Номер справи 237/3862/20
Номер провадження 2/237/291/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.21 м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Кучко Я.Ю.,

при секретарі Махно Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає наступне. За судовому наказом Мар`їнського районного суду Донецької області від 28 вересня 2020 року по справі № 237/3454/20 з позивача стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 . Визначений судом розмір аліментів підлягає зменшенню з тих підстав, що при винесенні судового рішення судом не враховано, що на утриманні платника аліментів знаходяться його неповнолітні діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання яких позивач їх матерів ОСОБА_6 щомісячно надаються кошти в сумі 1500 гривень на кожну дитину. Також судом не враховано, що позивач в січні 2020 року переніс хірурніче втручання у зв`язку з чим стан його здоров`я значно погіршився. Згодом в червні 2020 року позивач був госпіталізований з діагнозом: цукровий діабет І типу. На теперішній час позивач перебуває на обліку з діагнозом цукровий діабет ІІ типу. У зв`язку з хворобами позивач не має можливості влаштуватись на роботу з тяжкими фізичними навантаженнями, однак отримує дохід як фізична особа-підприємець, що підтверджено довідкою з державної податкової служби. Крім того позивач має щомісячні втрати такі як придбання сезонного одягу та взуття, на купівлю яких в рік позивачем витрачається в середньому 5000 гривень на рік, продукти харчування, витрати на лікування, послуги мобільного зв`язку, а також оренду житла, оскільки місцем реєстрації позивача є житло, яке належить відповідачу.

Від позивача надійшла заява в якій він відмовляється від вимог щодо стягнення з відповідача на його користь витрат із сплати судового збору та витрат на правову допомогу.

Відповідач подала до суду в якій заявлені позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судовим наказом Мар`їнського районного суду Донецької області від 28 вересня 2020 року визначено стягувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви про видачу судового наказу, а саме з 16.09.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 31 жовтня 2016 року, виданого повторно, ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 10 серпня 2010 року, виданого повторно, ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 191/32 від 08 січня 2020 року підтверджується, що ОСОБА_1 було встановлено діагноз ЖКХ. Гострий катаральний холецистит.

Згідно копії виписки-епікризу із медичної карти стаціонарного хворого № 637[20] від 06 липня 2020 року ОСОБА_1 було встановлено основний діагноз цукровий діабет типу 1 вперше виявлений, некомпенсований, зкетоацидозом.

Копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 16 жовтня 2020 року підтверджується, що ОСОБА_1 було встановлено діагноз цукровий діабет ІІ типу.

Розмір отримуваного ОСОБА_1 за період з 1 кварталу по 2 квартал 2020 року підтверджується відомостями з державного реєстру фізичних осіб-платників податків згідно якого розмір доходу ОСОБА_1 за вказаний період становить 82226 гривень.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 статті 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Зі змісту ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» вбачається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Водночас, у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України.

Відповідно до приписів ч. 1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Таким чином, суд, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, виходячи з встановлених обставин справи, а саме погіршення стану здоров`я платника аліментів, наявності у ОСОБА_1 двох неповнолітніх дітей та розміру отримуваного ним прибутку, що в силу особливостей наказного провадження не було враховано судом при видачі судового наказу, приймаючи до уваги рівність обов`язку батьків утримувати дитину, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає зменшенню.

Як зазначено в п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі судового наказу Мар`їнського районного суду Донецької області від 28 вересня 2020 року в справі № 237/3454/20, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з 1/4 (однієї четвертої) частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/6 (однієї шостої) частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Донецький апеляційний суд через Мар`їнський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Я.Ю. Кучко