Справа № 2-441/11
Провадження № 6/202/120/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

13 квітня 2021 року м. Дніпро

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря Пеки Д.В.,

представника заявника адвоката Безменка М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, стягувач Акціонерне товариство «Укрсиббанк», боржник: ОСОБА_1 , по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2021 року на адресу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якої просив визнати виконавчий лист № 2-441 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суми боргу у розмірі 569 898,27 гривень таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви зазначено, що в провадженні Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження № 30611227 з виконання виконавчого листа № 2-441 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суми боргу у розмірі 569 898,27 грн. Постановою державного виконавця від 11 січня 2012 року було накладено арешт на все належне майно ОСОБА_1 26 червня 2012 року державним виконавцем було винесено постанову, якою виконавчий документ повернуто стягувачеві, але питання щодо зняття арешту не було вирішено. Повторно стягувач виконавчий документ на виконання не пред`явив. Накладений в рамках вказаного виконавчого провадження арешт знято не було та на теперішній час зняти арешт з його майна не має можливості, оскільки матеріали виконавчого провадження були знищені за строком давності. Повідомленням від 30.01.2014 року № 31-4-61/429 АТ «Укрсиббанк» направив на адресу ОСОБА_1 повідомлення про анулювання боргу. Заявник звертає увагу на те, що таким чином спір між сторонами відсутній та борг перед стягувачем відсутній, однак арешт на майно (рухоме та нерухоме) на сьогоднішній день не знятий, у зв`язку із чим порушуються його права на вільне користування та розпорядження майном, що зумовило звернутись до суду з відповідною заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 31 березня 2021 року, головуючим суддею у розгляді вказаної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 31 березня 2021 року, заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Представник заявника адвокат Безменко М.Є. в судовому засіданні вимоги заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, обґрунтувавши доводами, що наведені у заяві.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.432 ЦПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви, у зв`язку із чим суд вважає можливим здійснити розгляд заяви у відсутність інших учасників процесу.

Суд, вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, заяву, вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25 серпня 2011 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволені та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 19.06.2008 року в розмірі 568078 грн. 27 коп. та судові витрати в розмірі 1820 грн., а всього 569898 грн. 27 коп. (П`ятсот шістдесят дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто вісім гривень 27 коп.).

Вказане рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 06 вересня 2011 року та на його виконання Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська 02 листопада 2011 року було видано виконавчий лист № 2-441, на підставі якого державним виконавцем Індустріального ВДВС м.Дніпра ГТУЮ Коваленко М.С. 11 січня 2012 року було відкрито виконавче провадження № 30611227 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» борг в розмірі 569898,27 грн.

13 січня 2012 року державним виконавцем Індустріального ВДВС м.Дніпра ГТУЮ Коваленко М.С. з метою своєчасного та повного виконання виконавчого документа, накладено арешт на все майно, яке належить на праві власності ОСОБА_1

26 червня 2012 року державним виконавцем Індустріального ВДВС м.Дніпра ГТУЮ Балковою М.Б. повернуто виконавчий документ стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із відсутністю у боржника майна.

24 березня 2021 року на адресу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, яка ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25 березня 2021 року була повернута ОСОБА_1 без розгляду.

31 березня 2021 року на адресу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська повторно надійшла заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до листа начальника Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 09 листопада 2020 року № 36036, в Індустріальному відділу державної виконавчої служби ДМУЮ на виконанні перебувало виконавче провадження № 30611227 з примусового виконання виконавчого листа № 2-441 виданого 02.11.2011 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу у розмірі 569898,27 грн. Відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчого провадження державним виконавцем 11.01.2012 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 13.01.2012 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Державним виконавцем 26.06.2012 року керуючись п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на час прийняття рішення, у зв`язку з відсутністю у боржника майна, виконавчий документ повернуто стягувачу. Надати більш детальну інформацію про виконавче провадження та надати копію постанови про повернення виконавчого документа стягувачу не має можливості оскільки, відповідно до р. XI Правил ведення діловодства та архіву в органах виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 № 1829/5, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Передані до архіву органу виконавчої служби, приватного виконавця справи та виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню.

Відповідно до повідомлення АТ «УкрСиббанк» про анулювання боргу (в порядку пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 Податкового кодексу України) від 24 березня 2018 року, адресованого ОСОБА_1 , АТ «УкрСиббанк» прийнято рішення про анулювання кредитної заборгованості ОСОБА_1 , що станом на 30 січня 2012 року становить 81 061,56 дол. США, що складає 647 925,05 грн. по курсу НБУ станом на 30 січня 2012 року, штрафні санкції у сумі 2 342,23 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на матеріально-правові та процесуально-правові.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Виконавчий документ це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов як підстава для їх виконання.

Органи виконавчої служби під час виконання рішень вчиняють дії згідно із змістом резолютивної частини рішення, яке зазначається у виконавчому листі, результатом цього має бути досягнення правового ефекту фактичне виконання зазначеного у виконавчому листі рішення.

Отже, за змістом ст. 432 ЦПК України суд постановляє ухвалу про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково або; 2) якщо у боржника повністю або частково відсутній обов`язок у зв`язку з його припиненням.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили; коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання, та матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання).

Вирішуючи питання про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, суд виходить з того, що відповідно до інформації, наданої Індустріальним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), на даний час виконавчий лист № 2-441, виданий 02.11.2011 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу у розмірі 569898,27 грн. не перебуває на виконанні, оскільки 26 червня 2012 року його було повернуто стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із відсутністю у боржника майна.

Станом на дату розгляду вказаної заяви ОСОБА_1 , строк пред`явлення виконавчого листа сплинув та питання про поновлення строку його пред`явлення судом не вирішувався, що свідчить про відсутність підстав додаткового визнання цього виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки фактично він не може бути пред`явлений для примусового виконання.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень й доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що у задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 258, 260, 353, 354, 432 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, стягувач Акціонерне товариство «Укрсиббанк» (04070, м.Київ, вул..Андріївська, буд.2/12, ), боржник: ОСОБА_1 , по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, шляхом подачі у 15-ти денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК.

Повний текст складено 19 квітня 2021 року.

Суддя Л.П. Слюсар