Справа № 466/7007/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2021 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Донченко Ю.В.

за участю секретаря судового засідання Пилипців О.-І.І.

Справа № 466/7007/21

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

за участі позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 07 березня 1992 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб у Відділі запису актів громадського стану виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів, про що зроблено актовий запис №500.

Від шлюбу мають двоє дітей, які на даний час досягнули повноліття, працюють та навчаються.

Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося за час спільного проживання між нами доволі часто виникали непорозуміння. Відповідач змінив ставлення до неї, як жінки. Його поведінка змінилася, стала для неї не зрозумілою, вона відчула якісь таємниці, скритність, що свідчить про те, що вони не мали один до одного довіри. Відповідач не цікавиться нею, фактично жив без спільних планів розвитку сім`ї у майбутньому. Доволі часто між ними виникали сварки та непорозуміння, що принижували її людську гідність. Відносини з боку чоловіка до неї стали все далі агресивнішими. Вона неодноразово просила відповідача змінити ставлення до неї, однак усі розмови не приносили результати.

За останні п`ять років фактично окремо проживали, так і не знайшли компромісу у стосунках. У них абсолютно різні погляди на шлюб та сім`ю, припинили вести спільне господарство, підтримувати шлюбно-сімейні стосунки та проживають окремо, примирення є не можливим, просить шлюб розірвати.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 02.08.2021 року справу номер 466/7007/21 передано до розгляду судді Донченко Ю.В.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримала, зіславшись на обставини та факти, що вказані в позові.

Відповідач в судовому засіданні не заперечив проти позову та вказав, що дійсно вони з позивачкою тривалий спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, просить щлюб розірвати.

Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 07 березня 1992 року у Відділі запису актів громадського стану виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів, про що зроблено актовий запис №500, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданого 07.03.1992 року (а.с.5).

Більше року сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер.

Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення для справи.

Оскільки, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, ніхто з них не бажає подальшого спільного проживання, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи при пред`явленні позову до суду позивачем сплачено судовий збір у відповідності до п.п.3 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 908,00 грн.

Судові витрати по справі складаються із судового збору.

Позивач просить судовий збір з відповідача не стягувати.

Керуючись ст.ст. 12-13,76-81,141,258-259,263-265,268,273,280-282,354 ЦПК України, ст.ст. 105,110-112 СК України, суд, -

ухвалив :

позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 07 березня 1992 року у Відділі запису актів громадського стану виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів, актовий запис №500.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище « ОСОБА_3 ».

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП- НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП- НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Текст рішення виготовлено та підписано 02.09.2021 року.

Суддя Ю. В. Донченко