Дата документу 21.04.2021 Справа № 337/5765/20
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 337/5765/20Головуючий у 1-й інстанції Ширіна С.А.
Пр. № 22-ц/807/1122/21Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кримської О.М., Маловічко С.В.,

за участі секретаря Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеною заявою (а.с. 3-7), в якій просив встановити юридичний факт постійного проживання його разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_2 за однією адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своєї заяви заявник зазначав, що його мати ОСОБА_3 зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 2000 року по 2017 рік.

27.02.2009 р. ОСОБА_3 складено заповіт, згідно з яким усе належне їй майно на день її смерті, буде належати йому ОСОБА_1 . Зазначений заповіт посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Куріпко В.О. за зареєстрованим №154.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. За життя ОСОБА_3 мала у власності квартиру АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 16.11.2000. Право власності на вказану квартиру було зареєстровано ОП ЗМБТІ 20.11.2000 за ОСОБА_3 .

На час смерті матері ОСОБА_1 проживав разом із нею без реєстрації та до цього часу продовжує мешкати за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас, офіційно ОСОБА_1 ніде не зареєстрований.

Оскільки заявник проживав разом із матір`ю на час її смерті, він вважав, що прийняв спадщину після матері за заповітом.

У зв`язку з оформленням документів 19.11.2020 р. заявник звернувся до нотаріуса з проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину, оскільки він прийняв спадщину за заповітом шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем ( ОСОБА_3 ) на час відкриття спадщини.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.12.2020 №997/02-31 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Щербиною В.С. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії зазначено, що у нотаріуса немає можливості встановити факт того, що заявник постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. За таких підстав, через відсутність встановленого юридичного факту проживання із спадкодавцем, він не може оформити спадщину на себе.

Факт його постійного проживання разом із матір`ю на час її смерті можуть підтвердити заінтересована особа його рідний брат ОСОБА_2 , свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які проживають у будинку АДРЕСА_3 . Крім цього, вказаний факт підтверджується актом ОСББ «Задніпровська 11».

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції ОСОБА_6 (а.с. 28).

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2021 року (а.с. 30) у відкритті провадження (окремого) у цій справі за вищезазначеною заявою заявника відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального правва судом першої інстанції при її постановленні, заявник ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 32-38) просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до Хортицького районного суду м. Запоріжжя для продовження розгляду.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 39).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 22 лютого 2021 року (а.с.44), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с.45), з урахуванням навантаженості судді доповідача та колегії суддів (в Запорізькому апеляційному суді працює фактично 18 суддів замість 40 суддів за штатом).

Заінтересована особа ОСОБА_2 подав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу заявника у цій справі (а.с. 51-52), в якому просив вищезазначену апеляційну скаргу заявника задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування якого ОСОБА_2 зазначав, що він є рідним братом заявника у цій справі, який прийняв спадщину після смерті матері за заповітом, оскільки постійно проживав з останньою на день її смерті; спору між ними, як спадкоємцями з приводу спадщини немає, встановлення факту потрібно брату, щоб оформити спадщину у нотаріуса.

В автоматизованому порядку суддею Кримською О.М. у цій справі замінено суддю Подліянову Г.С. у зав`язку із тривалим лікарняним останньої з 08.04.2021 року (термін лікування не визначено а.с.53-54).

У судове засідання 21 квітня 2021 року повідомлені апеляційним судом належним чином про дату, час і місце розгляду цієї справи (а.с.49-50) всі учасники цієї справи не з`явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у дане судове засідання всіх учасників цієї справи і на підставі ст. ст. 371 - 372 ЦПК України ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю всіх учасників цієї справи.

В силу вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засіданні всіх учасників справи…, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга заявника ОСОБА_1 у цій справі підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження (окремого) у цій справі за вищезазначеною заявою заявника, керувався ст. 315 ЦПК України та виходив із такого.

Відповідно до частини першої ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

П. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст.315 ЦПК України).

У разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зі змісту заяви вбачається спір про право, оскільки заявник повідомляє про порушення права власності.

Згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.04.2020 року, відповідно до якої у разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Таким чином, з матеріалів справи вбачаються обставини, що можуть свідчити про виникнення спору та, відповідно, виключають наявність підстав для розгляду заяви по суті у порядку окремого провадження.

Оскільки заявник звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження, і зі змісту заяви вбачається спір про право, суд першої інстанції вважав за необхідне, на підставі ч. 4 ст.315 ЦПК України у відкритті провадження у цій справі відмовити.

Проте, із такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Вказана ухвала суду першої інстанції вимогам законності та обґрунтованості у цій справі не відповідає, є помилковою.

Оскільки, апеляційним судом встановлено, що факт постійного проживання єдиного спадкоємця за заповітом ОСОБА_1 (а.с.17-23) із спадкодавцем ОСОБА_3 на час смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.16) є юридичним фактом, від якого залежить право заявника ОСОБА_1 на оформлення у нотаріальному порядку його права на спадщину, що відкрилась після смерті останньої (отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, роз`яснення нотаріуса а.с. 23), тому вищезазначена заява заявника може бути предметом розгляду суду у цій справі в порядку окремого провадження.

На припущеннях у цій справі ґрунтуються висновки суду першої інстанції про наявність спору про право ОСОБА_1 на спадщину за заповітом після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та з якою, як наполягає заявник у цій справі, на день смерті останньої він постійно проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , та яку має можливість оформити у нотаріуса при встановленні факту постійного його проживання зі матір`ю на день смерті останньої у цій справі.

Що також підтверджується заінтересованою особою у цій справі - ОСОБА_2 , як іншим рідним сином спадкодавця, який є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері, але не претендує на спадщину після смерті останньої (відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 а.с. 51-53).

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи на час вирішення судом першої інстанції вищезазначеного процесуального питання у цій справі були відсутні.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги заявника ОСОБА_1 ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та наявних у цій справі доказах.

Допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права призвели до постановлення помилкової ухвали, яка підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду (вирішення процесуального питання) до суду першої інстанції.

Крім того, встановлено, що заявником ОСОБА_1 при подачі вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі були понесені судові витрати у вигляді судового збору (а.с.37).

Проте, в разі скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, питання про ці витрати вирішується у подальшому судом першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 12, 81-82, 89, 141, 367, 371-372, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2021 року у цій справі скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 22.04.2021 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кримська О.М.Маловічко С.В.