ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/9245/19 Номер провадження 22-ц/814/836/21Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С. Г. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Дряниці Ю.В., Чумак О.В.

секретар: Ткаченко Т.І.

за участю: представника позивача адв. Бобровського С.С.

відповідача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» (в особі Кременчуцької філії) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 січня 2021 року (повний текст складено 22.01.2021 року)

по справі за позовом Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» (в особі Кременчуцької філії) до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року АТ «Полтаваобленерго» (в особі Кременчуцької філії) звернулося до місцевого суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 , посилаючись на те, що відповідач зареєстрований в Кременчуцькій філії АТ «Полтаваобленерго» як споживач послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , по особовому рахунку № НОМЕР_1 . Позивач надає відповідачеві послуги з теплопостачання в повному обсязі у відповідності до якісних показників згідно вимог нормативно-технічних документів, а відповідач, у свою чергу, зобов`язаний щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця розрахуватися з позивачем за спожиті послуги з теплопостачання.

Проте, відповідач всупереч ст.ст. 156, 162 ЖК України, п.18 «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води водовідведення», затверджених Постановою КМ України від 21 липня 2005 р. за № 630, не виконує обов`язки та не оплачує своєчасно і у повному обсязі вартість наданих позивачем послуг.

З урахуванням наведеного прохали стягнути з відповідача на користь АТ «Полтаваобленерго» (в особі Кременчуцької філії) заборгованість за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення в сумі 23881,34грн; встановлений індекс інфляції в розмірі 1869,27грн; 3% річних від простроченої суми в розмірі 764,01грн та вирішити питання судових витрат.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 лютого 2020 року залучено до участі у справі третіми особами ОСББ «Дивосвіт-2» Голова ОСОБА_5 та КП «Наукова виробнича фірма «Впровадження автоматичних систем» (т.1, а.с.27).

Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 березня 2020 року позов Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення, задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Полтаваобленерго» заборгованість по оплаті вартості за послуги теплопостачання у вигляді централізованого опалення за період з квітня 2016 року по квітень 2019 року в розмірі 23881,34грн; а також суму встановленого індексу інфляції в розмірі 1869,27грн, 3% річних від простроченої суми в розмірі 764,01грн та у повернення сплаченого судового збору, - 1921 гривень (т.1, а.с.38-39).

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 червня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, задоволено.

Скасовано заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 16 березня 2020 року у цивільній справі за позовом АТ «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення (т.1, а.с.85).

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 листопада 2019 року залучено до участі у справі співвідповідачами ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (т.1, а.с.158).

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 січня 2021 позов АТ «Полтаваобленерго» (в особі Кременчуцької філії), задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь АТ «Полтаваобленерго» (в особі Кременчуцької філії): - заборгованість по оплаті вартості за послуги теплопостачання у вигляді централізованого опалення за період із січня 2017 року по квітень 2019 року включно по 5631,23 грн. з кожного; - суму встановленого індексу інфляції по 395,42 грн. з кожного; - 3% річних від простроченої суми заборгованості по оплаті вартості за послуги теплопостачання у вигляді централізованого опалення за період із січня 2017 року по квітень 2019 року включно по 191,00 грн. з кожного; - коштів у повернення сплаченого судового збору по 451,44 грн. з кожного.

Відмовлено АТ «Полтаваобленерго» (в особі Кременчуцької філії) у задоволенні позову до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення в частині вимог про стягнення заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення за період з січня 2017 року по квітень 2019 року включно на суму 1356,44грн, встановленого індексу інфляції на суму 287,60грн, коштів у повернення сплаченого судового збору на суму 115,26грн.

Не погодившись з вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржило АТ «Полтаваобленерго» (в особі Кременчуцької філії), представник якого, посилаючись на неналежне дослідження доказів, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прохав його скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідач ще у вересні 2018 року визнав заборгованість за спожиті комунальні послуги за період з 06.2008 року по 09.2018 року (в тому числі і за період, що є предметом даного судового розгляду), уклавши Угоду №500/18 про погашення боргу, а тому твердження про неналежну якість послуг в цілому не заслуговують на увагу, при цьому строк позовної давності переривався.

Вказують, що первісний розрахунок суми боргу повною мірою відповідає додатковому в частині суми боргу за послугу «Централізоване опалення» та складає 23881,34грн, як і період заборгованості з жовтня 2016 року, відтак, висновок місцевого суду про різницю таких є помилковим.

З вказаним рішенням місцевого суду також не погодились відповідачі та, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прохали його скасувати та у відповідній частині закрити провадження у справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначають, що протягом 2016-2019 років відповідачі послуг з централізованого опалення не отримували, що підтверджується складеними актами-- претензіями за відповідний період. Проте, виконавець послуг (позивач) у зв`язку з неякісним наданням послуг не здійснив перерахунку суми боргу.

Зазначають, що місцевим судом не було взято до уваги, що, відповідно до п.22 укладеного між сторонами договору №117111, точкою розподілу, в якій здійснюється передача послуги з централізованого теплопостачання від Виконавця до Споживача у багатоквартирному будинку є відгалуження від стояків у межах квартири та, відповідно до п.22 Договору, Виконавець має забезпечити належне теплопостачання до відгалуження від стояків у межах квартири відповідно до нормативів температури повітря у квартирі.

Також, апелянти піддають сумніву належність наданих позивачем розрахунків суми боргу.

У судовому засіданні представник позивача свою апеляційну скаргу підтримав, проти задоволення апеляційної скарги відповідачів заперечував, прохав її відхилити, та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідач свою апеляційну скаргу підтримав, проти задоволення апеляційної скарги позивача заперечував, прохав її відхилити, а в позові відмовити.

Апеляційний суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення учасників процесу, приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги відповідачів та про задоволення апеляційної скарги позивача з наступних підстав.

У відповідності до ч.ч.1-5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст.264 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, установлено судом та не заперечується сторонами, що відповідачам у справі - ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (Свідоцтво про прав власності на житло серії НОМЕР_2 від 25.02.2005 року, видане УЖКГ виконкому Кременчуцької міської ради, т.1, а.с.109).

Згідно Довідки про склад сім`ї від 26.06.2020 року у вказаній цій квартирі фактично є зареєстрованими відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 (т.1, а.с.110).

24 листопада 2016 року між позивачем (в особі Кременчуцької філії) та відповідачем ОСОБА_1 було укладено письмовий договір №117111 про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, за яким предметом договору (п.1) сторонами було визначено, що виконавець позивач у справі надає відповідачам в особі споживача на ім`я якого відкрито особовий рахунок ОСОБА_1 , відповідної якості послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором (а.с.111).

Між сторонами договору були визначені всі істотні умови, зокрема: предмет, обумовлено про наявні на час укладення договору тарифи вартості послуг із зазначенням про їх змінний характер, порядок оплати послуг, права і обов`язки сторін договору, відповідальність сторін, строк дії договору, інші обставини та умови.

Договір не визнавався недійсним або неукладеним за рішенням суду, а також не було розірвано за угодою сторін договору.

Також, установлено та не заперечується сторонами, що відповідач ОСОБА_6 був зареєстрований у Кременчуцькій філії АТ «Полтаваобленерго», як споживач послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води по особовому рахунку № НОМЕР_1 до квітня 2019 року включно, оскільки загальновідомо, що на лівобережній частині м. Кременчука в Автозаводському районі з травня 2019 року послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення надає ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» АТ «Полтаваобленерго».

Відтак, фактично вказаний договір припинив свою дію зі зміною з травня 2019 року постачальника послуг.

Згідно Акту прийняття вузла обліку теплової енергії від 16.11.2016 року, у листопаді 2016 року у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , було встановлено вузол обліку теплової енергії, який було прийнято та опломбовано (т.1, а.с.121-122).

Ухвалюючи оскаржуване рішення місцевий суд виходив із того, що, внаслідок неналежного виконання відповідачами умов Договору, утворилась заборгованість з оплати послуг з централізованого опалення. При цьому, період боргу місцевим судом визначено із січня 2017 року по квітень 2019 року в сумі 22524,90грн (у розрахунку позивача 23881,34грн), розмір індексу інфляції - 1581,67 грн., а не 1869,27 грн. обчислених позивачем, і 3% річних від суми боргу у 22524,90 грн. складають фактично - 840,53 грн., позивачем обчислено у розмірі 764,01 грн. Вказані суми було стягнуто в рівних частках з відповідачів.

Окрім того, судом було констатовано, що строк позовної давності АТ «Полтаваобленерго» не пропущено.

Такий висновок місцевого суду не в повній мірі відповідає встановленим по справі обставинам та нормам закону, виходячи з наступного.

На підставі ст.ст.67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

У відповідності до ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі-Закон) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до п.5 ч.3 споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Порядок надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення визначено Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. за № 630 (з наступними змінами та доповненнями).

Згідно п. 1 Правил централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

У п.3 Правил встановлено, що послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв, визначених відповідно до частини третьої статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно п.12 Правил, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку.

У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку.

Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: -у разі відсутності засобів обліку теплової енергії, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); -у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; -у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку теплової енергії за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил.

Згідно п.18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Так, місцевим судом установлено та не спростовано сторонами, що облік та визначення вартості використаної теплової енергії здійснювався від фактично облікованого обсягу використаної членами ОСББ теплової енергії з визначенням вартості послуги за тарифами на одиницю теплоносія відповідно до встановлених за відповідними рішеннями органу місцевого самоврядування - Кременчуцької міської Ради тарифами, які не оскаржувалися відповідачами у судовому порядку (а.с.5, 123-137).

При цьому, матеріалами справи було достовірно установлено, що відповідач ОСОБА_1 , як співвласник та відповідальна особа за договором і на яку відкрито особовий рахунок, а також інші відповідачі як співвласники квартири АДРЕСА_3 , своєчасно та у повному обсязі не оплачували вартість наданих послуг, внаслідок чого виникла заборгованість по оплаті вартості наданої позивачем послуги з централізованого постачання теплової енергії.

Твердження апелянта стосовно того, що протягом 2016-2019 років відповідачі послуг з централізованого опалення не отримували, що підтверджується складеними актами-претензіями за відповідний період, колегія судів оцінює критично з урахуванням роз`яснень, наданих у п.п.33-39 Правил, які вірно наведено місцевим судом в оскаржуваному рішенні.

При цьому, згідно п.п.27-29 (Розділ Порядок встановлення факту неналежного надання або ненадання послуг та розв`язання спорів) договору №117111 від 24 листопада 2016 року, укладеного між позивачем (в особі Кременчуцької філії) та відповідачем ОСОБА_1 , за результатами перевірки складається акт-- претензія про неналежне надання або ненадання послуг (далі акт-претензія), який підписується Споживачем та представником Виконавця згідно з додатком 2 до Правил. Акт-претензія складається у двох примірниках по одному для Споживача та Виконавця.

У разі неприбуття представника Виконавця в установлений договором строк для проведення перевірки кількісних та/або якісних показників або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії такий акт вважається дійсним, якщо його підписали не менше як два споживачі.

Акт-претензія реєструється уповноваженими особами Виконавця у журналі реєстрації актів-претензій згідно з додатком 3 до Правил. Виконавець зобов`язаний розглянути такий акт і повідомити протягом трьох робочих днів Споживача після складання претензії про її задоволення або про відмову у задоволенні з обґрунтуванням причин такої відмови. У разі ненадання протягом установленого строку Виконавцем відповіді вважається, що він визнав викладені в акті-претензії факти неналежного надання або ненадання послуг. Спори щодо задоволення претензій Споживачів розв`язуються в суді. Споживач має право на досудове розв`язання спору шляхом задоволення пред`явленої претензії.

Так, на підтвердження своїх доводів стороною відповідачів було надано суду Акти-претензії від 25.01.2016 року, 28.11.2016 року, 14.12.2016 року, 10.02.2017 року, 18.01.2017 року, 29.12.2017 року, 26.01.2018 року, 07.02.2018 року, 20.03.2018 року, 27.11.2018 року, 20.12.2018року, 24.01.2019 року, 21.02.2019 року, 15.03.2019 року, (а.с.47-60).

При цьому, з аналізу вказаних актів вбачається, що відомості про їх реєстрацію у відповідному журналі позивача відсутні. Відтак, і обов`язок у останнього щодо оцінки та надання відповіді на вказані акти відсутній.

Окрім того, відповідачі у судовому порядку бездіяльність, на їх думку, позивача не оскаржували, а 28 вересня 2018 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено угоду про реструктуризацію боргу, згідно якої цей відповідач, як споживач, визнав борг за спожиту теплову енергію в сумі 24336,57грн за період з 01 червня 2008 року по 01 вересня 2018 року (а.с.120).

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції не вбачає порушень норм закону при неврахуванні позивачем вказаних актів при здійсненні розрахунку заборгованості відповідачів.

За приписами ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання ). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).

Згідно наданих позивачем розрахунків (т.1, а.с.5, 119), борг відповідачів по оплаті вартості наданих позивачем послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення за період з жовтня 2016 року по квітень 2019 року включно, становить - 23881,34 грн, сума встановленого індексу інфляції 1869,27грн, а 3% річних від простроченої суми -764,01грн (т.1, а.с.6-9).

Місцевий суд в оскаржуваному рішенні піддав сумніву вказаний розрахунок та визначив до стягнення з відповідачів суму боргу по оплаті вартості за послуги теплопостачання у вигляді централізованого опалення за період із січня 2017 року по квітень 2019 року в 22524,90грн., 3% річних від простроченої суми заборгованості по оплаті вартості за послуги теплопостачання у вигляді централізованого опалення за період з січня 2017 року по квітень 2019 року включно - 840,53грн. (стягнуто в мажах позовних вимог 764,01грн), суму встановленого індексу інфляції 1581,67грн.

Проте, з такими висновками суд апеляційної інстанції погодитись не може, оскільки належними та допустимими доказами, наявними у матеріалах справи, достовірно установлено, що борг відповідачів по оплаті вартості за послуги теплопостачання у вигляді централізованого опалення виник за період із жовтня 2016 року по квітень 2019 року включно, частково визнаний відповідачем ОСОБА_1 в договорі про реструктуризацію боргу (зокрема, у відмовленій місцевим судом частині), Акти-претензії судом апеляційної інстанції як належні докази не прийняті, з урахуванням наведеного вище, відтак, до стягнення з відповідачів на користь позивача підлягає сума заборгованості за період з жовтня 2016 року по квітень 2019 року включно, в розмірі - 23881,34грн, сума встановленого індексу інфляції 1869,27грн, а 3% річних від простроченої суми -764,01грн.

При цьому, оскільки у поданому позові АТ «Полтаваобленерго» (в особі Кременчуцької філії) прохало суму боргу стягнути лише з відповідача 1- ОСОБА_1 , та в подальшому ухвалою від 19 листопада 2019 року залучено до участі у справі співвідповідачами ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які є співвласниками квартири щодо якої утворилась заборгованість, то наявні підстави для стягнення визначеної суми боргу, індексу інфляції та 3-х% річних, з усіх відповідачів у солідарному порядку.

Статтею 257 цього Кодексу передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

При цьому, оскільки визначений до стягнення борг утворився за період із жовтня 2016 року по квітень 2019 року, з даним позовом до суду АТ «Полтаваобленерго» звернулось у грудні 2019 року, то відповідний строк позивачем не пропушено.

Статтею 141 ЦПК України визначено механізм розподілу судових витрат між сторонами, частиною один якої встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову АТ «Полтаваобленерго» було сплачено 1921,00грн судового збору (з урахуванням заяви про видачу судового наказу), а при подачі апеляційної скарги 2881,50 гривень, відтак, вказана сума судового збору підлягає до стягнення з відповідачів на користь позивача по 1200,63 грн з кожного.

З урахуванням наведеного рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

У відповідності до п.п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.382,383 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» (в особі Кременчуцької філії), - задовольнити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 січня 2021 року, - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» (в особі Кременчуцької філії) до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення, - задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь АТ «Полтаваобленерго» (в особі Кременчуцької філії) заборгованість за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення в сумі 23881,34 (двадцять три тисячі вісімсот вісімдесят одна гривня 34 коп.) грн; встановлений індекс інфляції в розмірі 1869,27 (одна тисяча вісімсот шістдесят дев`ять гривень 27 коп.) грн; 3% річних від простроченої суми в розмірі 764,01 (сімсот шістдесят чотири гривні 01 коп.) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь АТ «Полтаваобленерго» (в особі Кременчуцької філії) по 1200,63 (одній тисячі двісті гривень 63 коп.) грн. судового збору з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ Т.О. Кривчун

СУДДІ Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак

Повний текст постанови виготовлено 28.04.2021 року.