Справа № 277/102/21
Номер рядка звіту 81
РІШЕННЯ

іменем України

"26" серпня 2021 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В. В.

за участю секретаря с/з Євтушок М. Т.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН» про визнання недійсним договору позики

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просив визнати недійсним договір позики укладений між ним та відповідачем.

В обґрунтування позову зазначає, що між ним та ТОВ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН» було укладено договір відповідно до якого він отримав позику, однак, ознайомившись зі змістом договору, він вважає, що укладений договір є недійсним, зважаючи на наступне.

Відповідачем було проігноровано вимоги Закону України «Про споживче кредитування» та не повідомлено письмово йому всю необхідну інформацію щодо умов договору. Відповідач скористався тим, що йому, як позичальнику об`єктивно бракувало знань, необхідних для здійснення правильного вибору при підписанні оспорюваного договору і він був введений в оману при отриманні кредитних послуг, а відповідач, в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» не надав йому відомості, які потрібні клієнту при укладенні кредитного договору та не зазначив їх в його змісті.

Працівниками ТОВ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН» було проігноровано вимоги законодавства та не було надано йому розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом, тобто витрат, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту. У зв`язку з цим реально нарахований йому відсоток за користування кредитними коштами став значно більшим за зазначений працівниками фінансової установи у розрахунку платежів.

Також позивач вважає, що відповідачем було введено його в оману на рахунок істотних умов договору, а зокрема на рахунок відсоткової ставки за користування кредитом та йому не було зазначено нічого на рахунок непомірно великої відсоткової ставки у випадку порушення зобов`язання. Йому було повідомлено значно меншу ціну кредиту (відсотків) через що він погодився на укладання зазначених договорів. Також на думку позивача при укладенні договору було порушено принцип рівності сторін, так як йому запропонували укласти договір на фактично відомих лише відповідачу умовах.

Позивач в судове засідання не з`явився до позовної заяви додав заяву про розгляд справи без його участі за наявними в справі матеріалами.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що 17.11.2020 року позивачем було укладено, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН», через мобільний додаток електронний договір № з відповідачем, за яким позичальником було отримано кредитні кошти в розмірі 4030,00 грн. Відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у формі відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) або повністю в межах максимального строку дії договору, який становить 180 календарних днів на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути у передбачені договором строки кредит (транш) та сплатити проценти за користування кредитом.

Щодо ознайомлення позивача з умовами договору представник відповідача зазначив, що в електронному повідомленні про прийняття (акцепт) оферти зазначено, що позивач погоджується з умовами наданої йому оферти ТОВ «Смартівей Юкрейн», підтверджує, що ознайомлений, повністю розуміє, зобов`язуюсь неухильно дотримуватись укладеного договору кредитної лінії від 17 листопада 2020 року, текст якого доступний в мобільному додатку кредитодавця та правил надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Смартівей Юкрейн», текст яких розміщений на сайті кредитодавця.

Підписання цього електронного повідомлення про прийняття (акцепт) оферти щодо укладення договору кредитної лінії здійснюється за допомогою одноразового ідентифікатора, яке зазначається в спеціальному полі в мобільному додатку кредитодавця.

Також представник позивача зазначив, що позивач користується послугами ТОВ «Смартівей Юкрейн» починаючи з 02.09.2020 року, тим самим уклавши 8 договорів про надання фінансового кредиту, по 7 з яких ним виконано фінансові зобов`язання в повному обсязі.

На підставі викладеного представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Представником відповідача надано суду ксерокопію Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затверджений наказом ТОВ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН» № 200820/1 від 20.08.2020 року, в яких міститься, зокрема, інформація про умови та порядок надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, про технологію та порядок укладання та підписання електронного договору, інформацію щодо процентів за користування кредитом та механізм погашення заборгованості. (а.с. 25-34).

З послідовності дій позичальника ОСОБА_1 по договору № від 17.11.2020 року вбачається, що 17.11.2020 року ОСОБА_1 пройшов авторизацію в мобільному додатку інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН» та направив запит фінансовій установі щодо можливості отримання кредиту з інформацією про параметри кредиту. ТОВ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН» направило позичальнику оферту, яка містить істотні умови електронного договору кредиту та наступне підтвердження позичальником заявки про прийняття пропозиції до укладання договору, тобто оферти фінансової установи (акцепт), шляхом підписання її одноразовим ідентифікатором, а також направило позичальнику в мобільному додатку підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа та перерахувало кредитні кошти згідно договору на картковий рахунок позичальника. (а.с. 36).

Позивач, звертаючись до суду із вимогами про визнання зазначеного договору недійсним, свої вимоги обґрунтовує тим, що укладений договір не відповідає вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки ані перед укладенням договору, ані під час його укладення відповідач не повідомляв позивача у письмовій формі про умови надання кредиту, однак відповідно до копії паспорту кредиту від 17.11.2020 року до укладення договору клієнту було надано інформацію, зокрема про основні умови кредитування з урахуванням побажань заявника, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для заявника, порядок повернення кредиту, а також надано іншу інформацію. ОСОБА_1 , електронним підписом одноразовим ідентифікатором підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування.

В подальшому ТОВ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН» запропонувало ОСОБА_1 прийняти умови Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту та укласти договір кредитної лінії № від 17.11.2020 року та отримати в рамках договору перший транш кредиту на умовах: встановлений ліміт кредитної лінії на строк пільгового періоду та розмір кредиту 4030,00 грн., строк кредитування 91 день, у пільговому періоді 21 день, відсоткова ставка за один день користування кредитом 1,49, у пільговому періоді 1,29, річна відсоткова ставка (відсотків) 545,34, у пільговому періоді 472,14, загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить у пільговому періоді 5121,79 грн., реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) становить 545,34, у пільговому періоді 472,14, термін платежу 16.02.2021 року.

На зазначених умовах між ОСОБА_1 та ТОВ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН» було укладено договір № від 17.11.2020 року, який підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором. (а.с. 39-41).

Згідно додаткової угоди від 08.12.2020 року про зміну договору кредитної лінії № від 17.11.2020 року сторони домовились про пролонгацію пільгового періоду на 9 календарних днів. (а.с 42).

До відносин за договором позики застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті договору позики.

Доводи ОСОБА_1 про те, що дії ТОВ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН» вчинені із застосуванням нечесної підприємницької практики та є такими, що порушують його права як споживача, не знайшли свого підтвердження, а тому вимоги позову в цій частині є необґрунтованими і не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до положень статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків, та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Кодексу, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 1 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко прояснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та також ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Стаття 12 Закону України «Про споживче кредитування» встановила, що у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо супровідних послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної супровідної послуги, що надається споживачу третьою особою під час укладення договору про споживчий кредит, орієнтовна вартість такої послуги визначається відповідно до пункту 7 частини третьої статті 9 цього Закону. Усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або орієнтовної загальної вартості кредиту, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору; 15) право споживача на звернення до Національного банку України у разі порушення кредитодавцем, новим кредитором та/або колекторською компанією законодавства у сфері споживчого кредитування, у тому числі порушення вимог щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимог щодо етичної поведінки), а також на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої споживачу у процесі врегулювання простроченої заборгованості.

Згідно частин першої, другої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика вважається такою, що вводить в оману, якщо вона спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, шляхом надання йому неправдивої чи неповної інформації або ненадання інформації про: 1) основні характеристики продукції, такі як: її наявність, переваги, небезпека, склад, методи використання, метод і дата виготовлення або надання, поставка, кількість, специфікація, географічне або інше походження, очікувані результати споживання чи результати та основні характеристики тестів або перевірок товару; 2) гарантійний строк та гарантійне обслуговування продукції; 3) будь-які застереження щодо прямої чи опосередкованої підтримки виробником продавця або продукції; 4) спосіб продажу, ціну або спосіб розрахунку ціни, наявність знижок або інших цінових переваг; 5) умови оплати, доставки, виконання договору купівлі-продажу;

6) потреби у послугах, заміні складових чи ремонті; 7) місце розташування і повну назву продавця, а в разі потреби -місце розташування і повну назву особи, від імені якої виступає продавець; 8) характер, атрибути та права продавця або його агента, зокрема інформації про його особу та активи, кваліфікацію, статус, наявність ліцензії, афілійованість та права інтелектуальної або промислової власності, його відзнаки та нагороди; 9) небезпеку, що загрожує споживачу у зв`язку з покупкою та/або використанням продукції; 10) права споживача, у тому числі право відмовитися від продукції (для відповідних видів товарів, робіт і послуг), право на заміну продукції або відшкодування збитків.

Згідно частин четвертої-шостої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» агресивною вважається підприємницька практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції. При встановленні того, чи містить підприємницька практика елементи примусу, докучання або неналежного впливу, до уваги береться: 1) час, характер та повторюваність пропозицій щодо придбання продукції; 2) вживання образливих або загрозливих висловів; 3) використання тяжкої для споживача обставини, про яку продавцю або виконавцю було відомо, для впливу на рішення споживача; 4) встановлення обтяжливих або непропорційних позадоговірних перешкод для здійснення споживачем своїх прав за договором, включаючи положення про право споживача розірвати договір або замінити продукцію чи укласти договір з іншим суб`єктом господарювання; 5) загроза здійснити незаконні або неправомірні дії. Як агресивні забороняються такі форми підприємницької практики: 1) створення враження, що споживач не може залишити приміщення продавця (виконавця) без укладення договору або здійснення оплати; 2) здійснення тривалих та/або періодичних візитів до житла споживача, незважаючи на вимогу споживача про припинення таких дій або залишення житла; 3) здійснення постійних телефонних, факсимільних, електронних або інших повідомлень без згоди на це споживача; 4) вимога оплати продукції, поставленої продавцем (виконавцем), якщо споживач не давав прямої та недвозначної згоди на її придбання. Перелік форм агресивної підприємницької практики не є вичерпним. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Суб`єкти господарювання, їх працівники несуть відповідальність за нечесну підприємницьку практику згідно із законодавством.

Зі змісту оспорюваного договору позики вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму позики, дату її видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови надання позики. Позичальник ОСОБА_1 погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить його заявка до ТОВ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН» та підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. В ході розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про невідповідність умов договору кредитної лінії № від 17.11.2020 року вимогам законодавства, оскільки доводи ОСОБА_1 в цій частині ґрунтуються виключно на його поясненнях і спростовуються самим змістом договору, отже відсутні підстави для визнання означеного договору недійсним з підстав, передбачених статтями 203, 215 ЦК України, статтями 11, 19 Закону України «Про захист прав споживачів» та не встановлено обставин, які б свідчили, що дії ТОВ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН» вчинені із застосуванням нечесної підприємницької практики та є такими, що порушують права ОСОБА_1 , як споживача.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно частин першої-третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Так, на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем не надано суду жодних письмових доказів, надано лише клопотання про витребування у відповідача копію договору позики, який укладений між ним та відповідачем та клопотання про розгляд справи без його участі.

Також позивач не скористався своїм правом подати відповідь на відзив.

Частиною восьмою статті 279 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

За таких обставин, вбачається, що вимога позивача про визнання договору позики укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН» недійсним не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні належними доказами. З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 207, 651, 652, 653 ЦК України, статтями 1-23, 76-81, 95, 258-259, 263-265, 352, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН» про визнання недійсним договору позики - відмовити

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 26.08.2021 року.

Суддя: В. В. Заполовський