Номер провадження: 22-ц/813/4578/21
Головуючий у першій інстанції Васильків О. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Амаренс» адвоката Сіржанта Юрія Володимировича на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2020 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Амаренс», ОСОБА_2 , Департамент архітектури та містобудування Одеської міської ради, третя особа - Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про знесення самочинно збудованих об`єктів,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Амаренс», ОСОБА_2 , Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради, третя особа - Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про знесення самочинно збудованих об`єктів за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2020 року відкрито провадження у справі.

З метою забезпечення позову представник позивача просив вжити заходи забезпечення позову, шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єктів незакінченого будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , що розташовані на земельних ділянках з кадастровими номерами: :44:003:0056; :44:003:0055; накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :44:003:0056; :44:003:0055; :44:003:0054; заборонити здійснювати будь-які підготовчі та будівельні роботи на земельних ділянках, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровими номерами: :44:003:0056; :44:003:0055; :44:003:0054.

Заяви мотивовані тим, що за адресою АДРЕСА_1 розташовані три земельні ділянки з різними кадастровими номерами. Цільове призначення цих ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка). Проте, як встановлено позивачем, на вказаних земельних ділянках здійснюються будівельні роботи з будівництва багатоквартирних житлових будинків без дозвільних документів. Вказані обставини стали підставою звернення до суду.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2020 року вжито заходи забезпечення позову, шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єктів незакінченого будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , що розташовані на земельних ділянках з кадастровими номерами: :44:003:0054; :44:003:0056; :44:003:0055 та накладено арешт на вказані земельні ділянки.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2020 року вжито заходи забезпечення позову, шляхом заборони ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ТОВ «Амаренс» та будь-яким фізичним та юридичним особам здійснювати будь-які підготовчі та будівельні роботи на земельних ділянках, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровими номерами: :44:003:0056; :44:003:0055; :44:003:0054.

Не погоджуючись із ухвалами суду про забезпечення позову, представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Амаренс» адвокат Сіржант Юрій Володимирович подав апеляційну скаргу. На думку апелянта, суд, не з`ясувавши, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, помилково вжив заходи забезпечення позову. Порушення районним судом правил юрисдикції, на думку апелянта, є підставою для скасування ухвали про забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ч.1-2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 п.1, 2 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Так, під час вирішення питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами існує спір і невжиття заходів забезпечення позову, які просить застосувати заявник, може в майбутньому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

З таким висновком колегія суддів погоджується у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, у серпні 2020 року між сторонами дійсно виник спір з-приводу здійснення відповідачами будівництва на земельних ділянках з кадастровими номерами: :44:003:0054; :44:003:0056; :44:003:0055 без відповідного дозволу на виконання будівельних робіт, що стало підставою звернення позивача з позовом до суду про знесення самочинного будівництва. З метою забезпечення позову, позивач просив вжити заходи забезпечення позову, шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єктів незакінченого будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , що розташовані на земельних ділянках з кадастровими номерами: :44:003:0056; :44:003:0055; накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :44:003:0056; :44:003:0055; :44:003:0054; заборонити здійснювати будь-які підготовчі та будівельні роботи на земельних ділянках, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровими номерами: :44:003:0056; :44:003:0055; :44:003:0054. Таким чином заходи забезпечення позову, які просив застосувати позивач є співмірними із заявленими ним вимогами.

Отже, вживаючи заходи забезпечення позову, суд виходив із наявного спору та співмірністю заходів забезпечення із заявленими позивачем вимогами.

Доводи апеляційної скарги, що суд не з`ясувавши, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, помилково вжив заходи забезпечення позову, є неспроможними, оскільки, з огляду на підстави, мету, суть забезпечення позову, ухвала суду про забезпечення позову з підстав порушення судом правил юрисдикції не може бути оскаржена окремо від рішення суду, ухваленого за результатами розгляду справи по суті.

Питання юрисдикції вирішується судом першої інстанції при відкритті провадження у справі. У разі встановлення, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі та роз`яснює позивачеві до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч.1 п.1 ст.255, ч.1 ст.256 ЦПК України).

В даному випадку, суд відкрив провадження у справі в порядку цивільного судочинства та призначив справу до розгляду. Вподальшому, за заявою представника відповідача суд закрив провадження у справі з підстав ч.1 п.2 ст.255 ЦПК України - за відсутністю предмета спору. Вказана ухвала учасниками справи в тому числі і представником ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Амаренс» адвокатом Сіржантом Юрієм Володимировичем не оскаржена та є чинною.

Оскільки закриття провадження це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення по суті, ухвала суду про забезпечення позову з підстав порушення правил юрисдикції не може бути оскаржена окремо від рішення суду, яким закінчено провадження у справі (в даному випадку це ухвала про закриття провадження у справі за відсутністю предмета спору).

Аналогічний висновок міститься в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2019 року у справі № 658/2197/18 (провадження № 14-9цс19).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування (зміни) ухвали Київського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2020 року про забезпечення позову.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Амаренс» адвоката Сіржанта Юрія Володимировича - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2020 року про забезпечення позову - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 22.04.2021 року.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова