печерський районний суд міста києва
Справа № 755/8199/21-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2021 р. Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Вовк С. В.,

при секретарі судових засідань Брачун О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до його пред`явлення шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 755/16868/15-ц, виданого 13 березня 2020 року Дніпровським районним судом м. Києва, що здійснюється в межах виконавчого провадження № 61551656, що перебуває у провадженні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванова А. В. та шляхом накладення арешту на транспортний засіб: автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER, 2008 року випуску, VIN: НОМЕР_1 .

Як зазначає заявник, 12 травня 2021 року Державним підприємством «СЕТАМ» шляхом проведення електронних торгів реалізовано належний на праві приватної власності ОСОБА_1 транспортний засіб - LAND ROVER RANGE ROVER, 2008 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , ДНЗ: НОМЕР_2 .

Заявник вважає, що торги з реалізації належного йому на праві власності транспортного засобу - LAND ROVER RANGE ROVER, 2008 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , ДНЗ: НОМЕР_2 , проведені з істотними порушеннями чинного законодавства, за заниженою ціною, чим грубо порушено його законні права та інтереси.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року у справі № 755/16868/15-ц задоволено позовні вимоги ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

13 березня 2020 року на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року видано виконавчий лист №755/16868/15-ц.

Як зазначає заявник, постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванова А. В. від 13 березня 2020 року відкрито виконавче провадження № 61551656 з примусового виконання виконавчого документа № 755/16868/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № КФ-00416-2612 від 30 грудня 2013 року.

Заявник заявляє про те, що 18 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Івановим А. В. здійснено вилучення належного ОСОБА_1 транспортного засобу - автомобіля LAND ROVER RANGE ROVER, 2008 року випуску, VIN: НОМЕР_1 .

18 березня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Іванов А. В. здійснив опис, арешт, вилучення та передачу на зберігання вказаного транспортного засобу, а також, як зазначає заявник, розмістив в автоматичній системі виконавчого провадження скан-копію постанови від 18 березня 2020 року про опис та арешт майна боржника, відповідно до якої виконавцем описано та накладено арешт на належний ОСОБА_1 транспортний засіб.

Заявник вважає, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Івановим А. В. накладено арешт на майно та рахунки ОСОБА_2 , а в подальшому, всупереч вимогам чинного законодавства, - арештовано, вилучено та реалізовано на прилюдних торгах, належний на праві власності заявнику вказаний транспортний засіб.

У зв`язку із цими обставинами заявником здійснюється підготовка позовної заяви до суду про визнання недійсними електронних торгів та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

У відповідності до положень частини першої ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Із змісту заяви та додатків до неї вбачається, що предметом подальшого спору, у цілях якого подано заяву про забезпечення позову, буде визнання електронних торгів від 12 травня 2021 року недійсними та визнання виконавчого листа № 755/16868/15-ц таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з приписами частини другої статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини першої ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Пунктом 6 частини першої ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, відповідно до роз`яснень у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Судом не встановлено дотримання заявником принципу співмірності вжиття заходів забезпечення позову саме до його пред`явлення, а не під час вирішення цивільно-правового спору про визнання недійсними електронних торгів та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів без одночасного пред`явлення позовних вимог.

На переконання суду, відсутні підстави стверджувати, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на транспортний засіб та зупинення стягнення на підставі виконавчого листа, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання гіпотетичного рішення суду про визнання недійсними електронних торгів та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, адже зокрема віндикаційна вимога може бути пред`явлена до останнього набувача та здатна забезпечити у повній мірі поновлення порушеного права.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із майбутніми позовними вимогами, суд приходить до висновку про необґрунтованість поданої заяви, а відтак заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до його пред`явлення залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя С. В. Вовк