Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2956/20
Номер провадження2/711/489/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді: Казидуб О.Г.

при секретарі Зайцевій О.І.

позивачки : ОСОБА_1

представника позивача адвоката Нікітюк А.М.

відповідача : ОСОБА_2

представника відповідача адвоката: Солодкової С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку загальногопозовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,завданої кримінальним правопорушенням,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Свої вимоги мотиву тим, що як встановлено судом першої інстанції в ході розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_2 , останній 16.10.2018 року близько 13:00 знаходячись у тамбурі поблизу квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , під час конфлікту, який виник раптово, на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тілесні ушкодження за наступних обставин.

У вказаному місці та час, ОСОБА_2 умисно наніс позивачці один удар правою рукою в область грудної клітки спереду, від якого вона подалась назад та вдарилась тім`яною ділянкою голови об дверцята щитової. Після чого ОСОБА_2 умисно наніс позивачці один удар кулаком правої руки в обличчя з правої сторони, а саме в область верхньої губи. Потім ОСОБА_2 умисно наніс позивачці ще один удар кулаком правої руки в обличчя з лівої сторони, а саме в область лівої щоки. У подальшому ОСОБА_2 умисно наніс потерпілій один удар правою рукою зверху-вниз в область голови, а саме в область тім`яної ділянки голови. Та в той час коли вона намагалась заступитись за свою матір, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка вийшла з квартири та зробила зауваження ОСОБА_2 , та виставила свою праву руку зігнуту в ліктьовому суглобі, закриваючи свою матір, ОСОБА_2 умисно наніс їх один удар правою рукою по її правій руці, а саме в область правого плеча. Продовжуючи свої умисні дії, ОСОБА_2 умисно наніс їх близько двох ударів руками в область нижніх кінцівок, а саме в область правого та лівого стегна.

Своїми умисними діями ОСОБА_2 спричинив позивачці тілесні ушкодження у вигляді забою з садном м`яких тканин тім`яної ділянки голови, забою з набряком лівої щоки, садна верхньої губи та крововиливів обох стегон, які згідно з висновком експерта від 22.01.2019 № 02-01/80 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; травми голови зі струсом головного мозку, які відповідно до вказаного вище висновку експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Судом було встановлено, що пред`явлене обвинувачення повністю доводиться зібраними по справі доказами на підставі чого вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.07.2019 року у справі № 711/1002/19, залишеним без змін ухвалою Черкаського апеляційного суду від 114.11.2019 року, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а саме у нанесенні позивачці умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

Під час проведення слідчих дій відповідач в добровільному порядку відмовився відшкодувати позивачці заподіяну матеріальну та моральну шкоду.

Внаслідок таких своїх умисних дій ОСОБА_2 позивачка, відповідно до довідки № 322 травматологічного пункту КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» ЧМР від 19 жовтня 2018 року та висновку судово-медичної експертизи № 02-01/1218 від 19 жовтня 2018 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді: травми голови зі струсом головного мозку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;забій з садном м`яких тканин тім`яної ділянки голови, забій з набряком лівої щоки, садно верхньої губи та крововиливи обох стегон, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Позивачка зазначає, що внаслідок спричинених їй ОСОБА_2 тілесних ушкоджень змушена була неодноразово проходити стаціонарне лікування в КЗ «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» внаслідок погіршення стану здоров`я викликаного такими незаконними діями відповідача, що проявилося зокрема у слабкості, нудоті вранці і після їжі, зниженні апетиту, болях в епігастрії після їжі з віддачею в ліве та праве підребер`я, гіркоті у роті, слабкості, болях в кістках, запамороченні, ниючих частих головних болях в лівій тім`яній ділянці, не загоюванні рани тім`яної ділянки, послабленому стулі, здутті та важкості в животі після прийому їжі, анемії, тощо. Так, згідно проведених консультацій, зокрема у лікаря - невропатолога було встановлено, що дані симптоми є наслідками перенесеної ЗЧМТ (16.10.2018 року - струс головного мозку) як і змішана цефалгія, виражений цереброастенічний синдром, дисметоболічна і післятравматична енцефалопатія Н2, остеохондроз поперекового відділу хребта, ускладнений протрузіями L3-4.L4-L5.L5-S1 з синдромом люмбалгії ст. неповної ремісії.

Дані обставини, зокрема підтверджуються виписками з історії хвороби за № 08040 (період часу лікування: 10.09.2018 року - 25.09.2018 року), № 01661 (період лікування: 18.02.2019 року - 05.03.2019 року), № 08121 (період часу лікування: 09.09.2019 року - 24.09.2019 року), № 02565 (період лікування: 11.03.2020 року по 24.03.2020 року) виданими КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради».

Також, окрім проходження стаціонарного лікування позивачка через виниклі в неї проблеми із здоров`ям для проходження амбулаторного лікування змушена була неодноразово звертатися до вузькоспеціалізованих лікарів таких як терапевт, лікар невролог, стоматолог, невропатолог, імунолог, гематолог, гастроентеролог тощо. Дані обставини, зокрема підтверджуються консультаційними висновками спеціалістів та численними виписками з медичної картки, які додаються.

За рекомендаціями згаданих вище вузькоспеціалізованих лікарів та в ході проходження стаціонарного лікування позивачка здійснила витрати на придбання медичних препаратів та проходження клінічних аналізів за направленнями лікарів сукупна вартість яких складає 17682 грн. 28 коп.

Відповідно до рекомендацій лікарів, для того, щоб відбулася нормалізація стану здоров`я їй необхідно періодично проходити медичні обстеження із плановим лікуванням, терміни якого за найбільш оптимістичними прогнозами спеціалістів мають становити щонайменше декілька років.

Внаслідок отриманих травм її лікування на сьогоднішній день ще не закінчене, для забезпечення нормального стану свого здоров`я вона змушена постійно проходити медичні обстеження та лікування як викликаних внаслідок умисних дій відповідача негативних змін у стані здоров`я, так і супутніх хвороб, загострення яких викликане спричиненими їй ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, що додатково супроводжується постійним острахом за своє життя та необхідністю повністю змінювати ритм життя, що викликає особливі душевні страждання та дискомфорт.

Додаткових психоемоційних переживань викликає острах того, що відповідач і надалі продовжує вчиняти систематичні протиправні дії по відношенні до позивачки, що проявляється в словесних погрозах фізичної розправи над позивачкою та висловленні образливих слів на її адресу, про що зокрема свідчить притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП (справа № 711/4122/19) за погрозу у фізичній розправі по відношенню до потерпілої ОСОБА_1 , що мало місце декілька місяців пізніше після вчинення ним кримінального правопорушення за ч.2 ст.125 КК України, але ще до винесення Придніпровським районним судом м.Черкаси оскаржуваного вироку від 24.07.2019 року.

У сукупності всі зазначені факти завдали позивачці душевних переживань та страждань.

Просить стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 17682 грн. 28 коп. матеріальної шкоди, 10000 грн. 00 коп. моральної шкоди.

29 квітня 2020 року ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

18 червня 2020 року через канцелярію суду ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивачем жодним документом не підвердженопонесені нею матеріальні збитки у зв`язку з злочином. Щодо моральної шкоди, зазначив, що сума у 10000 грн. є дуже завищеною, нічим документально не підтверджена та необґрунтована в позовній заяві, а тому, не може бути з нього стягнута. А тому, позов визнає частково та не заперечує проти стягнення з нього моральної шкоди в розмірі 1000 грн.

06 липня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила, що відповідач постійно їй погрожує. Всі «нанесення» в область грудної клітини вплинули на стан її здоров`я, у неї постійні головні болі, всі аналізи після того випадку були погані, у неї з`явився «артріт суставу», також, став погіршуватися імунний стан, лікар їй призначив ліки. Також, зазначила, що відповідач наніс їй моральну та фізичну травму. Вона проходить лікування вже на протязі 8 років, лікар їй призначив гормональні препарати, додатково призначив препарати для травлення, у неї почалась залізо- дефицітна анемія. Позов підтримала в повному обсязі та просила його задоволити.

Представник позивача - адвокат Нікітюк А. М. в судовому засіданні зазначив, що діагноз ОСОБА_4 був встановлений після травматичного впливу, і ця травма зафіксована в висновку. Окрім проходження стаціонарного лікування, вона проходила і амбулаторне лікування. Як вбачається із виписки лікаря, в розділі «скарги» вбачалися болі в грудній клітині, болі в попереку, і всі ці жалоби з`явились після перенесеної травми. Є консультативний висновок стоматолога, з якого вбачається, що у ОСОБА_4 вбачаються почервоніння на обличчі, яке не пройшло після 6 місяців травми , тобто, воно було спричинено нанесеною травмою. Всі суми понесеної матеріальної шкоди підтверджена поданими квитаціями. Протягом 2018-2020 року ОСОБА_4 не раз проходила амбулаторне лікування. Також, зазначив, що ОСОБА_4 була спричинена і моральна шкода, у неї був наявний острах за своє життя. Медичні препарати купувались позивачкою ті, які вживались до подій з даного приводу, брались до уваги витрати, які виписувались лікарями у період амбулаторного лікування після нанесення травм, та загострення самопочуття. Загострення самопочуття підтверджуються численними аналізами. Ті аналізи, які були зроблені після травми вказують на те, що її аналізи погіршились.

На його думку, не можна брати за сонову лише висновок експерта, оскільки, він проводить лише зовнішній огляд, у нього немає можливості подивитись «зсередини». Внутрішні наслідки травм можна визначити лише зробивши аналізи. Просив взяти характер ушкоджень, тривалість відновлення стану здоров`я, тривалість лікування (з листопада до вересня місяця),тобто, майже цілий рік, врахувати пенсійний вік довірительки, яка мала ряд хвороб, які збільшили термін лікування завданої шкоди, врахувати, що було «підняту руку» на особу похилого віку, її матір, врахувати систематичність. Ця систематичність підтверджується рішенням Соснівського районного суду. Цей факт мав місце до винесення вироку по справі.

Просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що позивач дуже тяжка в спілкуванні , вона з усіма пересварилася, є психічно не врівноваженою людиною. Зазначив, що заперечує проти стягнення з нього матеріальної шкоди в повному обсязі. Щодо моральної шкоди зазначив, що згідний сплати 1000 грн.

Представник відповідача-адвокат Солодкова С. І. в судовому засіданні зазначила, що позивач не надав жодного доказу, що їй була нанесена матеріальна шкода. Моральна шкода визначена позивачем частково. Зазначила, що за місяць до цього інциденту, у позивачки вже були скарги на больові синдроми (остеохондроз), і їй були виписані ті ліки, які зараз вживають. В провадженні суду перебувала кримінальна справа, відповідач отримав покарання. В матеріалах кримінальної справи є Вирок суду, там наявні характеристики на відповідача з місця проживання та місця роботи, є покази свідків, з яких вбачається, що позивачка провокує скандали. Протокол про адміністративне правопорушення був в суді в той час, коли кримінальна справа розглядалась. Позивачка надала багато документів про погіршення свого стану здоров`я і стверджує, що погіршення стану здоров`я трапилось після нанесення їй травм. Щоб підтвердити щоб від дій відповідача погіршився стан здоров`я позивачка потрібно встановити причинний зв`язок, а саме, його повинен встановити експерт. Всі медичні документи, які надані позивачкою, стосуються гастроентерелогії, а не травми голови, тобто, спричинених їй травм. ЇЇ хвороба до нанесених травм також мала ті симптоми, що і струс головного мозгу. Позивачкою не надані підтвердження того, що витрати на лікування стосувались саме травм. Щодо моральної шкоди зазначила, що визнають її в розмірі 1000 грн.

Суд, заслухавши думку учасників процесу,вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту для даних правовідносин визначені Цивільним Кодексом України.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судове рішення у цивільній справі" від 18 грудня 2009 року № 14, при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою.

Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 липня 2019 року визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у вигляді ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян штрафу в дохід держави в розмірі 1700 грн.

Згідно вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 липня 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за те, що він 16.10.2018 , близько 13 год., знаходячись у тамбурі поблизу квартири АДРЕСА_5 , під час конфлікту, який виник раптово на шггрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс своїй сусудці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тілесні ушкодження.

14 листопада 2019 року ухвалою Черкаського апеляційного суду вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 липня 2019 року щодо ОСОБА_2 залишено без змін.

Відповідно до вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 липня 2019 року, ОСОБА_2 своїми умисними діями спричинив ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді забою з садном м`яких тканин тім`яної ділянки голови, забою з набряком лівої щоки, садна верхньої губи та крововиливів обох стегон, які згідно з висновком експерта від 22.01.2019 № 02-01/80відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; травми голови зі струсом головного мозку, які відповідно до вказаного вище висновку експерта від 22.01.2019 року №02-01/80відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Як вбачається з вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 липня 2019 року, конфлікт між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відбувся 16 жовтня 2018 року.

Відповідно до Довідки 322 від 19 жовтня 2018 року, виданої КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги «ЧМР» Травматологічний пункт, ОСОБА_1 звернулася до травматологічного пункту лише 18 жовтня 2018 року (через 2 дні після конфлікту) з діагнозом: Забій м`яких тканин голови, інфіковане садно-тім`яної ділянки, «глубкована» забійна рана верхньої їхньої забій мяких тканин, «…гематоми» в/з обох стегон, забій плечового правого суставу, СПМ.

Як вбачається з Виписки з історії хвороби № 08040 (арк.спр.24), ОСОБА_1 проходила лікування в гастроентерологічному відділенні КП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» гастроентерологічне відділення в період з 10.09.18 р. по 25.09.18р., тобто, до дати конфлікту.

Відповідно до даної Виписки з історії хвороби, серед скарг на стан здоров`я, ОСОБА_1 вказувала запаморочення, загальну слабкість, нудоту, зниження апетиту.

Відповідно до Виписки з історії хвороби № 01661 (арк.спр.21), ОСОБА_1 проходила лікування в гастроентерологічному відділенні КП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» в період з 18.02.19р.по 05.03.19 р. У розділі «діагноз» не міститься даних про перенесення струсу головного мозку і скарг на головні болі також немає. Замість цього є дописано кульковою ручкою «перенесена травма 16.10.2018р.», та цей допис не завірений лікарем, та не вказано, що дописаному слід вірити, не скріплено печаткою лікаря.

В копії Огляду гастроентеролога(арк.спр.29) від 31.07.2019 року в розділі «Скарги» також кульковою рукою дописано «травма 16.10.18р. побиття сусідом», та цей допис не завірений лікарем, та не вказано, що дописаному слід вірити, не скріплено печаткою лікаря.

Також, в Консультативному висновку лікаря-гастроентеролога від 2019 року, також, кульковою ручкою дописано «травма 16.10.18, побиття». Даний запис, також, не завірений лікарем, та не вказано, що дописаному слід вірити, не скріплено печаткою лікаря.

У копії довідки про стан здоров`я ОСОБА_1 від 05.07.2019 року вказаним діагнозом є «гепатит», та біля фрази лікаря «потребує подальшого безперервного медикаментозного лікування, є дописана фраза «після перенесеної травми від 16.10.2018 року».

Відповідно до Виписки з історії хвороби № 08121арк.спр.22), ОСОБА_1 проходила лікування в гастроентерологічному відділенні КП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» в період з 09.09.19р. по 24.09.19р. У даній виписці міститься запис про закрито черепно - мозкову травму, хоча, ні в епікризі, ні у вироку суду не йде мова про закрито черепно мозкову травму, вказано тільки «травма голови зі струсом головного мозку». У Заключенні цієї ж виписки, нічого вже про травму голови не вказано, але знову, дописані кульковою ручкою назви лікарських препаратів не завірені лікарським підписом та печаткою з тим, що дописаному можна вірити.

В копії Консультативного висновку спеціаліста від 04.03.2019 року в результаті досліджень вказано «цироз печінки» при травмі 16.10.2018 року. При цьому, у копії Огляду гастроентеролога від 31.07.2019 року, лікар зазначає, що хворіє позивач вищезазначеною хворобою вже сім років.

Також, позивачем надано написане від руки «Лечение, назначение, препаратов» не завірене лікарем(арк.спр.33) , маються власноручні дописи у виписках з історії хвороби та в консультативних висновках спеціаліста.

Судом встановлено, що всі квитанції та чеки на купівлю медичних препаратів, які надані позивачем ОСОБА_1 , датовані 2019 та 2020 роками, а конфлікт між сторонами відбувся у 2018 році. На аркуші справи №57 на звороті є 3 три квитанції про оплату ліків (від однієї квитанції позивачка відмовилась на суму 337грн.88 коп ),оскільки неможливо прочитати які препарати куплялися для лікування, а 2 квитанції на суму 114грн.47коп. від 24.11.2018 року,а друга на суму 358грн.56коп.що дані препарати були призначені лікарем для лікування отриманої травми 16.10.2018 року струсу головного мозгу,оскільки зазначені препарати лікують захворювання печінки та нирок та інше .

Також, судом встановлено, що позивачка є інвалідом 2 групи (арк.спр.7), та як вбачається з медичних карток має ряд захворювань та періодично перебуває на планових лікуваннях для підтримки належного стану свого здоров`я, хворіє на безліч інших захворювань з 2013 року, в 2014 році поставлено діагноз ,пов`язаних з «гепатитом» та «цирозом печінки».

Також, відповідно до запису (арк.спр.36) від 17.09.2019 року у ОСОБА_1 припухлість губ саме із-за «артриту челюстного сустава», тобто, не має ніякого відношення до нанесення тілесних ушкоджень від 16.10.2018 року, де ушкодженнями є струс головного мозку та розбита губа.

Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 доказів які б підтверджували лікування від вказаних вище травм в період, який охоплює скоєння злочину, не надано. Крім того, позивачем не надано доказів причинного зв`язку між тими хворобами, на які вона вказує та отриманими нею тілесними ушкодженнями в результаті побиття 16.10.2018 року.

Позивачем також не надано Висновку експерта про причинний зв`язок між отриманою травмою 16.10.2018 року та у зв`язку з цим подальшим погіршенням здоров`я саме по гастроентерології та супутнім захворюванням.

З Виписок з історії хвороби за 2020 рік (арк.спр.58) вбачається, що ОСОБА_1 знаходилась у гастроентерологічному відділенні. Але, вказані діагнози на думку суду ніякого відношення до травми не мають, але також містяться дописи кульковою ручкою (дописані ліки) та не завірені дані дописи лікарем.

Позивачкою не було надано доказів суду,що стан здоров`я позивачки,який внаслідок пережитих нею протиправних фізичних та моральних посягань з боку відповідача значно погіршився,виникнення у неї на фоні отриманих дій відповідача інших хвороб та розладу роботи організму в цілому.

Суд приходить до висновку, що позивачем ОСОБА_1 не доведено жодним документом понесених нею матеріальних збитків у зв`язку зі злочином.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди в розмірі 17682грн.28коп., в зв`язку з її недоведеністю.

Також, позивачем ОСОБА_1 пред`явлено вимогу про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення відносно неї злочину в розмірі 10000 гривень.

В силу з ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Як передбачено ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У відповідності до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п.3,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин

Згідно Листа Мінюсту України від 13.05.2004, № 35-13/797 "Методичні рекомендації "Відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно приписів Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно з п.п 5, 9 вищезазначеної ППВСУ відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В судовому засіданні досліджено Довідку Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, з якої вбачається, що 23.07.2020 року та від 04.09.2020 року від ОСОБА_1 надійшли звернення (арк.спр.115 та арк.спр.116) про конфлікт з сусідом ОСОБА_2 за її адресою проживання. В зв`язку з чим було проведено з ним бесіду профілактичного характеру з приводу вчинення хуліганських дій та попереджено про адміністративну відповідальність передбачену ст.173 КУпАП за такі дії.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 02.05.2019 року серія АА №617194, ОСОБА_2 09.04.2019 року близько 09 год.30 хв. за адресою АДРЕСА_1 ,в тамбурі, погрожував фізичною розправою ОСОБА_3 ,чим порушив вимоги ст.173 КУпАП. Тому, відповідно до постанови суду (арк.спр.117) від 03.07.2019 року ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.173 КАпАП України та звільнено ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, провадження у справі закрито, обмежившись усним зауваженням.

А тому, суд бере до уваги, що сторони проживають в одному тамбурі за адресою: АДРЕСА_2 , є сусідами та на протязі довготривалого часу (по теперішній час) перебувають в неприязних відносинах один до одного.

А тому, суд приходить до висновку, що заявлена позивачем моральна шкода підлягає частковому задоволенню, а саме, в розмірі 3000 гривень.

На думку суду, саме в такому розмірі, з урахуванням всіх обставин справи, позивачу, як потерпілій, заподіяна моральна шкода.

При її визначенні, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд враховує, що вказаний її розмір є адекватним тим моральним стражданням і переживанням, яких зазнала потерпіла у результаті отриманих тілесних ушкоджень з вини обвинуваченого.

Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п. 3 ч. 1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду.

Тому, відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 908 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 23,1166, 1167,1188,1194 ЦК України, ст.ст. 4,12,141, 258, 259, 280,281ЦПК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» ,суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3000,00грн.(три тисячі гривень) моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь дежави судовий збір в розмірі 908 грн.00коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст рішення виготовлено 23 квітня 2021 року(з врахуванням вихідних та перебування на лікарняному судді).

Головуючий: О. Г. Казидуб