Ухвала

19 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 520/10483/16

провадження № 61-5625ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 червня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання розписок недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року до Верховного Суду надійшла зазначена касаційна скарга, яка подана в строк та відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першою статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначають неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права без урахування висновків щодо застосування статей 1046, 1047 ЦК України у подібних правовідносинах, викладених в постановах Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14, від 24 лютого 2016 року у справі № 6-50цс16; висновку щодо застосування статті 629 ЦК України у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17, постановах Верховного Суду України: від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15 та від 18 січня у справі № 6-2789цс16; висновку щодо доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17; висновку щодо визнання правочину фіктивним у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-1873цс16.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

У касаційній скарзі викладено клопотання про зупинення виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 червня 2020 року до закінчення касаційного провадження.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Наведені у клопотанні доводи про те, що примусове виконання рішення про стягнення надмірно великих грошових сум із пенсії призведе до тяжкого матеріального становища відповідачів, виконання рішення суду у разі задоволення касаційної скарги унеможливить поворот виконання рішення, дають підстави для зупинення виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 червня 2020 року.

Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати з Київського районного суду м. Одеси справу № 520/10483/16 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання розписок недійсними.

Зупинити виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 червня 2020 року до закінчення касаційного провадження.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз'яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у двадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

В. А. Стрільчук

І. М. Фаловська