УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Фетісова Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Корабельний районного відділ державної виконавчої служби у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Акціонерне товариство «МТБ Банк» про визнання дій та бездіяльності протиправними, визнання недійсним звіту про оцінку майна,

встановив:

ОСОБА_1 , звернулася до суду із скаргою про визнання дій та бездіяльності протиправними, визнання недійсним звіту про оцінку майна, заінтересовані особи: Корабельний районного відділ державної виконавчої служби у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Акціонерне товариство «МТБ Банк».

Скарга вмотивована тим, що в провадженні старшого державного виконавця Корабельного районного відділу ДВС м.Херсона ГТУЮ у Херсонській області Волосюк К.С., знаходиться виконавче провадження N 23989519, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-3027, виданого 19.01.2011 року Комсомольським районним судом м.Херсона про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «МТБ Банк» заборгованості у розмірі 478 635.00 грн.

19.06.2017 року нею отримано від Корабельного районного відділу ДВС м. Херсона ГТУЮ у Херсонській області № 6170 від 12.06.2017 року копію висновку про вартість майна, затвердженого 09.06.2017 року ПП ОСОБА_2 стосовно належного їй майна: нежиле приміщення кафе, загальною площею 176,9 кв.м.,розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, їй роз`яснено, право оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна, у разі незгоди з ними, відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження».

Зі змісту копії висновку про вартість майна, вбачається, що станом на 08.06.2017 року ринкова вартість об`єкту оцінки складає 819 310 грн.

Вона не погоджується з діями старшого державного виконавця Корабельного районного відділу ДВС м.Херсона ГТУЮ у Херсонській області Волосюк К.С., щодо визначення вартості та оцінки майна - нежилого приміщення кафе, загальною площею 176,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , вважає оцінку необ`єктивною,недостовірною, та такою, що не відповідає нормативно-правовим актам України з оцінки майна, вважає дії державного виконавця незаконними, неправомірними та такими, що порушують її права, як сторони виконавчого провадження з огляду на наступне.

В порушення вимог ст. 57 Закону України «про виконавче провадження» державний виконавець не надав можливості визначити вартість належного їй майна, за взаємною згодою сторін виконавчого провадження, а здійснив його оцінку.

Крім того, звіт про оцінку майна від 09.06.2017 року, виготовлений суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 , не відповідає вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав на професійну оціночну діяльність в Україні», зокрема вимогам встановленим ч. 6 ст.9 Закону, якою встановлено, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Згідно п.51 Національного стандарту №1, незалежна оцінка будь-якого майна проводиться

у такій послідовності, де зазначені основні, які прямо впливають на результат оцінки, а це:

ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання в результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів.

Згідно п.3 Національного стандарту №2 визначено, що: ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав встановлення відповідності об`єкта оцінки наявним вихідним даним та інформації про нього».

У висновку не здійснюється аналогічний опис вибраних для порівняння об`єктів, не вбачається достовірної інформації з чого складається кожний з об`єктів. Тому, вона вважає, що вибрані для порівняння об`єкти, не є подібним майном, стосовно якого визначена ринкова вартість.

Внаслідок порушень вищезазначених норм законодавства, при складені звіту нежилого приміщення кафе, загальною площею 176,9 м.кв., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , складовим якого є висновок, оцінка майна не відповідає дійсності є явно заниженою, тому він є необ`єктивним, таким, що порушує Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», і така вартість (ціна) не може використовуватися при реалізації даного майна.

У відповідності до ч.4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Тобто, наведеною вище нормою Закону передбачено обов`язкове проведення оцінки нерухомого майна: нежилих приміщень кафе, шляхом залучення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання на підставі Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Як, передбачено ч.2 ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», якщо законодавством передбачена обов`язковість проведення незалежної оцінки майна, органи державної влади та органи місцевого самоврядування виступають замовниками проведення такої оцінки майна шляхом укладання договорів з суб`єктами оціночної діяльності суб`єктами господарювання, визначеними на конкурсних засадах у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, у випадку обов`язковості проведення оцінки нерухомого майна шляхом залучення до її проведення суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання, орган державної влади, яким є в даному випадку Корабельний районний відділ ДВС м.Херсон ГТУЮ у Херсонській області, в особі старшого державного виконавця Волосюк К.С., виступає замовником оцінки шляхом укладання договорів з суб`єктами оціночної діяльності - суб`єктами господарювання, визначеними на конкурсних засадах.

Однак, оцінка майна проведена без укладання договорів з суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання, визначеним на конкурсних засадах, що є порушенням ч.2 ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльністьв Україні» .

Крім того в порушення вимог чинного законодавства оцінка майна була здійснена без ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього та без забезпечення доступ суб`єкта оціночної діяльності до вказаного майна, а тому вважає, що вартість нежилих приміщень кафе, зазначена в Висновку є явно заниженою та не вiдповiдає дійсній на момент оцінки, а тому Звіт № 47-5/17 з незалежної оцінки, нежилих приміщення кафе, загальною площею 176,9 м.кв., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , складовим якого є Висновок підлягає визнанню недійсним.

Враховуючи викладене просила суд визнати бездіяльність державного виконавця Корабельного районного відділу ДВС м.Херсона ГТУЮ y Херсонській областi Волосюк К.С., щодо ненадання Скаржнику/боржнику та стягувачу можливості здійснити визначення вартості майна боржника за взаємною згодою за виконавчим провадженням №23989519 неправомірною,визнати дію державного виконавця Корабельного районного відділу ДВС м.Херсона ГТУЮ у Херсонській області Волосюк К.С., щодо визначення оцінки майна нежитлових приміщень кафе, загальною площею 176,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , визначеного Звітом № 47-5/17 з незалежної оцінки, нежилого приміщення кафе, загальною площею 176,9 м.кв., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , складовим якого є висновок про вартість майна, затвердженого 09.06.2017 року ПП ОСОБА_2 , без укладення договору на конкурсній основі з суб`єктом оціночної діяльності - приватним підприємцем ОСОБА_2 , без огляду майна неправомірною,визнати недійсним звіт № 47-5/17 3 незалежної оцінки, нежилих приміщень кафе, загальною площею 176,9 м.кв., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , складовим якого є висновок про вартість майна, затвердженого 09.06.2017 року ПП ОСОБА_2 у розмірі 819 310 грн. 4.

В судове засідання скаржник не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про дату час та місце судового засідання були повідомлені у встановленому законом порядку. Від представника Корабельний районного відділ державної виконавчої служби у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов відзив на скаргу, в якому просив суд відмовити в задоволенні скарги, оскільки дії державного виконавця при виконанні вказаного виконавчого провадження, проведенні виключно з дотриманням чинного законодавства і ніякому разі не порушують прав сторін виконавчого провадження, в тому числі боржника.

Крім того зазначив, що 13.05.2020 року на адресу відділу надійшла заява стягувача про повернення виконавчого документа без виконання. 22.05.2020 року державним виконавцем винесено постанов про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Дослідивши матеріали скарги, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право людини на доступ до правосуддя.

В силу вимог ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що в провадженні старшого державного виконавця Корабельного районного відділу ДВС м.Херсона ГТУЮ у Херсонській області Волосюк К.С., перебувало виконавче провадження N 23989519, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-3027, виданого 19.01.2011 року Комсомольським районним судом м.Херсона про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «МТБ Банк» заборгованості у розмірі 478 635.00 грн.

28.01.2011 року державним виконавцем Білявською Т.Г. ВДВС Комсомольського РУЮ у м.Херсоні винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2-3027, виданим Комсомольським районним судом м.Херсона 19.01.2011 року. Запропоновано боржнику виконати вимоги виконавчого документа в термін до 04.02.2011 року. накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 в межах суми звернення стягнення 478 635,00 грн. Заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику в межах суми боргу.

12.05.2017 року державного виконавця Корабельного районного відділу ДВС м.Херсона ГТУЮ y Херсонській областi Волосюк К.С винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ОСОБА_2 , який має сертифікат, виданий 20.05.2014 року за № 16455/14, Фондом державного майна України (строк дії:20.05.2017 року), зобов`язано останнього надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) з питань визначити ринкову вартість описаного майна. Попереджено ОСОБА_2 про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого звіту з питань, що містяться в постанові. Крім того, з постанови вбачається, що приватним виконавцем описано майно, що належить боржнику, а саме: нежитлове приміщення кафе та ганок за адресою: АДРЕСА_1 ), що належить на праві власності ОСОБА_1 .

09.06.2018 року ПП «Мартинов П.В.» складено звіт про незалежну оцінку нежитлових приміщення кафе, загальною площею 176,9 м.кв., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та визначено їх вартість у розмірі 819 310,00 грн.

12.06.2017 року державним виконавцем Потаповою Т.В. направлено ОСОБА_1 копію висновку експерта щодо вартості описаного майна, а саме: нежитлових приміщення кафе, загальною площею 176,9 м.кв., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Повідомлено про право оскарження та заперечення проти висновку експерта відповідно до ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження». Скаржник отримала вказаний лист 19.06.2017 року.

23.06.2017 року у відповідності до розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 року №2831/5, матеріали щодо реалізації нежилого приміщення кафе. Розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , належного боржнику ОСОБА_1 направлено до організатора електронних торгів ХФ ДП «Сетам».

Ухвалою суду від 27.06.2017 року зупинено стягнення за виконавчим листом № 2-3027, виданого 19.01.2011 року Комсомольським районним судом м.Херсона про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «МТБ Банк» заборгованості у розмірі 478 635.00 грн.

27.07.2017 року державним виконавцем відповідно до п.2 ч.1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про зупинення виконавчого провадження та направлено до організатора електронних торгів ХФ ДП «Сетам» до виконання.

13.05.2020 року на адресу відділу надійшла заява стягувача про повернення виконавчого документа без виконання.

22.05.2020 року державним виконавцем винесено постанов про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до частини 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право, серед іншого, ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

За змістом частин першої - третьої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

За приписами частини п`ятої цієї статті виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Відповідно до частин першої, другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з частиною 1 статті 20 Закону України «Про виконавче провадження», для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

У відповідності до частини 3 статті 20 Закону України Про виконавче провадження» експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок, а суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України» від 12 липня 2001 року №2658-ІІІ (далі - Закон №2658-ІІІ)

Оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України» від 12 липня 2001 року №2658-ІІІ незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Підставою проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (частина 1 статті 10, частина 1 статті 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України» № 2658-III).

Частиною другою статті 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України» передбачено, що замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки.

Статтею 32 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III передбачена відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, частиною другою якої визначено, що оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 затверджено Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» (далі - Національний стандарт № 1, Стандарт).

Відповідно до пункту 1 Національний стандарт № 1 є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав (далі - майно) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна.

Відповідно до пункту 11 Національного стандарту № 1 оцінка проводиться із застосуванням бази, що відповідає ринковій вартості або неринковим видам вартості. Вибір бази оцінки передує укладанню договору на проведення оцінки майна.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Згідно з пунктами 35, 38 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», оцінка майна проводиться із застосуванням методичних підходів, методів оцінки, які є складовими частинами методичних підходів або є результатом комбінування кількох методичних підходів, а також оціночних процедур.

Для проведення оцінки майна застосовуються такі основні методичні підходи: - витратний (майновий - для оцінки об`єктів у формі цілісного майнового комплексу та у формі фінансових інтересів); - дохідний; - порівняльний.

Порівняльний підхід ґрунтується на врахуванні принципів заміщення та попиту і пропонування. Порівняльний підхід передбачає аналіз цін продажу та пропонування подібного майна з відповідним коригуванням відмінностей між об`єктами порівняння та об`єктом оцінки.

Пункти 16, 47 даного Національного стандарту № 1 визначають, що визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів у оцінювача.

Згідно з пунктом 56 Національного стандарту №1, звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити: опис об`єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати; дату оцінки та дату завершення складення звіту, а у разі потреби - строк дії звіту та висновку про вартість майна відповідно до вимог законодавства; мету проведення оцінки та обґрунтування вибору відповідної бази оцінки; перелік нормативно-правових актів, відповідно до яких проводиться оцінка; перелік обмежень щодо застосування результатів оцінки; виклад усіх припущень, у межах яких проводилася оцінка; опис та аналіз зібраних і використаних вихідних даних та іншої інформації під час проведення оцінки; висновки щодо аналізу існуючого використання та найбільш ефективного використання об`єкта оцінки; виклад змісту застосованих методичних підходів, методів та оціночних процедур, а також відповідних розрахунків, за допомогою яких підготовлено висновок про вартість майна; письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість; висновок про вартість майна; додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаційні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки.

Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності, здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання на підставі виконавчих документів. Отже, оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

За правилами статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а рішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання рішень інших органів можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду.

З матеріалів справи вбачається, що договір на виконання експертної оцінки майна укладався між Корабельним РВДВС м.Херсона ГТУЮ у Херсонській області та суб`єктом оціночної діяльності, а відтак посилання заявника на не укладення договору з суб`єктом оціночної діяльності спростовуються вищевказаним.

При цьому, при проведенні в рамках виконавчого провадження визначення вартості майна боржника Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» підлягає застосуванню в частині регулювання діяльності залученого державним виконавцем суб`єкта оціночної діяльності, та не стосується порядку призначення такого суб`єкта державним виконавцем.

Відтак, доводи скаржника щодо неправильності визначення державним виконавцем суб`єкта оціночної діяльності для проведення оцінки майна боржника, зокрема не на конкурсних засадах, є необґрунтованими.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду у справі №61-6546св18 від 05 вересня 2018 року.

Крім того, суд звертає увагу на те, що скаржником не оскаржувалося рішення державного виконавця - постанова від 12.05.2017 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що державний виконавець при вчиненні виконавчих дій щодо визначення вартості описаного та арештованого майна, зокрема, під час визначення суб`єкта оціночної діяльності, доручення йому подати звіт про оцінку майна та повідомлення сторін виконавчого провадження про вартість майна, діяв в межах наданих йому повноважень, в порядок та спосіб, визначений діючим законодавством України, тому скарга в частині визнання бездіяльності та дій державного виконавця задоволенню не підлягає.

Що стосується вимог про визнання звіту недійсним, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», рецензування звіту про оцінку майна здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна.

Відповідно до пункту 57 Національного стандарту № 1 рецензування звіту про оцінку майна здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та осіб, які заінтересовані у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна.

Відтак, у разі незгоди із результатами оцінки майна скаржник мав право звернутися з клопотанням про призначення рецензування звіту про оцінку майна, однак ОСОБА_1 із вимогами про рецензування звіту про оцінку майна у спосіб визначений законом не зверталася, доказів того, що оцінка майна є явно завищеною до суду не надала.

Тому суд приходить до висновку, що вимоги скарги в частині визнання звіту №47-5/17 недійсним задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, ст.15 ЦК України, ЗУ «Про виконавче провадження», Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», керуючись ст.ст. 3,4,13,447,449 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя В.В. Прохоренко