28.04.2021 Справа № 756/1475/21
Унікальний номер 756/1475/21
Номер провадження 2/756/3166/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.,

секретар судового засідання- Михнюк В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «Затишна Оселя», третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири,-

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2021 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Віданову О.В. звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «Затишна Оселя» (надалі ТОВ «Керуюча Компанія «Затишна Оселя»), ОСОБА_2 , в якому просила суд стягнути з відповідачів матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок залиття квартири в сумі 5279 грн. 00 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 1500 грн., витрати за проведення експертного дослідження в розмірі 1500 грн. та судові витрати в розмірі 908 грн. 00 коп.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що є власником квартири АДРЕСА_1 . Балансоутримувачем цього будинку та виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території є ТОВ «Керуюча Компанія «Затишна Оселя».

16 жовтня 2020 року відбулося залиття санвузла в квартирі позивача. Цього ж дня позивач звернулася до відповідача з метою встановлення факту та причин залиття. Комісією в складі заступника головного інженера ОСОБА_3., головного енергетика ОСОБА_4 , слюсаря сантехніка ОСОБА_5 , позивача та ОСОБА_2 , що є власником квартири з якої відбулося затоплення, проведено обстеження квартири позивача та третьої особи, в результаті чого складено акт щодо обстеження та встановлення факту залиття від 16 жовтня 2020 року. Під час обстеження виявлено затікання в санвузлі (підлога - плитка 7,5 кв.м., стеля-натяжна пошкоджена - 7,5 кв.м., електропроводка системи освітлення. Причиною залиття стало вихід з ладу ревізії каналізаційного стояка, а саме утворення в заглушці тріщини кв. АДРЕСА_2 .

29 жовтня 2020 року позивач звернулася до відповідача з вимогою про оплату матеріальної шкоди, завданої затопленням квартири, що відбулося 16 жовтня 2020 року. Однак, відповідач на вимогу не відреагував.

З метою встановлення розміру матеріальної шкоди позивач звернулася до ФОП ОСОБА_6 з проханням провести дослідження квартири з метою встановлення розміру матеріальних збитків, завданих внаслідок залиття, яке відбулося 16 жовтня 2020 року, у зв`язку з чим було укладено договір № 103/20 від 23.12.2020 року. Згідно Звіту № 109/20 про оцінку збитків вартість ремонтно-будівельних робіт, необхідних для усунення пошкоджень, які утворилися у квартирі позивача внаслідок залиття становить 5279 грн. 00 коп.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 лютого 2021 року справа передана на розгляд судді Шролик І.С.

Ухвалою суду від 05 лютого 2021 року позовну заяву залишено без руху, оскільки позивач просить стягнути кошти з ТОВ «Керуюча компанія «Затишна оселя» та ОСОБА_2 , однак не визначив спосіб їх стягнення, а саме в солідарному порядку чи в рівних частинах.

На виконання ухвали суду 16 лютого 2021 року представник позивача подала до суду уточнену позовну заяву, в якій в якості відповідача вказує ТОВ «Керуюча компанія «Затишна оселя», а третьої особою ОСОБА_2 .

Ухвалою суду 17 лютого 2021 року відкрито у справі спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду на 12 березня 2021 року.

Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, у порядку ст.178 ЦПК України 12 березня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник ТОВ «Керуюча компанія «Затишна оселя» просить суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог. В мотивування поданого відзиву зазначає, що ТОВ «Керуюча компанія «Затишна оселя» не укладено жодних договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_3 та не є балансоутримувачем будинку за вказаною адресою. ТОВ «Керуюча компанія «Затишна оселя» не є стороною договору та як наслідок не може мати жодних прав та обов`язків за вказаним договором, не є належним відповідачем у справі.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися судом неодноразово належним чином. 11 березня 2021 року представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, а також зазначила, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлені належним чином. 01 квітня 2021 року представник ТОВ «Керуюча компанія «Затишна оселя» надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Третя особа в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлені належним чином, конверт що направлявся за адресою місця реєстрації повернувся з відміткою «адресат відсутній».

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, які вважає належними, допустимими та достатніми в їх сукупності, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_8 , виходячи з наступного.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; (пункти 1 і 4 частини другої статті 175 ЦПК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи ( висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб ТОВ «Управляюча компанія «Затишна оселя» та ТОВ «Керуюча компанія «Затишна оселя» є окремими юридичними особами.

Як вбачається з акту обстеження та встановлення факту залиття від 16 жовтня 2020 матеріалів справи балансоутримувачем будинку є Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Затишна оселя».

У відзиву на позовну заяву представник відповідача зазначає, що ТОВ «Керуюча компанія «Затишна оселя» не укладала жодних договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_3 .

Як видно з досудовою вимогою представник відповідача - адвокат Віданова О.В. зверталась до належного відповідача - ТОВ «Управляюча компанія «Затишна оселя»(а.с.18).

Проте позовні вимоги позивач заявляє помилково до ТОВ «Керуюча компанія «Затишна оселя», а не належного відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Затишна оселя».

Разом з тим, ні позивач, ні її представник під час розгляду справи не заявляли клопотання про заміну відповідача ТОВ «Керуюча компанія «Затишна оселя» на належного відповідача ТОВ «Управляюча компанія «Затишна оселя». Тричі розгляд справи відкладався, проте сторона позивача правом участі в судовому засіданні не скористалась.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У разі відмови в позові судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2,4,5,10,12,76-83,133,141,209-211, 223, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «Затишна Оселя», третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 28 квітня 2021 року.

Суддя І.С. Шролик