Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/2333/21
номер провадження 2-з/695/43/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2021 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.,

за участі

секретаря Біліченко С.В.,

розглянувши в судовому засіданні матеріали заяви ОСОБА_1 , яка подана в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом законного представника ОСОБА_1 , яка подана в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання протиправним та скасування рішення Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, -

В С Т А Н О В И В:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшла заява ОСОБА_1 , яка подана в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 про забезпечення позову, в якій заявник просить:

- накласти арешт на будівлю закладу освіти, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити Пішанській сільській ради Золотоніського району Черкаської області () та будь-яким іншим особам здійснювати дії щодо відчуження, розпорядження будівлею закладу освіти, шо розташована за адресою: АДРЕСА_1 , заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації (в тому числі Міністерству юстиції України та його структурним та територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстраиію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо будівлі закладу освіти, шо розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник фактично зазначає про порушення процедури прийняття оскарженого рішення, а вжиття заходів забезпечення позову сприятиме збереженню існуючого становища до розгляду справи по суті, оскільки відповідачем з метою реалізації прийнятого рішення вживаються організаційно-правові заходи, передбачені цивільним, господарським та трудовим законодавством. Крім того, виконання даного рішення матиме наслідком порушення прав учнів Шабельниківського навчально-виховного комплексу загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад Піщанської сільської ради на здобуття освіти в закладі, що найбільш доступний та наближений до місця їхнього проживання.

Заявник наполягає, що відповідач по справі має намір передати в оренду або відчужити чи вчинити інший правочин, або перепланувати чи перебудувати приміщення школи, що призведе до незворотного наслідку у вигляді відсутності приміщення, де б діти сіл Шабельники та Нова Гребля могли б продовжити своє навчання. Крім того такі дії відповідача унеможливлять виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Таким чином невжиття зазначених заявником заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та позбавить можливості ефективного захисту прав позивача, а тому заявник звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до якої також додала заяву про виклик свідків, які мали б ствердити обставини, які викладені у заяві про забезпечення позову.

Суд, вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову, приходить до наступного висновку.

Статтею 153 ЦПК України визначений порядок розгляду заяви про забезпечення позову.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Виключення з даного порядку встановлені ч. 5 ст. 153 ЦПК України, які при розгляді даної справи, з урахуванням предмету спору, застосовані бути не можуть.

Таким чином суд здійснює розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Нормами ст. 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Положеннями статей 149 та 150 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, особи, які беруть участь у справі в цивільному процесі, при використанні механізму забезпечення позову повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Статтею 12 ЦПК України передбачено принцип змагальності сторін, згідно якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх судових рішеннях (від 10 березня 2020 року у справі № 750/12430/19, від 28 травня 2020 року у справі № 211/374/20, від 30 листопада 2020 року у справі № 127/17451/20 та ін.) під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, ухваленого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача.

Заява про забезпечення позову зазначеним вище критеріям не відповідає.

Судом встановлено, що заявник звернувся до суду з позовом у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області () VIII скликання 11 сесія № 11-38/ VIII від 09 червня 2021 року про реорганізацію шляхом пониження ступенів закладів загальної середньої освіти Піщанської сільської ради, в частині реорганізації шляхом пониження ступеню та перенайменування Шабельниківського навчально-виховного комплексу «загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад» Піщанської сільської ради у Шабельниківський навчально- виховний комплекс «загальноосвітня школа І ступеню-дошкільний навчальний заклад» Піщанської сільської ради.

Заявою про забезпечення даного позову заявник фактично просить заборонити Піщанській сільській раді Золотоніського району Черкаської області, або іншим уповноваженим особам відповідача вчиняти будь-які дії, пов`язані із реалізацією оспорюваного рішення.

Суд зазначає, що очевидна протиправність рішень це прийняття таких рішень, що не передбачені законодавством України, або прийняття рішень суб`єктами, які не наділені компетенцією у відповідній сфері. Фактична протиправність чи правомірність відповідних рішень або дій належить встановленню судом за наслідками розгляду та вирішення позову по суті заявлених позовних вимог.

Встановлення наявності/відсутності підстав для прийняття оскаржуваного рішення відповідача є можливим лише під час розгляду справи по суті на підставі повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин у справі, а протиправність оспорюваного рішення ще необхідно довести.

Аналогічний висновок викладено у рішенні Верховного Суду від 11.03.2021 року у справі №640/23179/19.

Заходи забезпечення позову повинні обиратися судом з урахуванням дотримання балансу між правами та інтересами позивача, за захистом яких він звернувся, та наслідками впливу таких заходів на права та свободи заінтересованих осіб.

Таким чином суд не може застосувати такі заходи забезпечення позову, про які просить заявник виходячи лише із припущень про протиправність оспорюваного рішення органу місцевого самоврядування, яке на даний час дійсне та протиправність якого не встановлена судом.

Крім того вимоги заяви про забезпечення позову фактично дублюють вимоги позивача. Так заборона уповноваженим особам відповідача вчиняти будь-які дії пов`язані з реалізацією рішення Пішанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області () VIII скликання 11 сесія № 11-38/ VIII від 09 червня 2021 року до розгляду справи пор суті, надання відповідної оцінки доводам позивача та відповідача та доказам, які містяться в матеріалах справи, фактично свідчитиме про правову позицію суду щодо даного спору наперед. Таким чином забезпечуючи позов шляхом зупинення дії рішення відповідача надасть оцінку діям останнього без з`ясування всіх обставин справи надання правової оцінки діям відповідача, що порушить як норми процесуального права так і права самого відповідача.

Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018 у справі № 800/521/17 зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Вимога співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що продиктована ч. 3 ст. 150 ЦПК України, є обов`язковою для врахування судом при вирішенні питання забезпечення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Такий вид забезпечення позову як накладення арешту застосовується судом, як правило у майнових спорах у тих випадках, коли спірне майно може бути відповідачем продане, розтрачене, кошти витрачені, що в майбутньому перешкоджатиме виконанню рішення або взагалі зробить його виконання неможливим. Отже, необхідними умовами для вжиття забезпечувальних заходів, зокрема арешту майна, є, насамперед, належність цього майна відповідачеві, розумна співмірність вартості арештованого майна ціні позову, обґрунтування необхідності вжиття заходів для захисту прав позивача та можливість такого заходу забезпечити реальне виконання очікуваного позивачем рішення.

Поруч із вказаним предметом даного спору є визнання протиправним та скасування рішення Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області () VIII скликання 11 сесія № 11-38/ VIII від 09 червня 2021 року про реорганізацію шляхом пониження ступенів закладів загальної середньої освіти Піщанської сільської ради, в частині реорганізації шляхом пониження ступеню та перенайменування Шабельниківського навчально-виховного комплексу «загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад» Піщанської сільської ради» у Шабельниківський навчально-виховний комплекс «загальноосвітня школа І ступеню-дошкільний навчальний заклад» Піщанської сільської ради.

Отже спір містить вимоги немайнового характеру, які пов`язані із оскарженням рішення сільської ради.

Крім того, матеріали справи не містять жодних доказів щодо намірів сільської ради у відчуженні чи перебудуванні будівлі школи, на яку заявник просить накласти арешт, при цьому покази кухаря чи помічника вихователя вказаного навчального закладу не можуть розцінюватись судом як належні докази наміру органу місцевого самоврядування на таке розпорядження відповідним майном.

Зупинення ж діяльності органу місцевого самоврядування не може здійснюватись лише на підставі формальних припущень заявника про можливе вчинення відповідних дій, тим більше, що протиправність таких у встановленому законом порядку не встановлена.

Таким чином будь-яке рішення суду має бути законним та належним чином обґрунтованим, спиратися на належні докази, які в силу норм ст.,ст. 12, 13, 81 ЦПК України подаються стороною на підтвердження своїх вимог та заперечень.

Доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду матеріали справи не містять.

На підставі наведеного, заява про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає до задоволення, оскільки є неспівмірною із заявленими позовними вимогами, а підстави забезпечення позову належним чином не доведеними. Крім того вимоги заяви про забезпечення позову фактично дублюють вимоги позовної заяви.

Також суд зауважує, що заявник втретє звертається до суду із заявою про забезпечення позову наводячи одні і ті ж підстави та частково повторюючи свої вимоги не враховуючи відповідні висновки суду, які викладені у попередніх ухвалах про відмову у задоволенні заяв про забезпечення позову.

Відмова у забезпеченні позову не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, однак таке звернення до суду має бути належно обґрунтовано та підтверджено відповідними, належними та достатніми доказами.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається (стаття 44 ЦПК України).

На підставі зазначеного та керуючись ст.,ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , яка подана в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , про забезпечення позову по справі за позовом законного представника ОСОБА_1 , яка подана в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , до Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання протиправним та скасування рішення Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя: Середа Л.В.