Єдиний унікальний номер: 379/766/21
Провадження № 2-з/379/19/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 рокум.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Зінкін Володимир Іванович, розглянувши заяву ОСОБА_1 , особи, які можуть отримати статус учасника справи відповідача: ТОВ «Авентус Україна», третіх осіб: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

01.09.2021 ОСОБА_1 звернулася до Таращанського районного суду Київської області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить:

забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 08.07.2020 № 9624, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, та який оскаржується боржником у судовому порядку;

забезпечити позов шляхом встановлення заборони подальшого арешту коштів та майна заявника на виконання виконавчого напису від 08.07.2020 № 9624, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, та який оскаржується боржником у судовому порядку;

забезпечити позов шляхом встановлення заборони на здійснення будь-яких дій щодо виконання виконавчого напису від 08.07.2020 № 9624, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, та який оскаржується боржником у судовому порядку.

Обґрунтовуючи причини необхідності вжиття заходів для забезпечення позову зазначає, що 10.08.2020 стосовно заявника приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Романом Васильовичем відкрито виконавче провадження № 62766259 на підставі незаконного та неправомірного виконавчого надпису від 08.07.2020 № 9624, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем. В той же час, постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича від 30.06.2021 ВП № 62766259 звернено стягнення на доходи боржника. Більше того, на підставі незаконного та протиправного виконавчого напису від 08.07.2020 № 9624 постановами приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича в межах ВП № 62766259 може бути накладено арешт на грошові кошти та майно заявника. Доказом таких намірів є отримана приватним виконавцем Клименком Романом Васильовичем в рамках ВП № 62766259 «Відповідь на запит №: 105226221 від 08.06.2021 11:25 до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб - підприємців, а також рахунки, відкриті боржником - юридичною особою через свої відокремлені підрозділи».

Звертає увагу суду, що такий стан речей грубо порушує право Заявника вільно користуватись грошовими коштами, позбавляє прав споживача Фінансових послуг, лишає без коштів на прожиття, харчування, лікування, забезпечення родини, сплату комунальних послуг та ін. Отже, вважає, що є всі обґрунтовані підстави забезпечення позову шляхом скасування арешту коштів та встановлення заборони подальшого арешту коштів та майна заявника на виконання виконавчого напису від 08.07.2020 №9624, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, та який оскаржується боржником у судовому порядку.

Крім того, на виконання п. 3 ч. 1 ст.151 ЦПК України повідомляє, що обґрунтуванням необхідності забезпечення позову є ризик стягнення приватним виконавцем грошових коштів та іншого майна заявника ще до винесення рішення судом за основним позовом. Заявник переконаний, що наразі стягнення відбувається за виконавчим документом, що вчинений приватним нотаріусом незаконно та з грубим порушенням чинного законодавства України, що детально проаналізовано в цій заяві про забезпечення позову. У разі скасування виконавчого документа у судовому порядку відповідно буде закінчене виконавче провадження згідно із приписами ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Тому, на думку заявника, повернення стягненого майна позивачу обов`язково потягне значні складнощі або навіть унеможливить таку процедуру.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до ч. 12 ст. 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича ВП № 62766259 від 30.06.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід від особи, якою є: ФОП ОСОБА_1 , ЄДРПОУ/ІПН: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Отже, місцем виконання виконавчого напису є с. Володимирівка, яке до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, територіально відносилося до Таращанського району Київської області.

Слід зазначити, що відповідно до п. 3-1 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не пізніше 1 січня 2022 року".

Відтак, з урахуванням зазначених положень законодавства та встановлених обставин, заява про забезпечення позову до подання позовної заяви, підсудна Таращанському районному суду Київської області.

Згідно з п. 2, 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Зі змісту заяви про забезпечення позову та доданих до неї документів слідує, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Р.В. на виконанні перебуває виконавче провадження № 62766259 про звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , яка є боржником перед ТОВ «Авентус Україна», розмір заборгованості: 23 240,00 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову, підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа, оскільки саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому законом передбачена можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

Крім цього, у цій справі підлягає застосуванню така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 20/3560/18 слідує, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу. Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Зі змісту п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» слідує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В рішенні від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що втручання у право особи, захищене статтею 1 Першого протоколу, має бути виправданим. У цьому зв`язку Суд наголошує на необхідності підтримання «справедливої рівноваги» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи. Необхідну рівновагу не буде забезпечено, якщо відповідна особа несе «особистий і надмірний тягар» (див. рішення у справі Брумареску, § 78).

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також убезпечення від спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Враховуючи, що приватним виконавцем відкрито виконавче провадження за виконавчим написом приватного нотаріуса, а позивач має намір оскаржити такий виконавчий напис в судовому порядку шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, через те, що вважає, що такий виконавчий напис здійснено з порушенням норм чинного законодавства, існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких вона звернеться до суду.

Необхідність застосування заходів забезпечення позову випливає з фактичних обставин справи, що свідчить про наявність підстав вважати, що існує ризик подальшого стягнення та відчуження належних позивачу грошових коштів (заробітної плати, тощо), а також звернення стягнення на майно боржника, що унеможливить виконання рішення у цій справі, що в силу положень ст.ст. 149-153 ЦПК України свідчить про обґрунтованість поданої заяви про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який буде оскаржуватися боржником у судовому порядку.

Заява про забезпечення позову в достатній мірі обґрунтована необхідністю забезпечення позову, ОСОБА_1 викладено свої доводи щодо можливості настання несприятливих наслідків у разі невжиття таких заходів, а зазначені нею підстави та вид забезпечення позову є співмірними з майбутніми позовними вимогами, що свідчить про вірно обраний вид забезпечення позову, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

У заяві про забезпечення позову вказано та обґрунтовано причини необхідності забезпечення позову, як це передбачено положеннями ст. 151 ЦПК України.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог.

Окремо суд зазначає, що вимоги ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом встановлення заборони подальшого арешту коштів та майна, а також шляхом встановлення заборони на здійснення будь-яких дій щодо виконавчого напису, задоволенню не підлягають через відсутність взаємозв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог, а також необґрунтованістю правових підстав для застосування саме таких заходів забезпечення позову.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 1 3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Проте, враховуючи майбутній предмет позову та захід забезпечення позову, відсутність підстав щодо існування розміру збитків, яких може зазнати майбутній відповідач у зв`язку з забезпеченням позову, суд доходить висновку про відсутність підстав для зустрічного забезпечення позову.

Суд роз`яснює, що згідно з вимогами ч. 6 ст. 154 ЦПК України учасники провадження мають право подати клопотання про зустрічне забезпечення після застосування судом заходів забезпечення позову, яке вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Суд також акцентує увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом, з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно з ч. 13 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі:

1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу;

2) повернення позовної заяви;

3) відмови у відкритті провадження у справі.

Отже, враховуючи майбутній предмет позову щодо визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що ОСОБА_1 обрано частково правильний та допустимий спосіб забезпечення позову, який є взаємопов`язаний з позовними вимогами, а тому заява підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149-153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , особи, які можуть отримати статус учасника справи відповідача: ТОВ «Авентус Україна», третіх осіб: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити частково.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 9624, вчиненого 08.07.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, яким стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Авентус Україна» заборгованість в розмірі 23 240,00 грн.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років із наступного дня після набрання нею законної сили.

Суд роз`яснює, що відповідно до ч. 4 ст. 157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Інформація про осіб, які можуть отримати статус учасника справи:

позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ТОВ «Авентус Україна», , місцезнаходження: 03062, м. Київ, проспект Перемоги, 90-А;

третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, юридична адреса: 10008, м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, 35;

третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, юридична адреса: 02094, м. Київ, вул. Поправки Юрія, 6 офіс 31.

Ухвалу суду складено та підписано 01.09.2021.

СуддяВ. І. Зінкін