Справа № 643/8682/21
Провадження № 2/643/4016/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2021 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Власенка М. В.,

за участю:

секретаря судового засідання Насирової М. М.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3800,00 грн. щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, оригінал свідоцтва про шлюб міститься у матеріалах справи про розірвання шлюбу, шлюб не розірвано, проте розпався. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає разом з матір`ю. Відповідач належної участі в утриманні дитини не приймає, сплачував по 2000,00 грн. на місяць, проте останній раз надав на утримання сина грошові кошти у розмірі 2000,00 грн. у січні 2021 року за грудень 2020 року. Ніяких речей або продуктів для сина не передає. Син страждає на алергію, що зумовлює ускладнення життя та збільшує матеріальні затрати. Оскільки дитині, яка мешкає з позивачем на перебуває повністю на її утриманні, повинен бути забезпечений належний рівень життя, який позивач сама забезпечити не може, відтак наявні підстави для стягнення аліментів у розмірі 3800,00 грн. щомісячно.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19 травня 2021 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та відкрито провадження у справі; встановлено строки для подання заяв по суті.

11 червня 2021 року від ОСОБА_2 надійшов відзив, в якому відповідач просить стягнути аліменти у розмірі 17 % від заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на кожну дитину.

Зазначив у відзиві, що дійсно від шлюбу з позивачем має спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На момент припинення спільного проживання з позивачем у серпні 2020 року було скрутне матеріальне становище, оскільки працював на посаді головного спеціаліста відділу енергозбереження, енергоефективності та альтернативних джерел енергії управління паливно-енергетичного комплексу ХОДА з посадовим окладом 4860,00 грн., 2000,00 грн. з якого щомісячно віддавав позивачеві на утримання дитини, а на кошти, що залишалися купляв дитині продукти, іграшки, тощо. Крім цього, протягом спільного проживання з позивачем користувався позикою АТ «ПриватБанк» для потреб родини у загальному розмірі 20000,00 грн., самостійно сплачує щомісячний платіж по кредиту у розмірі 1000,00 грн. Зазначив, що під час спільного проживання з позивачем однією родиною, з власного доходу, придбав чимало речей для дому та дитини, опікувався дитиною, намагався заощадити родинні кошти. У лютому-березні 2021 року тимчасово припинив сплату грошей позивачеві через перебування на обліку у центрі зайнятості та затримку виплати грошей. У травні 2021 року, коли з`явилася можливість, виплатив позивачеві 3000,00 грн. на утримання дитини. На теперішній час працевлаштований на посаді начальника відділу енергетики та надрокористування управління енергетики та заповідної справи Департаменту захисту довкілля та енергетики СОДА з посадовим окладом 7020,00 грн. Вважає, що аліменти у розмірі 3800,00 грн. не відповідає його матеріальному стану. Повідомив, що від попереднього шлюбу з ОСОБА_4 має двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що надав копії свідоцтв про народження дітей.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі. Подала суду додаткові докази та письмові пояснення, у яких зазначила, що обставини, викладені у відзиві відповідачем, не відповідають дійсності. Просила не враховувати відзив.

Відповідач у судовому засіданні просив суд врахувати поданий відзив, подав додаткові докази на підтвердження свого працевлаштування та розміру посадового окладу. Пояснив, що двоє неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , наразі вибули проживати разом з їхньою матір`ю до Німеччини, не потребують від нього матеріальної допомоги на утримання. Просив задовольнити позов частково з урахуванням його доходу. Зазначив, що згоден сплачувати аліменти у розмірі 2000,00 грн. та просив стягнути аліменти саме у такому розмірі.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив таке.

21 січня 2017 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є відповідач ОСОБА_2 .

Відомостей про розірвання шлюбу між сторонами матеріали справи не містять.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до абзацу 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відтак, відповідач, як батько дитини, зобов`язаний брати участь у вихованні та утриманні своєї дитини.

ОСОБА_1 просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3800,00 грн. ОСОБА_2 , заперечуючи проти цього, у судовому засіданні просив позов задовольнити частково, стягнувши аліменти у розмірі 2000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно долученої у судовому засіданні копії довідки № 02-27/2089 від 28 липня 2021 року, виданої директором департаменту, ОСОБА_2 працює в Департаменті захисту довкілля та енергетики Сумської обласної державної адміністрації на посаді начальника відділу енергетики та надрокористування управління енергетики та заповідної справи, має шостий ранг державного службовця категорії «Б-3» та 6 групу оплати праці. Станом на 28 липня 2021 року загальний стаж роботи склав 20 років 06 місяців, стаж державної служби 1 рік 02 місяці.

Згідно з Постановою КМУ № 15 від 18 січня 2017 року «Питання оплати праці працівників державних органів» затверджено схему посадових окладів на посадах державної служби з урахуванням категорій, підкатегорій та рівнів державних органів у 2021 році (ред. 13 січня 2021 року), відповідно до якої у підкатегорії «Б-3», посади керівник відділу у складі департаменту, головного управління, служби, самостійного управління, розмір посадового окладу у державних органах, юрисдикція яких поширюється на територію Автономної Республіки Крим, однієї або кількох областей, міст Києва та Севастополя, складає 7050,00 грн.

Визначаючи розмір аліментів на утримання малолітньої дитини суд виходить із сукупності наявних в матеріалах справи доказів та враховує загальновідомі обставини про потреби дитини, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, а також всі обставини справи, в тому числі матеріальне становище відповідача.

Також суд враховує те, що обов`язки з утримання дитини є рівними для обох батьків, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням достатності заробітку платника аліментів.

Відтак, з урахуванням інтересів дитини, суд вважає, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , 2017 року народження, у розмірі 2500,00 грн.

На переконання суду, такий розмір аліментів забезпечить потреби дитини, відповідатиме об`єктивним можливостям відповідача та задовольнятиме правомірні очікування позивача на отримання аліментів, і з урахуванням балансу інтересів батьків та дитини буде достатнім для забезпечення її належного утримання та відповідатиме можливостям батька надавати таку допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати у розмірі 908 грн. 00 коп. підлягають стягненню в дохід держави з відповідача, оскільки позивач, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст. 4, 12, 76 81, 89, 141, 263 265, 273, 279, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. щомісячно, з щорічною індексацією відповідно до закону, на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до його повноліття, починаючи з 18 травня 2021 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На підставі ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Московський районний суд м. Харкова.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 03 вересня 2021 року.

Суддя М. В. Власенко