Справа № 646/3885/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" липня 2021 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Єфіменко Н.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання припиненими договору позики та іпотечного договору,-
14 червня 2021р. до Червонозаводського районного суду м.Харкова надійшла вказана позовна заяваОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якій позивач просив договір позики від 17.05.2019, укладений між сторонами у простій письмовій формі, та іпотечний договір від 17.05.2019, зареєстрований в реєстрі № 1439, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І. з метою забезпечення договору позики від 17.05.2019р., - визнати припиненими.
До позовної заяви також долучена заява позивача про забезпечення позову шляхом: заборони органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження в сфері державної реєстрації прав вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації речових прав та обтяжень нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 ; заборони будь-яким особам здійснювати перешкоди позивачу у володінні та користуванні нерухомим майном - квартирою АДРЕСА_1 .
15.06.2021 ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова вищевказана позовна заява передана за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова.
15.07.2021 справа надійшла до Київського районного суду м. Харкова та передана у провадження суддя Єфіменко Н.В.
16.07.2021 ухвалою Київського районного суду м. Харкова загальне позовне провадження у справі відкрите.
Дослідивши матеріали справи, доходжу наступного:
Відповідно ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно; забороною вчинити певні дії.
Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» суддя, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем, пересвідчитися, зокрема, що між сторонами дійсно виник спір, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.
Таким чином, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.
Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.
Предметом спірного договору іпотеки є квартира АДРЕСА_1 , право власності на яку вже реєструвалось за відповідачем, однак у подальшому скасоване за наслідками розгляду відповідної скарги відповіла. Також позивач зазначає, що 10.11.2020 відповідач після реєстрації права власності на вищевказану квартиру за іпотечним договором перебувала у квартирі АДРЕСА_1 .
Зі змісту ст. 150 ЦПК України та вищевказаних роз`яснень Пленуму Верховного Суду України вбачається, що такий спосіб забезпечення, як заборона вчиняти певні дії має нематеріальний характер і має застосовуватися переважно для забезпечення позовів немайнового характеру. Це також узгоджуватиметься із принципом адекватності заявлених позовних вимог обраному способу їх забезпечення.
З урахуванням викладеного, зважаючи на зміст позовних вимог, суд вважає, що обраний позивачем захід забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких дій, стосовних державної реєстрації речових прав та обтяжень нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , а також заборони будь-яким особам здійснювати перешкоди позивачу у володінні та користуванні нерухомим майном - квартирою АДРЕСА_1 є ефективним та пропорційним у даному випадку, не порушує права та інтереси відповідача, а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 149-153, 157 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання припиненими договору позики та іпотечного договору,- задовольнити.
Вжити захід забезпечення позову шляхом: заборони органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження в сфері державної реєстрації прав вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації речових прав та обтяжень нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 ; заборони будь-яким особам здійснювати перешкоди позивачу ОСОБА_1 у володінні та користуванні нерухомим майном - квартирою АДРЕСА_1 .
Ухвала виконується негайно з дня її постановлення в порядку, встановленому для виконання судових рішень.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя