Головуючий у суді першої інстанції: Осаулов А.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
УХВАЛА

30 серпня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Боровського Тараса Миколайовича, поданою в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2020 року, постановлену у складі судді Осаулова А.А., у цивільній справі № 761/42148/20 за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення коштів,-

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення коштів передано для розгляду за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, 24 травня 2021 року адвокат Боровський Т.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від27 липня 2021 року визнано визначені представником ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження неповажними, залишено апеляційну скаргу адвоката Боровського Т.М., подану в інтересах ОСОБА_1 , без руху з наданням десятиденного строку з дня отримання вказаної ухвали для зазначення інших підстав для поновлення строків та надання доказів на підтвердження поважності причин пропуску строків на апеляційне оскарження.

02 серпня 2021 року ОСОБА_1 особисто отримала копію ухвали Київського апеляційного суду від 14 липня 2021 року.

На виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 27 липня 2021 року, адвокат Боровський Т.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , 08 серпня 2021 року подав до суду додаткові пояснення до клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2020 року. В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначив, що копію оскаржуваної ухвали суду ОСОБА_1 не отримувала. Звертав увагу на те, що відповідно до положень ст. ст. 354, 272 ЦПК України направлення копії процесуального документа шляхом надіслання листа електронною поштою не може вважатьсь таким, що здійснене належним чином.

Проте, визначені адвокатом Боровським Т.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2020 року не є поважними.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2020 року постановлена за відсутності учасників справи.

Відповідно до роздруківки інформаційного листа, розміщеного на офіційному сайті Шевченківського районного суду м. Києва, учасників розгляду справ всіх категорій повідомлено про припинення направлення поштової кореспонденції у судових справах, а саме: запитів, необхідних для забезпечення розгляду справ (в тому числі для вирішення питання про відкриття провадження у справі), судових повісток, копій судових і процесуальних рішень тощо, та роз`яснено порядок можливості отримання процесуальних документів (а.с. 53).

Відповідно до довідки Шевченківського районного суду м. Києва про доставку електронного листа копія ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2020 року була надіслана 29 грудня 2020 року на електронну адресу адвоката Боровського Т.М.: ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була зазначена ним в позовній заяві (а.с. 55).

Крім того, відповідно до інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень текст оскаржуваної ухвали був оприлюднений 30 грудня 2021 року.

При цьому, відповідно до практики ЄСПЛ вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду є порушенням законних права та інтересів сторін і суперечить принципу правової визначеності та праву на справедливий суд, що закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (пункт 53 рішення ЄСПЛ від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України»).

ЄСПЛ неодноразово звертав увагу, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

ОСОБА_1 є позивачем по справі, а тому, вона та її представник адвокат Боровський Т.М. мали цікавитися станом розгляду справи.

Разом з тим, ні особисто ОСОБА_1 , ні її адвокат не вживали жодних дій, направлених на отримання інформації щодо руху справи.

При цьому, як було зазначено, текст оскаржуваної ухвали суду був опублікований в Єдиному державному реєстрі судових рішень 30 грудня 2021 року.

Апеляційний суд критично ставиться до доводів адвоката Боровського Т.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на те, що направлення копії процесуального документа шляхом надіслання листа електронною поштою не може вважатись таким, що здійснене належним чином, оскільки він самостійно вказав у позовній заяві власну електронну пошту - ІНФОРМАЦІЯ_1 , на яку і було направлено судом посвідчену копію оскаржуваної ухвали. Надаючи суду дані своєї електронної пошти, адвокат Боровський Т.М., мав усвідомлювати, що на його електронну пошту суд може надсилати кореспонденцію, та, відповідно, мав періодично перевіряти надходження такої кореспонденції. Також, оцінюючи процесуальну поведінку адвоката Боровського Т.М. апеляційний суд враховує, що він, будучи фахівцем у галузі права, мав змогу дізнатися інформацію про рух справи в будь-який момент, як з даних, наявних у Державному реєстрі судових рішень, так і на офіційній сторінці суду на сайті Судова влада України, який містить відкриту інформацію щодо стану розгляду справ.

Апеляційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2020 року адвокат Боровський Т.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав лише 24 травня 2021 року, тобто після спливу п`яти місяців з дати постановлення оскаржуваної ухвали суду.

Адвокат Боровський Т.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , не довів наявність у позивачки об`єктивних непереборних обставин, які б могли бути визнані судом як поважні причини для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

З урахуванням викладеного, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Боровського Т.М., поданою в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2020 року слід відмовити.

Керуючись ч. 4 ст. 357, ст. 358 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Боровського Тараса Миколайовича, поданою в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення коштів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач:

Судді: