Постанова

Іменем України

30 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 761/26633/17

провадження № 61-19475св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,

учасники справи:

заявник - Публічне акціонерне товариство «Енергомашспецсталь»,

заінтересована особа - Thуssenkrupp Materials Trading ЕМЕА GmbH (Тіссенкрупп Матеріалз Трейдінг ЕМЕА ГмбХ), првонастуником якої є Thуssenkrupp Materials Trading GmbH (Тіссенкрупп Матеріалз Трейдінг ГмбХ),

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за заявою Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промислові палаті України, заінтересована особа - Thyssenkrupp Materials Traiding EMEA GmbH за заявою компанії Thyssenkrupp Materials Traiding ЕМЕА GmbH про заміну заінтересованої особи на його правонаступника

за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 02 липня 2020 року у складі судді Осаулова А. А. та постанову Київського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року у складі колегії суддів: Рейнарт І. М., Кирилюк Г. М., Семенюк Т. А.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У липні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Енергомашспецсталь» (далі - ПАТ «Енергомашспецсталь») звернулось до суду із заявою про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 15 березня 2017 року у справі АС № 428u/2016.

У лютому 2020 року компанія Thyssenkrupp Materials Traiding ЕМЕА GmbH звернулася до суду із заявою про заміну заінтересованої особи її правонаступником - Thyssenkrupp Materials Traiding GmbH.

Обґрунтовуючи вимоги заяви, компанія Thyssenkrupp Materials Traiding ЕМЕА GmbH зазначила, що згідно з витягом з комерційного реєстру «Б» місцевого суду у місті Ессен (Німеччина) щодо компанії з реєстраційним номером HRB 22761 під номером 39 міститься запис про те, що 14 березня 2018 року на зборах акціонерів було вирішено змінити назву компанії, її мету та внести зміни до її статуту; компанія є юридичною особою - правонаступником згідно з договором про злиття від 14 березня 2018 року та рішеннями про затвердження, прийнятими на зборах акціонерів компанії від 14 березня 2018 року та на зборах акціонерів юридичної особи правонаступника від 14 березня 2018 року, утвореною в результаті об`єднання з Thyssenkrupp Raw Materials GmbH, яка знаходиться у місті Ессен (місцевий суд у міст Ессен HRB 6823).

Зазначене свідчить про те, що після злиття Thyssenkrupp Raw Materials GmbH з Thyssenkrupp Materials Traiding ЕМЕА GmbH компанія набула прав як правонаступник Thyssenkrupp Raw Materials GmbH та була перейменована у Thyssenkrupp Materials Traiding GmbH. Ця обставина також підтверджується відомостями, зазначеними у витягу з комерційного реєстру «Б» місцевого суду місті Ессен від 15 лютого 2019 року.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Шевченківський районний суд міста Києва ухвалою від 02 липня 2020 року заяву задовольнив. Замінив заінтересовану особу на її правонаступника - компанію Thyssenkrupp Materials Traiding GmbH.

Суд першої інстанції мотивував ухвалу тим, що відбулося злиття заінтересованої особи у цій справі з компанією Thyssenkrupp Raw Materials GmbH та подальше її перейменування, а тому заява про заміну заінтересованої особи підлягає задоволенню.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Київський апеляційний суд постановою від 08 грудня 2020 року ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 02 липня 2020 року залишив без змін.

Апеляційний суд мотивував постанову тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про заміну заінтересованої сторони її правонаступником. Також апеляційний суд виходив з безпідставності доводів апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права, який не задовольнив клопотання представника ПАТ «Енергомашспецсталь» про відкладення розгляду справи, призначеного на 02 липня 2020 року, оскільки введення на території України з 22 травня 2020 року адаптивного карантину та відновлення з 01 червня 2020 року руху міжобласного пасажирського перевезення не перешкоджало представнику боржника з`явитися у судове засідання 02 липня 2020 року. При цьому суд зазначив, що процесуальна поведінка представника ПАТ «Енергомашспецсталь» - адвоката Чумакова Д. В., який не вперше заявляв клопотання про відкладення розгляду справи, не демонструвала готовність брати участь у судовому розгляді, тому апеляційний суд вважав, що суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні клопотання представника боржника про відкладення судового засідання 02 липня 2020 року та продовжив судовий розгляд за його відсутності.

Короткий зміст касаційної скарги та її узагальнені аргументи, позиції інших учасників справи

У грудні 2020 року ПАТ «Енергомашспецсталь» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просило скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 02 липня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви про заміну заінтересованої особи.

Касаційна скарга мотивована неврахуванням судами того, що представник ПАТ «Енергомашспецсталь» подав до місцевого суду клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на неможливість прибути у судове засідання у зв`язку із запровадження на території України карантину, спричиненого короновірусом COVID-19, та зазначив про необхідність надання особистих пояснень. Однак суд безпідставно відхилив це клопотання, чим порушив права, передбачені пунктом 3 частини першої статті 43 ЦПК України, та принцип змагальності сторін, встановлений статтею 12 ЦПК України. Крім того, всупереч частині дев`ятій статті 83 ЦПК України копії доказів, які додані до заяви про заміну заінтересованої особи, не були направлені стягувачем на адресу боржника, тому суд першої інстанції не мав правових підстав для їх прийняття та задоволення заяви.

У жовтні 2020 року представник Thуssenkrupp Materials Trading GmbH подав відзив

на касаційну скаргу, в якому просив відмовити в її задоволенні, а оскаржувані судові рішення залишити без змін, посилаючись на те, що вони є законними і обґрунтованими. Доводи, наведені в касаційній скарзі, не відповідають дійсним обставинам справи, не ґрунтуються на вимогах закону, не спростовують доведені обставини і не обґрунтовують порушення судами норм процесуального права, які б давали підстави для скасування оскаржуваних судових рішень.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 30 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

14 січня 2021 року справа № 761/26633/17 надійшла до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи

Суди встановили, що у липні 2017 року ПАТ «Енергомашспецсталь» звернулось до суду із заявою про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 15 березня 2017 року у справі АС № 428u/2016.

У лютому 2020 року компанія Thyssenkrupp Materials Traiding ЕМЕА GmbH звернулася до суду із заявою про заміну заінтересованої особи її правонаступником - Thyssenkrupp Materials Traiding GmbH.

Із нотаріально засвідченої копії апостильованого витягу з комерційного реєстру «Б» місцевого суду у місті Ессен щодо компанії з реєстраційним номером HRB 22761 встановлено, що під номером 39 міститься запис про те, що 14 березня 2018 року на зборах акціонерів було вирішено змінити назву компанії, мету та внести зміни до її статуту; компанія є юридичною особою - правонаступником, відповідно до договору про злиття від 14 березня 2018 року та рішень про затвердження, прийнятих на зборах акціонерів компанії від 14 березня 2018 року та акціонерів юридичної особи - правонаступника від 14 березня 2018 року, утвореною внаслідок об`єднання з Thyssenkrupp Raw Materials GmbH, яка знаходиться у місті Ессен (місцевий суд у місті Ессен HRB 6823).

У пункті 43 витягу з комерційного реєстру «Б» місцевого суду місті Ессен від 15 лютого 2019 року щодо компанії з реєстраційним номером HRB 22761 зазначена назва компанії Thyssenkrupp Materials Traiding GmbH.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, перевіривши правильність застосування судами норм права в межах касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права

Відповідно до статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Процесуальне правонаступництво у розумінні статті 55 ЦПК України допускається

на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Правонаступництво - це перехід суб`єктивного права (а у широкому розумінні - також і юридичного обов`язку) від однієї особи до іншої (правонаступника).

Правонаступництво юридичної особи має місце у випадку її припинення шляхом реорганізації: злиття, приєднання, поділу, перетворення (частина перша статті 104 ЦК України). У такому разі відбувається одночасне правонаступництво (передання) прав і обов`язків юридичної особи або, іншими словами, одночасне правонаступництво щодо майна, прав і обов`язків юридичної особи (частина друга статті 107 ЦК України). Тому правонаступництво юридичної особи, так само як і спадкове правонаступництво (стаття 1216 ЦК України), завжди є універсальним, тобто передбачає одночасний перехід до правонаступника за передавальним актом або розподільчим балансом (частина перша статті 104, статті 106109 ЦК України) прав і обов`язків юридичної особи, яка припиняється шляхом реорганізації.

Внаслідок певної дії чи події сторону у зобов`язанні можна замінити на іншу особу, яка є її правонаступником, або стосовно лише цивільних прав (обов`язків), або одночасно щодо цивільних прав і обов`язків. Іншими словами, заміна сторони у зобов`язанні може бути наслідком або сингулярного правонаступництва (зокрема, на підставах договорів купівлі-продажу (частина третя статті 656 ЦК України), дарування (частина друга статті 718 ЦК України), факторингу (глава 73 ЦК України)), або універсального правонаступництва (у випадку реорганізації юридичної особи (частина перша статті 104 ЦК України) чи спадкування (стаття 1216 ЦК України)).

Для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною чи третьою особою у судовому процесі, необхідне встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні. В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи необхідно визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах.

Відповідно до частини першої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Установивши, що після злиття компаній Thyssenkrupp Raw Materials GmbH з Thyssenkrupp Materials Traiding ЕМЕА GmbH заінтересована особа у цій справі набула прав як правонаступник Thyssenkrupp Raw Materials GmbH та була перейменована у Thyssenkrupp Materials Traiding GmbH, суди дійшли правильного висновку про задоволення заяви про заміну заінтересованої особи її правонаступником - Thyssenkrupp Materials Traiding GmbH.

Доводи касаційної скарги цих висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.

Посилання в касаційній скарзі на те, що суд безпідставно відхилив клопотання ПАТ «Енергомашспецсталь» про відкладення розгляду справи, в якому представник посилався на неможливість прибути у судове засідання у зв`язку із запровадження на території України карантину, спричиненого короновірусом COVID-19, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Згідно зі статтями 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Відповідно до частини першої, пунктів 12 частини другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Згідно з частиною четвертою статті 212 ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» або Державною судовою адміністрацією України.

Ураховуючи наведене, ПАТ «Енергомашспецсталь» не було позбавлене можливості вжити заходів для забезпечення участі представника в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із застосуванням власних технічних засобів, однак таким правом не скористалося.

Згідно з частиною першою статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Також відповідно до пункту 5 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з такої підстави, якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Суд не визнавав явку представника ПАТ «Енергомашспецсталь» обов`язковою для надання особистих пояснень, а тому аргументи скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Відповідно до статті 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення

визначені у статті 183 ЦПК України, якою не встановлений обов`язок направлення заявником копії клопотання та доданих до нього документів іншим учасникам справи, зокрема, при розгляді цієї категорії справ.

У зв`язку з цим не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги про

неврахування судами того, що копії доказів, які додані до заяви про заміну

заінтересованої особи, не були направлені стягувачем на адресу боржника.

Доводи касаційної скарги фактично зводяться до необхідності переоцінки досліджених судами доказів, які суди вважали достатніми для задоволення заяви про заміну заінтересованої сторони правонаступником, а також до необхідності переоцінки цих доказів у контексті обставин, які заявник вважає такими, що виключають можливість такої заміни, що відповідно до статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскаржувані судові рішення відповідають вимогам закону, і підстав для їх скасування немає.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 02 липня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун