У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Придачук О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУДМС України в Закарпатській області встановлено, що 15.05.2019 року ОСОБА_2 знятий з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , як померлий.

Відповідно до ст.48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Статтями 46,47 ЦПК України передбачено, що вони можуть мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони (цивільна процесуальна правоздатність) та здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність).

Тобто стороною у справі може бути лише особа, яка має цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність.

Згідно із ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Норма ч.1 ст.55 ЦПК України вказує, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Тому, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку, визначеному ст. 55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника, а не заміни відповідача, однак лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі. При цьому, у зв`язку зі смертю боржника в кредитних правовідносинах має місце перехід обов`язків боржника до його спадкоємців, а нормами матеріального права визначено порядок пред`явлення вимоги кредитора до спадкоємців та обов`язки останніх.

Питання про задоволення вимог кредитора у разі смерті боржника врегульовані ст. 1281 ЦК України, якою встановлено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені ч.ч. 2 і 3 цієї статті, позбавляється права вимоги.

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто після його смерті.

Отже, з урахуванням того, що позов було пред`явлено до боржника після його смерті, то за життя боржник не набув процесуальних прав та обов`язків учасника цього судового процесу, з огляду на що такі не набуті за життя процесуальні права та обов`язки не могли перейти до інших осіб. При цьому береться до уваги, що нормами цивільного права передбачено в таких випадках право кредитора на пред`явлення вимоги саме в порядку цивільного судочинства про стягнення боргу безпосередньо до спадкоємців боржника, які несуть відповідальність за зобов`язанням спадкодавця лише в межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Позивач відповідно до ст. 4 ЦПК України не позбавлений права звертатися з позовом в суд саме до спадкоємців, а не померлої особи, і отримати в установленому законом порядку інформацію щодо їх кола та обсягу спадкового майна, зокрема в порядку забезпечення доказів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Отже, оскільки чинним процесуальним законодавством не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення позивача до суду з позовом померла, а правоздатність її згідно із ч.4 ст.25 ЦК України припинено, є підстави для відмови у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.А.Придачук