції про визнання незаконними дій об`єднаної житлової комісії щодо відмови у «неприйнятті рішень» для виключення квартири з числа службових, оскільки житлова комісія могла відмовити позивачу лише у прийнятті, а не у неприйнятті відповідних рішень, судом відхиляються з тих підстав, що в даному випадку має місце описка, яка виправлена ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 27 серпня 2021 року.

Оцінюючи наведені обставини в сукупності з нормами закону, якими вони врегульовані, апеляційний суд приходить до висновку про те, квартирно-експлуатаційний відділ м. Рівне порушує конституційні права позивача на житло та гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», діями, які полягають у неподанні клопотання за заявою військовослужбовця про розгляд питання щодо виключення житла з числа службового разом з клопотанням начальника гарнізону та командира військової частини до виконавчого комітету Рівненської міської ради. Внаслідок бездіяльності відповідача позивач фактично позбавлений можливості реалізувати свої права на житло, що є порушенням житлових прав у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою, в свою чергу, закріплено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки фактично дублюють обґрунтування позовної заяви, зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 вересня 2021 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Гордійчук С. О.

Хилевич С. В.