Справа № 466/1907/21
У Х В А Л А

05 квітня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Львова Донченко Ю.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Львів, Каблик Олега Геннадійовича, державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 про визнання недійсними торгів з реалізації майна боржника,-

в с та н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Львів, Каблик Олега Геннадійовича, державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 в якому просить визнати недійсними електронні торги за лотом 462789, проведені 02.02.2021 року Державним підприємством «Сетам» щодо продажу 1/4 частки трикімнатної квартири, загальною площею 77,30 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, відповідно до вимог ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.п. 41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. До таких позовів відносяться позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як зазначено в п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 року, до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права власності на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Водночас, поняття «позови, що виникають з приводу нерухомого майна» (ч.1 ст. 30 ЦПК України) є ширшим, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майно), а тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно.

Виходячи з аналізу вищенаведеного, вбачається, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною умов договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Як вбачається зі змісту даної позовної заяви, позивач звертається до суду із позовом, зокрема, щодо визнання недійсними електронних торгів щодо реалізації нерухомого майна боржника, а саме: 1/4 частки трикімнатної квартири, загальною площею 77,30 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка територіально не відноситься до підсудності Шевченківського району міста Львова.

Тобто, зміст позовних вимог свідчить про наявність спору щодо майнових прав на нерухоме майно, яке знаходиться за межами Шевченківського району міста Львова.

В свою чергу, відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суддя передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, оскільки нерухоме майно розташоване поза межами підсудності Шевченківського району м. Львова, існують підстави для передачі матеріалів вказаної справи на розгляд Личаківського районному суду м.Львова, як суду, до територіальної юрисдикції (підсудності) якого належить вказаний позов, за місцезнаходження нерухомого майна.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 30, 31, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Львів, Каблик Олега Геннадійовича, державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 про визнання недійсними торгів з реалізації майна боржника- передати на розгляд до Личаківського районного суду м.Львова.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня постановлення або отримання її копії через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя: Ю. В. Донченко