Cправа № 127/2464/21
Провадження № 2/127/416/21
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 квітня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гуменюк К.П., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області про відшкодування шкоди,

вимоги позивача: стягнути на користь ОСОБА_1 100 485 грн. матеріальної шкоди Головним Управлінням Державної казначейської служби України у Вінницькій області,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області про відшкодування шкоди.

Вимоги позову мотивовано тим, що рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 01 грудня 2009 року по цивільній справі № 2-4166/2009, яке було роз`яснено ухвалою Замостянського районного суду м. Вінниця від 05 березня 2010 року, було визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля «Фольксваген - Пасат» д.н.з. НОМЕР_1 та вирішено відновити первинний стан речей, який існував до виникнення правовідносин між сторонами, а саме зобов`язано ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 гривневий еквівалент 5 500 дол. США, а саме 44 000 грн., а ОСОБА_1 зобов`язано повернути ОСОБА_2 автомобіль «Фольксваген - Пасат» д.н.з. НОМЕР_1 .

Вказане рішення перебувало на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби, яке було закінчено на підставі постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 26 травня 2017 року.

В ході примусового виконання рішення суду численними судовими рішеннями було визнано неправомірними та незаконними дії державного виконавця.

Станом на день закінчення виконавчого провадження курс долара США по відношенню до національної валюти гривні, становив 26 грн. 27. Таким чином гривневий еквівалент 5 500 дол. США станом на день завершення виконавчого провадження становив 144 485 грн.

Саме різницю гривневого еквівалента 5 500 дол. США (144 485 грн.) та суму стягнутих коштів за рішенням суду (44 000 грн.), що становить 100 485 грн. позивач просить стягнути з відповідачів, як завдану йому матеріальну шкоду.

З підстав зазначених вище, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою судді від 08 лютого 2021 року, у даній цивільній справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення (а.с. 84).

У встановлений судом строк від представника Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити в задоволенні позову (а.с. 92-96)

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 01 грудня 2009 року по цивільній справі № 2-4166/2009 (а.с. 13-15), яке було роз`яснено ухвалою Замостянського районного суду м. Вінниця від 05 березня 2010 року (а.с. 16, 17), було визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля «Фольксваген - Пасат» д.н.з. НОМЕР_1 та вирішено відновити первинний стан речей, який існував до виникнення правовідносин між сторонами, а саме зобов`язано ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 гривневий еквівалент 5 500 дол. США, а саме 44 000 грн., а ОСОБА_1 зобов`язано повернути ОСОБА_2 автомобіль «Фольксваген - Пасат» д.н.з. НОМЕР_1 .

Підставою для роз`яснення судового рішення слугувало те, що 01 березня 2010 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду, у якій він зазначає, що при зверненні до виконавчої служби Замостянського району м. Вінниці з заявою про примусове виконання рішення суду, постановою старшого державного виконавця Дзюбенка С.М. було відмовлено у відкритті виконавчого провадження, в зв`язку з тим, що у виконавчому документі відсутні заходи примусового виконання рішення суду і в зв`язку неясністю даного рішення суду, просить роз`яснити, яким саме чином необхідно повернути первинний стан речей, який існував до виникнення правовідносин між сторонами, а саме: зобов`язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 44 000 грн. та зобов`язати ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 автомобіль марки «Фольксваген Пасат» д.н.з. НОМЕР_1

Як вбачається з наведеного, що суд роз`яснюючи судове рішення, визначив 44 000 грн., як гривневий еквівалент 5 500 дол. США саме за заявою позивача.

В подальшому, позивачу був виданий виконавчий лист по справі (а.с. 18, 19).

Постановою заступника начальника Староміського ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Васінкіної О.В. від 26 травня 2017 року закінчено виконавче провадження у зв`язку із фактичним виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Борг в сумі 44 000 грн. стягнуто (а.с. 47, 48).

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України, збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Відповідно до статті 22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання.

Позивач, як кредитор, який вимагає відшкодування збитків, має довести: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. З іншого боку, боржник має право доводити відсутність своєї вини (стаття 614 ЦК України).

При цьому, курсова різниця різниця, яка є наслідком відображення однакової кількості одиниць іноземної валюти в національну валюту України при різних валютних курсах. Курсові різниці визначаються за монетарними статтями балансу.

Разом з тим, «курсова різниця» жодним чином не може бути ні збитками, ні упущеною вигодою, оскільки кредитор міг і не отримати такі доходи. Коливання курсу валют, що призвело до курсової різниці, не можна розцінювати як неправомірні дії боржника, що призвели до позбавлення кредитора можливості отримати прибуток.

У даному випадку позивач, реалізуючи право на звернення до суду і принцип диспозитивності, щодо можливості самостійно визначити позовні вимоги та спосіб захисту порушеного права, звернувся до суду з позовом про стягнення збитків на підставі статті 22 ЦК України, обґрунтовуючи свої вимоги зміною «курсової різниці» дол. США з урахуванням положень статті 533 ЦК України. Проте такий позов не може бути задоволено, та як курсова різниці не є збитками.

Такий правовий висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 09 грудня 2020 року у справі № 127/27222/16-ц.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10-13, 76-89, 141, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області про відшкодування шкоди, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ЗАМОСТЯНСЬКИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У МІСТІ ВІННИЦІ ЦЕНТРАЛЬНО-ЗАХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ), місцезнаходження юридичної особи: Україна, 21050, Вінницька обл., місто Вінниця, вул. Соборна, 15А, ідентифікаційний код юридичної особи 34983238.

Відповідач: ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ КАЗНАЧЕЙСЬКОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ У ВІННИЦЬКІЙ ОБЛАСТІ, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 21018, Вінницька обл., місто Вінниця, вул. Пирогова, 29, ідентифікаційний код юридичної особи 37979858.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області К.П. Гуменюк