Головуючий у І інстанції Сенюта В.О.
Провадження №22-ц/824/9174/2021 Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Матвієнко Ю.О., суддів Мельника Я.С., Гуля В.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 01 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом та просила про його задоволення, посилаючись на те, що 14.12.2017 року у м. Києві по вул. Магнітогорська, 1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить позивачу на праві власності, та автомобіля Fiat Ducato, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 08.02.2018 року відповідача ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до звіту № 1229 про визначення вартості матеріального збитку, вартість матеріального збитку, завданого автомобілю Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_1 , складає 44 370,68 грн.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Fiat Ducato, д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована ТДВ «СТ «Домінанта» з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну, - 100 000,00 грн. та франшизою - 0,00 грн.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21.11.2018 року було задоволено позов ОСОБА_1 до ТДВ «СТ «Домінанта» та стягнуто із страхової компанії матеріальний збиток у розмірі 44 370,68 грн.

Разом з тим, вжиті державним виконавцем заходи з примусового виконання рішення суду були безрезультатними, оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення.

Враховуючи те, що заподіяна позивачу шкода не відшкодована, позивач і просила суд стягнути з відповідача у відшкодування шкоди, завданої в ДТП з його вини, грошові кошти у розмірі 44 370,68 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 01 квітня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подала на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення її позову. Зокрема, посилалась на те, що саме їй, як особі, якій завдано шкоди, належить право вибору, до кого звертатись з вимогою про її відшкодування: до завдавача шкоди або страховика. Оскільки страхова компанія перебуває у стадії ліквідації, єдиним ефективним способом захисту порушених прав позивача є звернення з вимогою про відшкодування шкоди до завдавача шкоди - ОСОБА_2 .

У відзиві на скаргу відповідач ОСОБА_2 заперечив проти її задоволення та просив залишити рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову в даній справі (44 370 грн. 68 коп.) менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 14.12.2017 року у м. Києві по вул. Магнітогорська, 1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить позивачу на праві власності, та автомобіля Fiat Ducato, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 08.02.2018 року відповідача ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.6).

Відповідно до звіту № 1229 про визначення вартості матеріального збитку, вартість матеріального збитку, завданого автомобілю Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_1 , складає 44 370,68 грн. (а.с.8-27).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Fiat Ducato, д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована ТДВ «СТ «Домінанта» з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну, - 100 000,00 грн. та франшизою - 0,00 грн.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21.11.2018 року було задоволено позов ОСОБА_1 до ТДВ «СТ «Домінанта» та стягнуто із страхової компанії на користь позивача матеріальний збиток у розмірі 44 370,68 грн. (а.с.28-33).

Вищевказане рішення суду не виконане, що підтверджується постановою старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Браташовою В.В. про повернення виконавчого документа стягувачу від 02.12.2019 року (а.с.36-37), якою виконавчий документ повернуто у зв`язку із відсутністю у боржника майна, на яке можна звернути стягнення з метою виконання судового рішення.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність майна у ТДВ «СТ «Домінанта», в якій було застраховано цивільно-правову відповідальність власника автомобіля Fiat Ducato, д.н.з. НОМЕР_2 , та з якої у судовому порядку стягнуто шкоду на користь ОСОБА_1 , не є підставою для стягнення цієї шкоди із страхувальника ОСОБА_2 , як винуватця ДТП.

Колегія суддів погоджується з вищенаведеними висновками суду, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Пунктом 36.1 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до ст. 9 вказаного закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Виходячи з положень вищевказаного закону та норм діючого цивільного законодавства, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Вищенаведена правова позиція Великої Палати Верховного Суду сформульована ним в постанові від 04 липня 2018 року в справі №755/18006/15-ц і є обов`язковою для застосування судами.

Таким чином, зважаючи на те, що ліміт відповідальності ТДВ «СТ «Домінанта» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів становить 100 000 грн., що повністю покриває розмір завданої позивачу ОСОБА_1 винними діями страхувальника ОСОБА_2 матеріальної шкоди (44 370 грн. 68 коп.), законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відсутність в справі підстав для покладення на ОСОБА_2 обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування.

Доводи апеляційної скарги про те, що стягнення збитку з відповідача, як винуватця ДТП, є єдиним ефективним способом захисту порушених прав позивача, оскільки у страхової компанії відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення державним виконавцем, колегією суддів відхиляються, зважаючи на те, що згідно діючого законодавства у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, невиконані зобов`язання переходять до МТСБУ. Виконання обов`язків у повному обсязі гарантується коштами Фонду захисту потерпілих МТСБУ. Для здійснення регламентних виплат за страховика, який визнаний банкрутом, необхідні наступні умови: 1) підтверджений факт визнання страховика банкрутом; 2) наявність невиконаних зобов`язань страховика за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що засвідчується в ліквідаційному балансі; 3) недостатність коштів та майна страховика для виконання його зобов`язань за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що засвідчується в ліквідаційному балансі.

Таким чином, враховуючи те, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, на користь ОСОБА_1 з ТДВ «СТ «Домінанта», як страховика, стягнуто матеріальний збиток, завданий з вини страхувальника ОСОБА_2 , у розмірі 44 370 грн. 68 коп., що відповідає нормам матеріального права та узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, сформульованою ним в постанові від 04 липня 2018 року в справі №755/18006/15-ц, підстави до стягнення вищевказаного збитку з відповідача, як винуватця ДТП, відсутні, оскільки це суперечитиме меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Інші аргументи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та зводяться до переоцінки доказів і незгоди позивача з висновками суду щодо їх оцінки.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення судом ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України відсутні.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 01 квітня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: