Справа № 353/199/20
Провадження № 22-ц/4808/542/21
Головуючий у 1 інстанції Лущак Н. І.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Фединяка В.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Івано-Франківської міської ради, орган опіки та піклування Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Лущак Н.І. 22 січня 2021 року у м. Тлумач Івано-Франківської області, повний текст якого складено 28 січня 2021 року,

в с т а н о в и в :

У березні 2020 року ОСОБА_1 подано позов до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , орган опіки та піклування Івано-Франківської міської ради, орган опіки та піклування Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області про звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з нього стягнуто на користь відповідачки, на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі. Відповідачка створила нову сім`ю, змінила прізвище та переїхала проживати в с. Остриня Тлумацького району Івано-Франківської області. В матеріалах виконавчого провадження за вказаним рішенням суду визначено стягувачем ОСОБА_5 , яка проживає у АДРЕСА_1 . У зв`язку з тим, що відповідачка не проживає за вказаною адресою і не надала до ВДВС своєї нової адреси, не мав можливості сплачувати аліменти, через що утворилась заборгованість, яку державним виконавцем Рогатинського ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області визначено в розмірі 98 313 грн. Окрім того, рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 23.04.2015 року (справа №353/258/15) відповідачку ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_6 . Цим же рішенням суду призначено опікуна, проте не вирішено питання стягнення аліментів. Він у добровільному порядку неодноразово надавав кошти на утримання дитини опікуну, купував дочці подарунки, спілкується з дочкою, опікуном також не заявлено будь-яких претензій майнового характеру. На даний час у нього є інша сім`я, на його утриманні троє неповнолітніх дітей, один з яких - ОСОБА_7 , спільний з відповідачкою син, тому визначений постановою державного виконавця відсоток в розмірі 70% від всіх видів доходів ставить його сім`ю у незадовільне матеріальне становище. Відповідачка не вправі одержувати аліменти, оскільки сама мала б сплачувати їх опікуну. Просив звільнити його від сплати заборгованості за аліментами згідно рішення суду від 17.05.2012 року в справі № 2-0907/3040/2012 (а.с.1-3).

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 30.06.2020 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування Івано-Франківської міської ради (а.с.73-74).

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 30.08.2020 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області (а.с.90-91).

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 15.09.2020 року змінено процесуальний статус третьої особи, яка не заявляє саомстійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 та залучено її до участі у справі в якості співвідповідача (а.с.112).

Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 22 січня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Івано-Франківської міської ради, орган опіки та піклування Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області про звільнення від сплати заборгованості за аліментами - відмовлено (а.с.190-193).

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Зазначає, що він, як батько, незважаючи на позбавлення батьківських прав, зустрічається з дитиною, бере участь в її утриманні. Відповідачка до недавнього часу була безпідставно стягувачем аліментів, хоча ще в 2015 році її позбавлено батьківських прав. Про дану обставину йому стало відомо тільки на початку 2020 року.

На думку апелянта, судом з власної ініціативи помилково залучено до участі в справі органи опіки та піклування Тлумацької РДА та Івано-Франківської міської ради, при тому не залучено департамент соціальної політики Івано-Франківської міської ради, хоча рішення суду впливає на законні права та інтереси департаменту, та як опікуну дитини ОСОБА_3 виплачується державна допомога на утримання його дочки ОСОБА_7 , і розмір такої допомоги в разі отримання аліментів зменшується на розмір таких аліментів.

Вказує, що судом не досліджувалася та обставина, що за весь період з часу встановлення опіки над дитиною, ОСОБА_3 отримувала таку допомогу в повному обсязі, без врахування аліментів, хоча аліменти були стягнуті з нього рішенням суду ще 23.04.2012 року. Проте, сама відповідачка звернулася до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження лише під час розгляду даної справи судом і ухвалою Івано-Франківського міського суду від 01.12.2020 року стягувачем аліментів визнано ОСОБА_3 .

Також судом не враховано визнані в судовому засіданні відповідачкою ОСОБА_3 обставини, що він за можливості надавав дитині матеріальну допомогу у вигляді подарунків, зустрічався з нею, відвідував разом з дитиною розважальні заклади тощо. Судом помилково вказано у рішенні, що позивач не сплачував аліменти з 2014 року, з часу відкриття виконавчого провадження, оскільки відповідачка визнала той факт, що після ухвалення рішення суду про позбавлення його батьківських прав ним було сплачено 5000 грн на погашення заборгованості по аліментах.

За наведених підстав просить скасувати рішення суду (а.с.201-203).

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу сторони не скористалась, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

За змістом ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає її необґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_8 є батьками малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується повторним свідоцтва про народження (а.с. 7).

Згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 23.04.2012 року, яке набрало законної сили 04.05.2012 року, стягунуто з ОСОБА_1 аліменти в користь ОСОБА_8 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердому грошовому розмірі по 500 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів розпочато з 07.11.2011 року (інформація з Єдиного державного реєстру судових рішень).

На виконання даного рішення 17.05.2012 року Івано-Франківським міським судом видано виконавчий лист, який звернуто до виконання (а.с. 65, 67).

Мати дитини ОСОБА_8 06.08.2013 року уклала шлюб з ОСОБА_9 та після державної реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище " ОСОБА_10 » (а.с. 180).

10.07.2014 року головним державним виконавцем ВДВС Рогатинського районного управління юстиції Качмар В.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №44083943 з примусового виконання означеного виконавчого листа (а.с. 68).

10.12.2019 року головним державним виконавцем Рогатинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Кривенем І.С. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №44083943, відповідно до якої звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , який отримує дохід у ОСОБА_11 , в розмірі 70% до виплати загальної суми боргу 98313,40 грн (а.с. 4).

Відповідно до довідки про доходи № 20103/03 від 03.03.2020 року, виданої фізичною особою-підприємцем ОСОБА_11 , ОСОБА_1 працює у фізичної особи-підприємця ОСОБА_11 комплектувальником та його дохід за період з 01.09.2019 року по 29 лютого 2020 року без врахування аліментів становить 27 600 грн (а.с. 6).

Згідно копії свідоцтва про шлюб (а.с. 9), 26.11.2013 року ОСОБА_1 уклав шлюб із ОСОБА_12 та ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8).

Відповідно до розрахунку головного державного виконавця Рогатинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківькій області Кривеня І.С., здійсненого згідно виконавчого листа № 2/0907/3040/12 від 17.05.2012 року, виданого Івано-Франківським міським судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів заборгованість по аліментах позивача станом на 01.12.2019 року становить 61 445,80 грн. Сума коштів, сплачених боржником/стягнутих виконавцем станом на 01.12.2019 року відсутня (а.с. 69).

Згідно повідомлення головного державного виконавця Рогатинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кривеня І.С., державним виконавцем двічі направлялися вимоги від 26.03.2020 року по 20.05.2020 року на адресу стягувача ( ОСОБА_5 ) для надання довідки з банківської установи про наявність відкритого рахунку для перерахування аліментів. За період стягнення із заробітної плати боржника ОСОБА_1 з 10.12.2012 року по 22.06.2020 року стягнуто кошти в розмірі 16 313,33 грн, які знаходяться на депозитному рахунку Рогатинського РВ ДВС Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (а.с. 66).

Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 23.04.2015 року позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлено опіку над малолітньою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначено її опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровану по АДРЕСА_1 (а.с. 181).

Відповідно до довідок департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 14/45.41-15/1771 від 18.12.2020 року та № 14/45.41-15/92 від 21.01.2021 року, ОСОБА_3 перебуває на обліку в департаменті соціальної політики та отримує допомогу на дитину, над якою встановлено опіку (підопічна ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 13.01.2020 року, допомога, призначена на період з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року в розмірі 5545 грн щомісячно, з 01.07.2020 року по 31.12.2020 року в розмірі 5795 грн щомісячно. Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 04.01.2021 року, допомога призначена на період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року в розмірі 5987,50 грн щомісячно (а.с. 170, 171; 187, 188).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з положень частини 2 статті 197 СК України, встановивши що позивачу визначений обов`язок слачувати аліменти на утримання дитини, який він не виконує, дійшов висновку, що позивачем не представлено доказів, які б давали підстави для звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

Колегія суддів погоджується із такими висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з частиною другою статті 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Аналіз зазначеної правової норми дає підстави для висновку про те, що платник аліментів за рішення суду може бути звільнений від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе що вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може за передбачених статтею 197 СК України умов повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частиною восьмою Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У справі, що переглядається, судом безспірно встановлено, що позивач має заборгованість зі сплати аліментів. При цьому ОСОБА_1 не заперечує свого обов`язку брати участь в утриманні дитини, проте посилається на тяжке матеріальне становище та те, що він створив іншу сім`ю, та має на утриманні троє неповнолітніх дітей, однак жодних доказів, які б могли підтвердити дані обставини, не надав.

Відхиляючи доводи апелянта, колегія суддів апеляційного суду зауважує, що тимчасове нестабільне фінансове та матеріальне забезпечення відповідача не є іншою істотною обставиною, яка може бути підставою для звільнення його від сплати заборгованості по аліментах.

Суд першої інстанції вірно прийняв до уваги, що позивач є працездатною особою, має задовільний стан здоров`я, що дає йому можливість матеріально утримувати дитину.

Позивачем на надано доказів на підтвердження того, що ним направлялися кошти на утримання дитини (аліменти згідно рішення суду) особі, з якою дитина проживає.

Призначення опікуну державної соціальної допомоги також не є обставиною, яка б надавала підстави для звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

Суд не приймає до уваги доводи апелянта про те, що у добровільному порядку неодноразово ним надавалися кошти на утримання дитини опікуну ОСОБА_3 та він купував дочці подарунки, оскільки належних та допустимих доказів суду також не представлено. Крім того, у разі наявності таких доказів і визнання цих обставин опікуном дитини, це питання може бути врегульовано сторонами під час виконавчого провадження у спосіб подання відповідних доказів державному виконавцю із заявою про перерахунок заборгованості.

Разом із тим апеляційний суд констатує, що наведені позивачем обставини, а саме: тяжке матеріальне становище, наявність на утриманні апелянта інших дітей, можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів, однак не є обставинами, що мають істотне значення для звільнення від заборгованості по аліментам в розумінні частини другої статті 197 СК України.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом розгляду суду та додаткового правового аналізу не потребують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, а зводяться до незгоди апелянта із висновками суду, а також спростовуються встановленими вище обставинами справи.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів вірно встановив, що ОСОБА_1 не надав суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження наявності передбачених частиною другою статті 197 СК України обставин, що мають істотне значення та могли б слугувати підставою для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами та дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, відповідністю висновків суду обставинам справи, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 22 січня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: І.О. Максюта

Л.В.Василишин

В.Д. Фединяк

Повний текст постанови складено 28 квітня 2021 року.