Справа № 545/541/21
Провадження № 2/545/576/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2021 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого судді: - Гальченко О.О.,

за участю секретаря: - Лисенко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального підприємства «Полтавафарм» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 22.02.2021 року звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, посилаючись на те, що наказом № 388-К від 06 листопада 2017 року він прийнятий на посаду підсобного працівника міжлікарняної аптеки № 108 - невідокремленого підрозділу ПОКП «Полтавафарм».

Наказом № 304-К від 30.09.2020 року його звільнено з займаної посади за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Ст. 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені ст. 116 КЗпП України.

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.?

В порушення вказаної норми відповідач не повідомив позивача про нараховані йому суми та не провів з ним в день звільнення 30.09.2020р., розрахунок та виплату всіх сум, що належать позивачу. Відповідно до довідки № 01-933 від 22.12.20р. заборгованість відповідача по заробітній платі перед позивачем станом на 01.12.2020р. становить 9 311,63 грн. Повний розрахунок з ним на момент подачі позову не проведено, отже заборгованість відповідача по заробітній платі перед позивачем в розмірі 9311,63 грн. підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.

Крім того, ст. 117 КЗпП України передбачено відповідальність за затримку розрахунку при звільненні. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Таким чином, установивши під час розгляду справи про стягнення середнього заробітку у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі не проведення його до розгляду справи - по день постановления рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Аналогічні правові висновки містяться у постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 27.03.2013 року у справі № 6-15цс13, від 03.07.2013 року у справі № 6-64цс13, від 21.01.2015 року у справі № 6-195цс14.

Оскільки вимоги чинного законодавства України порушені, відповідач повинен понести цивільну-правову відповідальність за затримку розрахунку при звільненні позивача та виплатити йому середній заробіток за весь час затримки розрахунку. Так як відповідачем не проведено повний розрахунок з позивачем, необхідно стягнути з відповідача середній заробіток з дати наступної після дати звільнення, тобто з 01.10.2020 по день постановлення рішення.

Відповідно до п. 8 постанови КМУ від 8 лютого 1995 р. № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного ( годинного ) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна ( годинна ) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів ( годин ), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до довідки підписаної заступником головного бухгалтера відповідача заробітна плата позивача за 20 робочих днів серпня 2020 року становить 4 737,00 грн. та за 12 робочих днів вересня 2020 року становить 2 736,00 грн., що разом становить 7 473,00 грн.

Отже, середньоденна заробітна плата позивача становить 233,53 грн. = ( 4 737,00 грн. за серпень + 2 736,00 грн. за вересень ) / 32 робочих дні.

Оскільки він не може достеменно знати дату прийняття судом рішення, тому надає до суду розрахунок середньоденної заробітної плати який становить 233,53 грн., для подальшого визначення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку на день прийняття судом рішення.

Судові витрати що підлягають стягненню з відповідача.

Ст. 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом ( професійна правнича допомога ), крім випадків, встановлених законом.

Із врахуванням змісту п. 1 ч. 2 ст. 137, ч. 8 ст. 139 ЦПК України витрати за надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 904/4387/19.

Ч. 1 ст. 627 ЦК України гарантовано свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05.07.2012 № 5076-УІ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ( Закон № 5076-УІ ) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона ( адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання ) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні ( клієнту ) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво інтересів позивача у даній справі здійснюється адвокатом Косточкою С.О. на підставі договору про надання правничої допомоги № 15/02-1 від 15.02.2021р., укладеного між адвокатом Косточкою С.О. та ОСОБА_1 .

Розмір та порядок оплати правової допомоги визначений та узгоджений сторонами п. 4 вищевказаного договору.

Гонорар за надання правничої ( правової ) допомоги у суді першої інстанції, пов`язаної із взятими адвокатом зобов`язаннями за предметом цього договору, становить 3 500 грн.

Розмір винагороди за надання правової допомоги визначений в договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Оплата виконаних адвокатом робіт ( наданих послуг ) здійснюється клієнтом, на підставі отриманих, згідно з п. 4.3., ЗВІТУ та квитанції, в трьох денний термін з дня, наступного за днем набрання законної сили судового рішення, яким вирішено питання щодо розподілу судових витрат, шляхом готівкового/безготівкового розрахунку, з одночасним посвідченням у Квитанції особистими підписами : Клієнт ( П.І.Б. ) та Адвокат ( П.І.Б. ), кошти сплатив та кошти отримав, відповідно.

Таким чином, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено ( ч. 2 ст. 137 ЦПК України ).

В підтвердження отримання правової допомоги, наданої йому адвокатом, до матеріалів справи долучено копії звіту про виконані адвокатом роботи ( надані послуги ) № 19/02, квитанцію на оплату виконаних адвокатом робіт на суму 3 500 грн., та ордер.

Ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару ( фіксований розмір, погодинна оплата ), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За правовим висновком Верховного Суду України, викладеному в постановах від 16.04.2020р. справа № 727/4597/19, від 14.05.2020р. справа № 344/7365/16-а, - законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Адвокат може видати клієнту складений у довільній формі документ ( квитанція, довідка, тощо ).

Матеріали справи посвідчують ту обставину, що адвокатом Косточкою С.О. вчинялись дії, перелік яких наведено в звіті № 19/02 про виконані адвокатом роботи ( надані послуги ) позивачу по справі, та у квитанції на оплату виконаних адвокатом робіт.

Ці документи, відповідно до умов укладеного між позивачем та його адвокатом договору є підставою для обрахування і сплати гонорару.

З інформації наявної в Єдиному реєстрі адвокатів України, Косточка С.О. у 2020 році отримав свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю № 3673.

Таким чином, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3 500 грн., є документально підтвердженими, а тому підлягають стягненню з відповідача.

Ст. 233 КЗпП України встановлені строки звернення до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду за вирішенням трудових спорів. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Прохав стягнути з Полтавського обласного комунального підприємства «Полтавафарм» ( ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП : НОМЕР_1 ) невиплачену заробітну плату в сумі 9 311,63 грн. (дев`ять тисяч триста одинадцять гривень 63 копійки), середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, з 01.10.2020 року по дату прийняття рішення суду виходячи з середньоденного розміру заробітної плати - 233,53 гривень в сумі, що буде визначена в день прийняття рішення та витрати на правничу допомогу в сумі 3500 ( три тисячі п`ятсот ) гривень.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, прохали позов задовольнити, не заперечували щодо зочного розгляду справи ( а. с. 26 ).

Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Про причину неявки відповідач суд не повідомив.

Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що наказом № 388-К від 06 листопада 2017 року гр. ОСОБА_1 прийнятий на посаду підсобного працівника міжлікарняної аптеки № 108 - невідокремленого підрозділу ПОКП «Полтавафарм». Наказом № 304-К від 30.09.2020 року позивача звільнено з займаної посади за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України. ( а. с. 8-9 ).

Відповідач не повідомив позивача про нараховані йому суми та не провів з ним в день звільнення 30.09.2020 року, розрахунок та виплату всіх сум, що належать позивачу. Відповідно до довідки № 01-933 від 22.12.2020 року заборгованість відповідача по заробітній платі перед позивачем станом на 01.12.2020 року становить 9 311,63 грн., повний розрахунок з позивачем на момент подачі позову не проведено. ( а. с. 10 ).

Відповідно до довідки ПОКП «Полтавафарм» нарахування по заробітній платі ОСОБА_1 складає : за серпень 2020 року - 4 737 грн. за 20 робочих днів, за вересень 2020 року - 2 736 грн. за 12 робочих днів, 2 090,76 грн. за 14 днів відпустки. ( а. с. 12 ). Отже, середньоденна заробітна плата позивача становить 233,53 грн. = ( 4 737,00 грн. за серпень + 2 736,00 грн. за вересень ) / 32 робочих дні.

Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

В порушення вимог ст. 116 КЗпП України розрахунок з позивачем не було проведено в день звільнення.

Заборгованість по заробітній платі виникла та не була погашена на дату звільнення позивача з роботи - 30.09.2020 року.

Відповідач вимоги ст. 47, 116 КЗпП України не виконав, повного розрахунку в день звільнення не провів, заробітну плату не виплатив, кінцевий розрахунок з позивачем не проведено на дату подання позовної заяви.

Заробіток позивача за останні два календарні місяці, що передували його звільненню складає 9 563,76 грн. ( серпень 2020 року - 47 37 грн., вересень 2020 року - 4 826,76 грн.).

Розрахунок середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, на момент подачі позовної заяви 22.02.2021 року : дата звільнення 30.09.2020 року, середньоденна заробітна плата позивача становить 233,53 грн. = ( 4 737 грн. за серпень + 2 736 грн. за вересень ) / 32 робочих дні. Число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком - 131. Отже, розмір середнього заробітку за час затримки при розрахунку при звільненні, який необхідно стягнути з відповідача на користь позивача становить 30 592,43 грн. ( 131 х 233,53 ).

Представництво інтересів позивача у даній справі здійснюється адвокатом Косточкою С. О. на підставі договору про надання правничої допомоги № 15/02-1 від 15.02.2021, укладеного між адвокатом Косточкою С.О. та ОСОБА_1 . Розмір та порядок оплати правової допомоги визначений та узгоджений сторонами пунктом 4 вищевказаного договору. Гонорар за надання правничої ( правової ) допомоги у суді першої інстанції, пов`язаної із взятими адвокатом зобов`язаннями за предметом цього договору, становить 3 500 грн.

Таким чином, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України.

В підтвердження отримання правової допомоги, наданої позивачу адвокатом, до матеріалів справи долучено копії звіту про виконані адвокатом роботи ( надані послуги ) № 19/02, квитанцію на оплату виконаних адвокатом робіт на суму 3 500 грн. та ордер.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь Держави.

Керуючись ст. 2, 10-13, 17, 76-83, 89, 137, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст. ст. 47, 116, 117, 233, 238 КЗпП України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального підприємства «Полтавафарм» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити.

Стягнути з Полтавського обласного комунального підприємства «Полтавафарм» ( ідентифікаційний код юридичної особи : 32986923 ) на користь ОСОБА_1 ( реєстраційний номер облікової картки платника податків : НОМЕР_1 ) невиплачену заробітну плату у сумі - 9 311,63 гривень, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 30 592,43 гривень та витрати на правничу допомогу в сумі 3 500 гривень.

Стягнути з Полтавського обласного комунального підприємства «Полтавафарм» ( , адреса : 38751, с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області, вул. Горбанівська, 2 ) на користь Держави судовий збір у розмірі - 908 гривень.

Допустити негайне виконання рішення суду про виплату заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1 в межах суми платежу за один місяць.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення надруковано суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя: О. О. Гальченко