РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2-п/510/4/21

Справа № 510/283/18

20.04.2021 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Пройка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ренійського районного суду Одеської області від 17 березня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист права власності шляхом зобов`язання здійснення певних дій, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд заочного рішення Ренійського районного суду Одеської області від 17 березня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист права власності шляхом зобов`язання здійснення певних дій, та його перегляд, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вищезазначене судове рішення було ухвалене без присутності відповідача, судові виклики нею не отримувались. Про наявність судового рішення відповідач дізналась лише 26 жовтня 2020 року, отримавши копію рішення у суді.

Відповідач та її представник ОСОБА_3 з`явились у судове засідання, просили задовольнити заяву про поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд заочного рішення та його перегляд.

Позивач також з`явився до судового засідання, заперечень проти задоволення заяви про поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд заочного рішення та його перегляд, не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні.

Суд, розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 та матеріали справи 510/283/18, вислухавши думку з`явившихся сторін, вважає, що заява про перегляд заочного рішення підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено в судовому засіданні, 17 березня 2020 року Ренійським районним судом Одеської області було ухвалено заочне рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист права власності шляхом зобов`язання здійснення певних дій, яким позовні вимоги позивача були задоволені.

Справа розглядалася в порядку загального позовного провадження.

На судові засідання по справі, відповідач жодного разу не з`явилась, про дату, час та місце його проведення сповіщався належними чином, причини неявки суду не відомі.

Позивач не заперечував проти заочного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, керуючись вимогами ст. 280 ЦПК України судом було ухвалено заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно із ч. 3 та ч. 4 ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Як вказує ОСОБА_1 , про наявність вказаного заочного рішення вона дізналася 26 жовтня 2020 року, отримавши судове рішення у суді.

З аналізу матеріалів справи судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не отримала копію заочного рішення Ренійського районного суду Одеської області від 17 березня 2020 року.

Враховуючи вищенаведене та з метою забезпечення заявнику права на ефективний захист, необхідно поновити ОСОБА_1 строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Ренійського районного суду Одеської області від 17 березня 2020 року.

Стосовно задоволення заяви про перегляд заочного рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У матеріалах справи відсутній відзив відповідача, при тому до заяви про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 додала докази та пояснення, які заслуговують на увагу суду та мають бути вивчені для всебічного та повного розгляду справи, та для недопущення порушення прав сторони судового процесу.

Статтею 129 Конституції України роз`яснено, що однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до п.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ конвенцію та практику суду як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємними частинами права на суд необхідно розглядати, зокрема, такі вимоги: вимога змагальності процесу відповідно до статті 6 Конвенції передбачає наявність можливості бути поінформованим і коментувати зауваження або докази, представлені протилежною стороною, в ході розгляду; право на публічне слухання, що передбачає право на усне слухання і особисту присутність сторони в цивільному судовому процесі перед судом (справа «Екбатані проти Швеції»(Ekbatani v. Sweden, 26 травня 1988 року, пункти24-33); право на ефективну участь («T. та V. проти Сполученого Королівства», 16 грудня 1999 року, пункти 83-89).

Стаття 6 Конвенції головним чином служить для визначення того, чи були надані заявнику достатні можливості викласти свою позицію і оскаржити докази, які він вважав недостовірними, а не для того, щоб оцінювати правильність або неправильність рішення, прийнятого національними судами (справа «Каралевічус проти Литви» (Karaleviиius v. Lithuania),06 червня 2002 року).

Крім того, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Також відповідно до положень ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Беручи до уваги конкретні обставини справи та доводи особи, яка подала заяву про перегляд заочного рішення, а також з точки зору дотримання права на доступ до правосуддя, проголошеного ст.55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, також враховуючи, що під час винесення заочного рішення не були перевірені докази та пояснення відповідача, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ренійського районного суду Одеської області від 17 березня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист права власності шляхом зобов`язання здійснення певних дій є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 284-289, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд заочного рішення та перегляд заочного рішення Ренійського районного суду Одеської області від 17 березня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист права власності шляхом зобов`язання здійснення певних дій задовольнити.

Строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Ренійського районного суду Одеської області від 17 березня 2020 року поновити.

Заочне рішення Ренійського районного суду Одеської області від 17 березня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист права власності шляхом зобов`язання здійснення певних дій скасувати.

Розгляд справи призначити в порядку загального позовного провадження.

Призначити підготовче судове засідання 26 травня 2021 року о 15 год. 15 хв., за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Соборна, 122, каб. 5.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова