Номер провадження 2/754/2450/21
РІШЕННЯ

Іменем України

19 серпня 2021 року Деснянський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді - Таран Н.Г.

за участю секретаря - Куценко Ю.В.,

у відсутності сторін

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звертаючись до суду з даним позовом просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_2 протягом 3 (трьох) місяців з дня набрання законної сили рішенням суду. Обґрунтовуючи свій позов позивач вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , яка, на момент смерті, проживала та була зареєстрована на території населеного пункту м. Горлівка, Донецької області. Зазначене місце є тимчасово окупованою територією України. Після її смерті залишилась спадщина: квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира належить спадкодавцеві, документи, які підтверджують право власності на житло, залишаються на території населеного пункту м. Горлівка, Донецької області, доступу до них позивач не має. Грошові кошти, які надходили на поточний рахунок, відкритий у АТ «Ощадбанк» у вигляді пенсійних виплат, як особі, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Факт родинних відносин підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим пунктом реєстрації актів цивільного стану при 4 управлінні коменданта гарнізону радянських військ 25.05.1968 р., актовий запис № 807 від 25.05.1968 р., в якому померла ОСОБА_2 записана матір`ю. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не прийняла спадщину з поважних причин. Усі оригінали необхідних документів (у зв`язку з раптовою смертю матері) залишаються на тимчасово окупованій території. Виїзд на тимчасово окуповану територію у Донецькій області на теперішній час потребує дозволу з боку окупованої влади в зв`язку з поширенням СОVID-19. До цього часу дозвіл не отримано. Позивач зверталась до 15-ї Київської Державної нотаріальної контори для подання заяви та прийняття спадщини, однак, в оформленні спадщини їй було відмовлено у зв`язку з тим, що пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини. Відповідь надано усно, спадкова справа не оформлювалась, постанова про відмову нотаріусом не надавалась. Нотаріус роз`яснив, що необхідно звернутися до суду для того, щоб продовжити строк для подання заяви про прийняття спадщини. В іншому порядку, крім судового, це питання вирішити неможливо.

Ухвалою від 15.01.2021 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання.

Ухвалою суду від 01.03.2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання замінено неналежного відповідача - Деснянську районну в м. Києві державну адміністрацію на належного відповідача - Київську міську раду.

Ухвалою суду від 13.04.2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання витребувано з 15-тої Київської державної нотаріальної контори завірену належним чином копію спадкової справи відносно майна померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того закінчено підготовчий розгляд справи та призначено її до розгляду по суті в судовому засіданні.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, відповідно до змісту якого вбачається, що остання позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини 1-5 статті 263 ЦПК України).

Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 вбачається, що вона дійсно померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 81 року в м. Горлівка, Донецької області.

Крім того із вказаного свідоцтва про смерть ОСОБА_2 видно, що воно видане лише 23.09.2020 року Деснянським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Факт того, що позивач є рідною дочкою померлої ОСОБА_3 підтверджується її свідоцтвом про народження, де в графі мати записана ОСОБА_2 .

З листа завідувача 15-тої Київської державної нотаріальної контори О.В. Щербенко від 29.04.2021 року вбачається, що згідно архівних даних та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась.

Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщин, згідно ст.1269 ЦК України.

При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкодавця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення нею позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Наведені положення у повній мірі відповідають Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06.02.2013 року в справі № 6-167цс12.

Згідно ст.1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається із положень ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до … остаточного рішення суду.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

З наведених вище обставин судом встановлено, що позивач з поважних причин у встановлений законом шестимісячний строк не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки її мати проживала на тимчасово окупованій території України, де й померла. Ці факти дійсно свідчать про ускладненість для неї реалізації своїх прав через те, що на тимчасово окупованій території України тимчасово не здійснюють свої повноваження державні органи України.

Оскільки позивач пропустила строк для звернення із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, суд вважає позов ОСОБА_1 обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 протягом 3 (трьох) місяців з дня набрання законної сили рішенням суду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя: Н.Г. Таран