Постанова

Іменем України

21 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 466/5647/15

провадження № 61-17807св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

заявник - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»,

стягувач - публічне акціонерне товариство «Банк Форум»,

боржник - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», підписану адвокатом Остапченко Оленою Василівною, на ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 20 січня 2020 року в складі судді Білінської Г. Б. та постанову Львівського апеляційного суду від 17 серпня 2020 року в складі колегії суддів Шеремети Н. О., Крайник Н. П., Мельничук О. Я.

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У грудні 2019 року ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» звернулося до суду з заявою про заміну стягувача його правонаступником.

Заява мотивована тим, що рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 17 грудня 2015 року в справі № 466/5647/15 стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором № 0038/07/6.10-N.

26 березня 2019 року ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Фінансова компанія«Веста» уклали договір про відступлення прав вимоги № 0002/19/5, за умовами якогоПАТ «Банк Форум»відступило на користь ТОВ «ФК «Веста», яке в подальшому змінило найменування на ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за договором кредиту № 0038/07/6.10-N.

З огляду на викладене заявник просив суд замінити вибулого стягувача ПАТ «Банк Форум» на його правонаступника - ТОВ «Інвестохіллс Веста» в справі № 466/5647/15.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Львова від 20 січня 2020 року в задоволенні заяви відмовлено.

Суд першої інстанції виходив із того, що ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» просить постановити ухвалу про заміну позивача (стягувача) у справі № 466/5647/15, а не у виконавчому листі, а тому в суду відсутні правові підстави для задоволення заяви, оскільки розгляд справи завершивсяухваленням рішення.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Львівського апеляційного суду від 17 серпня 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста»залишено без задоволення, ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 20 січня 2020 року - без змін.

Апеляційний суд виходив із того, що ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» звернулося до суду з заявою саме про заміну стягувача в справі № 466/5647/15,а не прозаміну стягувача у виконавчому провадженні або у виконавчому листі як того вимагають положення статті 442 ЦПК України. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заміна сторонивсправі на стадії виконання рішення суду цивільним процесуальним законом не передбачена, а тому заява ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» задоволенню не підлягає.

Аргументи учасників справи

27 листопада 2020 року ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, підписану представником, на вказані судові рішення та просило їх скасувати як такі, що прийняті з порушенням норм процесуального права, й ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги заяви.

Зазначає, що встановивши підстави для заміни сторони у виконавчому провадженні/виконавчому листі та не піддаючи сумніву факт переходу права вимоги за кредитним договором № 0038/07/6.10-N від ПАТ «Банк Форум» до ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», суди відмовили в задоволенні заяви з посиланням на неправильне формулювання прохальної частини заяви, що є проявом надмірного формалізму.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 02 березня 2021 року відкрито касаційне провадження в справі.

Ухвалою Верховного Суду від 13 квітня 2021 року справа призначена до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

В ухвалі Верховного Суду від 02 березня 2021 року вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 17 грудня 2015 рокув справі № 466/5647/15, яке набрало законної сили, стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором № 0038/07/6.10-N від 28 вересня 2007 року в розмірі 127 991,04 дол. США, пеню в розмірі 1 092 596,76 грн та штраф у розмірі 8 437,16 грн.

На виконання заочного рішення суду Шевченківський районний суд міста Львова видав два виконавчих листа, які отриманіпредставником ПАТ «Банк Форум». Строк пред`явлення виконавчих листів до виконаннявизначенодо 28 грудня 2016 року.

Апеляційний суд установив, що виконавчий лист у справі № 466/5647/15 повернуто стягувачу відповідно до пункту 8 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку з тим, що стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску.

В матеріалах справи містяться договір про відступлення права вимоги № 0002/19/5 від 26 березня 2019 року та договір про відступлення прав за договорами іпотекивід 26 березня 2019 року, за умовами яких ПАТ «Банк Форум» відступило за плату врозмірі 125 073 805,27 грн, а ТОВ «ФК «Веста» набуло прававимоги банку до позичальників, заставодавців, іпотекодавців та поручителів, зазначених у додатку № 1, додатку № 1.1, додатку № 1.2 та акті № 1 приймання-передачі документації до договору про відступлення права вимоги, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами, договорами поруки та договорами іпотеки.

Згідно з додатком № 1 до договору про відступлення права вимоги № 0002/19/5 від 26 березня 2019 року ТОВ «ФК «Веста» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 0038/07/6.10-N від 28вересня 2007 року.

Суд апеляційної інстанції встановив, що ТОВ «ФК«Веста» сплатило в повному обсязі ціну відступлення, що свідчить продоговірну заміну сторони вматеріальних правовідносинах та дає право на здійснення процесуального правонаступництва йзаміну сторони у виконавчому провадженні.

Відповідно до протоколу № 06/08-2019 від 06 серпня 2019 року загальних зборів учасників ТОВ «ФК«Веста»товариство перейменовано на ТОВ «ФК«Інвестохіллс Веста».

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частин першої, другоїта п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» вразі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного СудуУкраїни від 20 листопада 2013 року в справі № 6-122цс13зазначено, що «за змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження».

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року в справі № 201/16014/13-ц (провадження № 61-9098сво20) вказано, що «підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони. Тобто, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах».

У справі, що переглядається, виходячи з наданих заявником договорів про відступлення права вимоги та платіжних доручень про сплату вартості відступлення, апеляційний суд установив факт переходу права вимоги за кредитним договором № 0038/07/6.10-N від ПАТ «Банк Форум» до ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», однак уважав, що вимоги заявника про заміну сторони (стягувача) у справі після ухвалення судового рішення не можуть бути задоволені в порядку, визначеному статтею 442 ЦПК України.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду не може погодитися з таким висновком із наступних мотивів.

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач.

У частині першій, другій статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Тлумачення вказаних норм права свідчить, що після видачі виконавчого документа процесуальний статус позивача у правовідносинах, пов`язаних із примусовим виконанням судового рішення, змінюється на стягувача.

Питання заміни сторони в справі (позивача або відповідача) та третьої особи її правонаступником врегульоване положеннями статті 55 ЦПК України. Заміна ж стягувача у виконавчому провадженні або виконавчому листі передбачена статтею 442 ЦПК України.

Аналіз змісту заяви ТОВ «ФК«Інвестохіллс Веста»свідчить, що заявник просить замінити саме стягувача з посиланням на положення статті 442 ЦПК України, що не суперечить чинному процесуальному законодавству.

Європейський суд з прав людини вказав, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Відмова в задоволенні заяви ТОВ «ФК«Інвестохіллс Веста» про заміну стягувача виключно з підстав незазначення про те, що така заміна повинна бути здійснена у виконавчому листі, за встановлених судами обставин переходу до заявника права вимоги за кредитним договором, заборгованість за яким стягнута в справі № 466/5647/15, вказує на формальний підхід судів до розгляду заяви та порушення норм процесуального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Ураховуючи те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами попередніх інстанцій повно, але допущено порушення норм процесуального права, ухвала суду першої інстанції та постанова апеляційного суду підлягають скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».

Керуючись статтями 400, 402, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегіїсуддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», підписану адвокатом Остапченко Оленою Василівною, задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 20 січня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 17 серпня 2020 року скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» задовольнити.

Замінити стягувача публічне акціонерне товариство «Банк Форум» у виконавчих листах, виданих у справі № 466/5647/15, його правонаступником - товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста».

Із моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції ухвала Шевченківського районного суду міста Львова від 20 січня 2020 року та постанова Львівського апеляційного суду від 17 серпня 2020 року втрачають законну силу.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук