Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1809/21
Провадження № 2/273/332/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2021 Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді- Васильчук О. В. розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського районного управління поліції, відділ поліції №1, ПОЛІЦЕЙСЬКОГО СРПП Житомирського районного управління поліції відділу поліції №1 Гуменюка Олександра Євгенійовича про скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_2 з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про притягнення його до адміністративної за ч 1, 2 ст 122 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 21.04.2021 біля 16.00 ОСОБА_1 керував автомобілем Фольцваген Тауран з державними номерними знаками НОМЕР_1 автодорогою Житомир Чернівці та коли проїзджав через с Тетерівка на виїзді біля автозаправної станції його було зупинено поліцейським СРПП Житомирського районного управління поліції, відділу поліції №1 Гуменюком В.Є. Поліцейський повідомив, що він порушив правила дорожнього руху так як рухався у лівій частині дороги при вільній правій частина, на що він заперечив та повідомив, що перестроївся об`їжджаючи перешкоду, а саме вибоїну на дорозі, а далі було звуження дороги де з правої сторони була полоса для виїзду із АЗС, але поліцейський це до уваги не взяв та виніс постанову про адміністративне правопорушення передбачене ч 1, 2 ст 122 КУпАП. Претензій щодо зупинки транспортного засобу ближче десяти метрів до пішохідного преходу, як зазначає позивач, до нього з боку працівника поліції взагалі не було.

ОСОБА_1 , вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1, 2 ст. 121 КУпАП є незаконним, тому постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі БАБ № 918421 від 21.04.2021 року підлягає скасуванню.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та надані докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановено, що 21.04.2021 біля 16.00 ОСОБА_1 керував автомобілем Фольцваген Тауран з державними номерними знаками НОМЕР_1 автодорогою Житомир Чернівці та коли проїзджав через село Тетерівка на виїзді біля автозаправної станції його було зупинено поліцейським СРПП Житомирського районного управління поліції, відділу поліції №1 Гуменюком В.Є. Поліцейський повідомив, що він порушив правила дорожнього руху так як рухався у лівій частині дороги при вільній правій частина, на що він заперечив та повідомив, що перестроївся об`їжджаючи перешкоду, а саме вибоїну на дорозі, а далі було звуження дороги де з правої сторони була полоса для виїзду із АЗС, але поліцейський це до уваги не взяв та виніс постанову про адміністративне правопорушення передбачене ч 1, 2 ст. 122 КУпАП. (а.с. 7)

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення - акт органів адміністративної юрисдикції, яким вирішується питання про наявність в діях правопорушника складу адміністративного правопорушення та застосування до нього мір адміністративного стягнення, тобто постанова повинна містити прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є рішення, яким встановлюється вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в скоєнні правопорушення та призначається міра адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.1ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно з ч.ч. 1, 2ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зіст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідач не подав відзиву на позов та не надав суду будь-яких об`єктивних і беззаперечних доказів в розумінні ст. 251 КУпАП, які підтверджують факт вчинення позивачем ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення передбаченого ч.1, 2 ст. 122 КУпАП, наявність в його діях складу адміністративного правопорушення та правомірність прийняття оскаржуваної постанови.

Одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Відповідна позиція викладена в постанові Верховного суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17.

Таким чином, оскільки доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1, 2 ст. 122 КУпАП, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем не надано, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1,2 ст.122 КУпАП, що в свою чергу свідчить про неправомірність складеної відносно останнього постанови про накладення адміністративного стягнення та відповідно, необхідність її скасування.

Відповідно до ч. 3ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, у зв`язку із встановленням судом відсутності доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 122 КУпАП, зазначене є підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України(далі КАС), при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що згідно з статтею 132 КАС, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

На підставі викладеного, суд враховуючи висновок Великої Палати Верховного Суду викладений в постанові від 18.03.2020 року по справі №543/775/17, зазначає, що за подання фізичною особою адміністративного позову про оскарження постанови про адміністративне правопорушення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2021 року з 01 січня встановлений у розмірі 2270 гривень.

Отже, судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви про оскарження постанови про адміністративне правопорушення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 454 гривні 00 копійок.

Крім того, згідно правового змісту положень ч. 2ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішення (постанови) по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху може бути подано протягом 10 днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно ч.1ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що позов подано з порушенням строку встановленого законом строку, однак, враховуючи наявність клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду та достатність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, суд поновлює пропущений процесуальний строк.

Керуючись ст. ст.9,72,73,75,77,205,241,242,244,246,286 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду для оскарження постанови про адміністративне правопорушення серії БАБ № 918421 від 21.04.2021.

Скасувати постанову серії БАБ №918421 від 21.04.2021 винесену поліцейським СРПП Житомирського районного управління поліції відділу поліції №1, сержантом поліції Гуменюком Олександром Олександровичем про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч 1, 2 ст 122 КУпАП про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч 1, 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Житомирській області, Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 454 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя: О.В. Васильчук