Справа № 202/3016/21
Провадження № 2/202/1818/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Пеки Д.В.,

представника позивача - Іванової Т.В. ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених коштів тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину, або місце проживання їх невідоме, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі начальника управління, звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених коштів тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину, або місце проживання їх невідоме, відповідно до якої просив стягнути з відповідача надмірно виплачені кошти тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів у розмірі 3165 (три тисячі сто шістдесят п`ять) гривень 80 копійок та судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят ) гривень 00 копійок.

Вимоги позовної заяви обґрунтовані наступним. Відповідач ОСОБА_2 , відповідно до виконавчого листа № 202/1599/16-ц виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська повинна отримувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з урахуванням індексації, починаючи з березня 2016 року і до повноліття дитини.

15.05.2017 року ОСОБА_2 звернулась до Управління праці соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради із заявою про призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . До заяви Відповідач надала довідку про неотримання нею аліментів за період з листопада 2016 року по квітень 2017 року видану Індустріальним відділом державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 13.05.2017 року. На підставі наданих документів, управлінням було прийнято рішення від 17.05.2017 року про призначення ОСОБА_2 тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме (тимчасова допомога) на період з 01.05.2017 року по 31.10.2017 року.

Надалі, ОСОБА_2 звернулась із наступним призначенням тимчасової допомоги із заявою від 17.11.2017 року та надала довідку про неотримання нею аліментів за період з травня 2017 року по жовтень 2017 року видану відділом державної виконавчої служби від 16.11.2017 року. Рішенням управління від 20.11.2017 року їй була призначена тимчасова допомога на період з 01.11.2017 року по 30.04.2018 року.

26 грудня 2017 року до управління надійшла довідка від Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ в Дніпропетровській області від 25.12.2017 року якою повідомлялось, що ОСОБА_2 протягом 2017 року отримувала аліменти перераховані підприємством ТОВ «Проммаш центр», які утримувались згідно виконавчого листа із заробітної плати ОСОБА_4 . Звертаючись до відділу державної виконавчої служби за довідкою про неотримання аліментів Відповідач не повідомляла про отримання нею аліментів.

При заповненні Відповідачем Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 15.05.2017 року, 17.11.2017 року інформація про отримання нею аліментів внесена не була, отже Відповідач приховала відомості, що вплинуло на встановлення права на тимчасову допомогу.

У зв`язку з виявленими обставинами Відповідачу розпорядженням управління від 27.12.2017 року припинено виплату тимчасової допомоги та виставлено переплату у розмірі 3165,80 грн. за період з 01.05.2017 року по 31.12.2017 року.

Неодноразово 24.04.2018 року за вих. № 1471/09, 10.06.2020 року за вих. № 4/13-213 на адресу Відповідача було направлено повідомлення з вимогою повернення надміру виплачених коштів в розмірі 3165,80 грн. Однак, на попередження відповідач не реагує, на телефонні дзвінки не відповідає.

На теперішній час ОСОБА_2 надміру виплачені кошти тимчасової державної допомоги в розмірі 3165,80 грн. на рахунок управління не повернула.

Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою про стягнення незаконно отриманої допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 травня 2021 року, головуючим суддею у розгляді справи визначено суддю Слюсар Л.П.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2021 року позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та її призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

29.06.2021 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнала в повному обсязі.

Вказала, що вона не отримувала грошові кошти в рахунок аліментів, ні особисто від боржника - ОСОБА_4 , ні від підприємства, на якому він працює - ТОВ «Проммаш центр».

14 квітня 2016 року, для зручності отримання аліментів, вона уклала з Акціонерним товариством комерційний Банк «Приват Банк`договір про відкриття рахунку. Реквізити цього рахунку містяться у виконавчому провадженні Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Починаючи з листопада 2016 року по травень 2017 року включно, і по грудень 2017 року на цей рахунок ні від боржника, ні з підприємства - не надходило грошових коштів в рахунок сплати аліментів.

Вказані обставини підтверджує довідка з Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» за період з 01 листопада 2016 року по 31 січня 2018 року.

Звернула увагу на те, що позивачем не надано жодних доказів того, що їй перераховувалися грошові кошти щодо сплати аліментів на дитину, або те, що вона їх отримувала будь-яким іншим чином.

У ОСОБА_4 дійсно сформувалася заборгованість за період з 01 листопада 2016 року по 31 січня 2018 року з виплат аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вважає, що вона правомірно та законно отримувала державну допомогу на сина - ОСОБА_3 , у зв`язку з чим вважає, що в неї відсутня заборгованість через переплату виплачених коштів тимчасової державної допомоги у розмірі 3165,80 грн.

Звернула увагу на те, що, як зазначає позивач у своїй заяві 26 грудня 2017 року їм стало відомо, що начебто вона отримувала аліменти у 2017 році, які перераховані підприємством ТОВ «Проммаш центр» та розпорядженням від 27 грудня 2017 року управлінням припинено їй виплату допомоги та виставлено переплату у розмірі 3165,80 грн. за період з 01.05.2017 року по 31.12.2017 року, однак з даним позовом позивач звернувся лише 21 травня 2021 року, після спливу трирічного строку позовної давності. При цьому позивачем не наведено та не зазначено поважності пропуску строку позовної давності починаючи з 28 грудня 2020 року. Просила суд застосувати строки позовної давності до заявлених вимог позивача та відмовити в задоволенні позовних вимог у зв`язку з пропуском строку позовної давності та необґрунтованістю позовних вимог.

Від позивача 08 липня 2021 року надійшла відповідь на відзив в якій вказали що відповідач не надала суду належних доказів щодо неотримання аліментів. Просили суд визнати причини пропуску звернення Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до суду про стягнення з ОСОБА_2 незаконно отриманих коштів тимчасової державної допомоги - поважними та поновити строк.

20.08.2021 року від відповідача ОСОБА_2 надійшли заперечення на відповідь на відзив. Вказала, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази перерахування їй коштів в рахунок сплати аліментів за період з жовтня 2016 року по травень 2018 року включно. Відсутні також будь-які відомості працевлаштування боржника - ОСОБА_4 в цей період ні в ТОВ «Проммаш центр» ні де-небудь ще.

Дослідивши всі матеріали виконавчого провадження та з`ясувавши всі обставини, державний виконавець Іванов Володимир Сергійович і видав довідку-розрахунок. В п`ятій колонці довідки вказано все, що було сплачено боржником/стягнуто виконавцем починаючи із жовтня 2016 р. Довідка - розрахунок підтверджує, що їй не надходило жодних коштів в рахунок аліментів із жовтня 2016 року по травень 2018 року включно.

Отже 15 травня 2017 року вона мала право звернутися по державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради (на даний час - Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради) та мала право отримувати державну допомогу, у зв`язку з цим відсутня заборгованість через переплату виплачених коштів тимчасової державної допомоги у розмірі 3 165,80 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з наведених в позові підстав.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з наведених в відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив підстав. Просила суд застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволені позовних вимог, як за пропуском строку позовної давності, так і у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог позивача.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, доходить висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що в Індустріальному відділі державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на виконанні перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа виданого Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська по справі №202/1599/16-ц від 23.09.2016 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 11.09.2015 року в розмірі 1000 грн. всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.10.2016 року і до досягнення повноліття.

15.05.2017 року ОСОБА_2 звернулася із заявою до Управління праці соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради про призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце оживання їх невідоме, на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . До заяви було долучено довідку видану Індустріальним відділом державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 13.05.2017 року про неотримання аліментів за період з листопада 2016 року по квітень 2017 року.

Рішення Управління праці соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 17.05.2017 року ОСОБА_2 призначено тимчасову державу допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме (тимчасова допомога) на період з 01.05.2017 року по 31.10.2017 року.

17.11.2017 року ОСОБА_2 звернулась із заявою про призначення тимчасової допомоги із заявою до якої було долучено довідку видану 16.11.2017 року Індустріальним відділом державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області про неотримання аліментів за період з травня 2017 по жовтень 2017 видану.

Рішенням Управління праці соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 20.11.2017 року ОСОБА_2 призначена тимчасова допомога на період з 01.11.2017 року по 30.04.2018 року.

Відповідно до довідки Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ в Дніпропетровській області від 25.12.2017 року, яке надійшло до управління 26 грудня 2017 року ОСОБА_2 протягом 2017 року отримувала аліменти перераховані підприємством ТОВ «Проммаш центр».

Розпорядженням Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної ради від 27.12.2017 року ОСОБА_5 припинено виплату тимчасової допомоги та виставлено переплату у розмірі 3165,80 грн. за період з 01.05.2017 року по 31.12.2017 року.

Управлінням праці соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради 24.04.2018 року за вих. № 1471/09, 10.06.2020 року за вих. № 4/13-213 на адресу ОСОБА_2 було направлено повідомлення з вимогою повернення надміру виплачених коштів в розмірі 3165,80 грн.

Відповідно до Рішення Дніпровської міської ради від 22.05.2019 року за №43/45 «Про Положення про Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради», Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, , є правонаступником прав та обов`язків управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради.

В судовому засіданні встановлено, що на рахунок ОСОБА_2 , який відкритий в Акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк» за період з 01 листопада 2016 року по 31 січня 2018 року від ОСОБА_4 , ні з підприємства ТОВ «Проммаш центр» грошових коштів в рахунок сплати аліментів не надходило, що підтверджується випискою по рахунку (а.с.45,46).

Згідно з Довідкою-розрахунком з примусового виконання виконавчого листа №202/1599/16-ц від 23.09.2016 року про стягнення аліментів, наданою державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Івановим В.В., ОСОБА_2 не надходило жодних коштів в рахунок аліментів із жовтня 2016 року по травень 2018 року включно.

Щодо заяви позивача про визнання поважними причин пропуску звернення до суду та поновлення строку і заявою відповідача про застосування строків позовної давності до позовних вимог позивача, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

За змістом норми початок перебігу позовної давності пов`язується не тільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

Суд не має права застосовувати позовну давність інакше, як за заявою сторін, і без такої заяви може задовольнити позов за спливом строку позовної давності (частина третя статті 267 ЦК України). У разі пропущення позовної давності та наявності заяви сторони про її застосування суд може визнати причини пропущення поважними та прийняти рішення про задоволення позову (частина п`ята статті 267 ЦК України).

Встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього (пункт 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14).

Таким чином, підставами для відмови в позові у зв`язку з пропуском позовної давності є наступні факти: доведеність порушення цивільного права або інтересу, за захистом якого особа звернулася до суду, закінчення перебігу встановленого законодавством строку звернення до суду, відсутність поважних причин його пропуску, заява сторони у справі про застосування позовної давності.

Отже, наслідки спливу позовної давності застосовується до обґрунтованого позову за наявності заяви відповідача.

В судовому ж засіданні встановлено та вбачається із долучених документів, позивачем не надано жодних доказів поважності пропуску строку позовної давності, та доказів перерахування ОСОБА_2 грошових коштів щодо сплати аліментів на дитину, або те, що вона їх отримувала будь-яким іншим чином, тому суд не вбачає підстав для застосування строку позовної давності до позовних вимог позивача, оскільки його право не порушено, та доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх недоведеністю, оскільки позивачем не надано суду жодного належного доказу щодо обґрунтування своїх позовних вимог.

За змістом ч.ч.1, 2, 3 ст.12, ч.ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та їх обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1, 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про те, що позовна заява Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених коштів задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачу відмовлено в позові, то судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись: Порядком призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року №189, ст.1166 ЦК України, ст.ст.2, 4, 10,81,141, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (49051, м.Дніпро, пр.Петра Калнишевського, 55, ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення надміру виплачених коштів тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину, або місце проживання їх невідоме - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 06.09.2021 року.

Суддя Л.П. Слюсар