Справа № 611/441/21
Провадження № 2-о/611/55/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Коптєва Ю.А.,

за участю:

секретаря - Сторчай С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Барвінкове цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Барвінківський районний сектор Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в:

24 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

В обґрунтування заяви зазначив, що він постійно проживає на території України з моменту народження і до теперішнього часу. За результатами звернення до органів міграційної служби в отриманні паспорту йому було відмовлено та вказано на необхідність подачі ряду документів, які у нього відсутні та не можуть бути отримані без встановлення факту проживання в Україні на зазначену дату.

Заявник, посилаючись на те, що встановлення даного факту необхідно йому для отримання паспорта громадянина України, просив заяву задовольнити.

Заявник в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник заінтересованої особи - завідувач Барвінківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, просила прийняти рішення на розсуд суду

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд знаходить за необхідне заяву задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як передбачено п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В силу положень Закону України "Про громадянство України", Указу Президента України від 27 березня 2001 року "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", рішенням суду може підтверджуватись факт проживання особи на території України на певний час.

Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України", громадянами України є особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (24 серпня 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Барвінкове Харківської області, що підтверджується наданою фотокопією свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 , виданого 23 січня 1980 року м. Барвінкове районний відділ РАЦС (а. с. 5).

Заявник ОСОБА_1 з. 1970 по 1980 роки навчався в середній школи №1 ім. Скрипника м. Барвінкове, що вбачається з атестату НОМЕР_5, виданого 26.06.1980 р. (а.с.6).

В 1981 році заявник вступив до Харківського інституту механізації та електрифікації сільського господарства, який закінчив у 1986 році, отримавши дипломом серія НОМЕР_2 від 23 червня 1986 року.

07 серпня 1982 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_3 , виданого повторно 05.09.2018 р.(а.с.8).

Від шлюбу мають двох дітей: доньку ОСОБА_3 , 1983 року народження, та сина ОСОБА_4 , 1985 року народження.

З довідки від 25 жовтня 1986 року вбачається, що ОСОБА_1 з 01 серпня 1986 р. по 21 січня 1995 р. перебував на військовому обліку у Носівському РВК Чернігівської області (а.с. 7).

Крім того, ОСОБА_1 в період з 01 серпня 1986 року по 10 квітня 1991 року працював на посаді інженера в колгоспі «Червоний партизан» с. Козари Носівського району Чернігівської області. В 1991 році заявник переїхав до м. Барвінкове Харківської області та з 05 травня 1991 року почав працювати на посаді завідуючого гаражем в РПО «Сільгоспхімія» .

В 1995 році ОСОБА_1 звільнився з РПО «Сільгоспхімія» та почав працювати вахтово- експедиційним методом на посаді водія в Управлінні технологічного транспорту № 1 нафтової компанії « Лукойл», розташованого у м. Лангепас Тюменської області Російської Федерації..

Листом Верховного суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про громадянствоУкраїни», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України. Особи, є громадянами України з 24 серпня 1991 року.

Відповідно до п. 7 Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

У пункті 44 вказаного порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведені вище положення законодавства свідчать про те, що за відсутності у заявника передбаченого законодавством документального підтвердження факту його постійного проживання станом на 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» - паспорту громадянина колишнього СРСР з відмітками про постійну прописку на території України, для отримання заявником паспорта громадянина України їй попередньо необхідно встановити наявність підстав для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням шляхом встановлення вищевказаного факту у судовому порядку.

Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно ОСОБА_1 для набуття громадянства України та отримання паспорта громадянина України.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що ОСОБА_1 проживав на території України, не був громадянином іншої держави, що підтверджується матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити факт проживання останнього в Україні станом на 24 серпня 1991 року.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 234, 235, 258-259, 263-265, 268, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Барвінківський районний сектор Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Барвінкове Харківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , постійно проживав на території України, станом на 24 серпня 1991 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів через Барвінківський районний суд Харківської області до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.А. Коптєв