1Справа № 335/1508/21 2/335/1316/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: Апаллонової Ю.В., за участю: секретаря судового засідання Якимової О.С., за участі представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представників відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представників відповідачівадвокатів Плецької Ю.В., Гуня Т.В. про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

05.08.2021 року від представника відповідача ОСОБА_9 адвоката Плецької Ю.В. надійшла заява про зупинення провадження у справі, обґрунтована такими обставинами. У провадженні суду перебуває на розгляді позов до відповідачів. Зі змісту тексту уточненої позовної заяви від 10.04.2014 року вбачається, що підставим для звернення із позовом було те, що за весь період злочинної діяльності, з грудня 2011 року по 09 серпня 2013 року, ОСОБА_8 , діючи умисно, у складі організованої групи, із корисних мотивів, сумісно з ОСОБА_2 , та ОСОБА_7 шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_10 під приводом допомоги останньому з придбання, оформлення права власності та проведення ремонтних робіт нерухомості на території м. Запоріжжя та Запорізького району Запорізької області, незаконно заволоділи коштами потерпілого на загальну суму 53 116 091,0, що еквівалентно 3 392 332,00 євро. За вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.03.2017 року у справі №335/3466/14-к ОСОБА_11 визнано невинуватим та виправдано на підставі п.1 ч.1 ст.373 КПК України, за недоведеністю вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.209 КК України; ОСОБА_7 визнано невинуватою та виправдано на підставі п.1 ч.1.ст.373 КПК України, за недоведеністю вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1, ч.3 ст.209 КК України; ОСОБА_2 визнано невинуватим та виправдано на підставі п.1 ч.1 ст.373 КПК України, за недоведеністю вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.209 КК України. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 про стягнення з ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 матеріальних збитків спричинених злочином у розмірі 149 827 188 грн. та моральної шкоди у розмірі 2 636 412 грн. - залишено без задоволення. Вироком Запорізького апеляційного суду від 05.02.2021 року у справі №335/3466/14-к, яким частково задоволені апеляційні скарги прокуратури Запорізької області та представників потерпілого ОСОБА_12 , вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.03.2017 року у справі №335/3466/14-к скасовано в частині визнання обвинувачених невинуватими виправданими за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України за епізодом обвинувачення у заволодіння 1/3 частини майна ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_1 .

Наразі Вирок Запорізького апеляційного суду від 05.02.2021 року оскаржується в касаційному порядку, в т.ч. за касаційною скаргою захисника ОСОБА_11 - адвоката Плецьої Ю.В.; ухвалою Верховного Суду від 17.06.2021 року відкрито касаційне провадження по справі № 335/3466/21 (провадження №51-2233км21). Касаційний розгляд кримінального провадження №51-2233км21 призначено на 15.09.2021 року о 12-00 годині, що підтверджується ухвалою Верховного Суду від 08.07.2021 року по справі №335/3466/21 провадження №51-2233км21.

Заявник вважає, що предмет спору у справі №335/1508/21 безпосередньо стосується кримінального провадження №51-2233км21, відкритого Верховним Судом з перегляду вироку Запорізького апеляційного суду від 05.02.2021 року в касаційному порядку. У випадку скасування Верховним Судом вироку Запорізького Апеляційного суду від 05,02.2021 року, ця обставина унеможливить подальший розгляд даної страви з підстав недоведеності вини, в т.ч. ОСОБА_11 у вчиненні злочину, і, як наслідок, відсутності причинно-наслідкового зв`язку між діями Відповідачів та наявністю моральної шкоди, яка спричинена Позивачу в результаті злочину, вина у скоєнні якого встановлена саме оскаржуваним Вирок Запорізького апеляційного суду від 05.02.2021 року. Крім цього, зупинення провадження по даній справі №335/1508/21 насамперед, полегшить доказову базу у даній цивільній справі, а також зменшить судове навантаження, шляхом оптимізації часових та фінансових витрат, зокрема, не буде породжувати додаткові судові процеси та постановлення додаткових рішення, заява про поворот виконання яких буде подаватися у випадку скасування Вироку тощо.

Заявник просив суд зупинити провадження у цивільній справі №335/1508/21 до набрання законної сили рішеннями суду у кримінальній справі № 335/3466/21 (провадження у Верховному Суді №51-2233км21)

05.08.2021 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Гуня Т.В. надійшла заява про зупинення провадження у справі, обґрунтована такими обставинами, що до розгляду Касаційним кримінальним судом Верховного суду України касаційних скарг на вирок Запорізького апеляційного суду від 05 лютого 2021р. не доречно та необґрунтовано розглядати цивільну справу № 335/1508/21 за позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, так як, кримінальна і цивільна справа пов`язані, і докази на яких ґрунтується цивільна справа походять з кримінальної. В цивільній справі про відшкодування матеріальної та моральної шкоди суд не має об`єктивну можливість розгляду справи, так як зібрані докази, що дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду кримінальній справі. Також, у кримінальній справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у цивільній справі вимог, і встановити ці обставини у даній справі справі неможливо.

Заявник просив суд зупинити провадження у цивільній справі №335/1508/21 до набрання законної сили судовим рішенням в кримінальній справі № 335/3466/14-к.

У судовому засідання представник позивача проти зупинення провадження у справі заперечує, зазначаючи, що судове рішення вирок Запорізького апеляційного суду набрало законної сили 05.02.2021 року, а тому підстав для зупинення провадження немає.

У судове засідання відповідачі ОСОБА_13 , ОСОБА_14 не з`явилися, повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду від відповідачів не надійшло.

Представники відповідачів адвокати Гуня Т.В., Плецька Ю.В., кожен окремо, підтримали заявлені клопотання і просять їх задовольнити та зупинити провадження у справі.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції відповідач ОСОБА_2 підтримав клопотання представника ОСОБА_4 і просить зупинити провадження у даній цивільній справі.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, розглядаючи клопотання про зупинення провадження у справі, дійшов висновку про таке.

Судом встановлено, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.03.2017 року у справі №335/3466/14-к ОСОБА_11 визнано невинуватим та виправдано на підставі п.1 ч.1 ст.373 КПК України, за недоведеністю вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.209 КК України; ОСОБА_7 визнано невинуватою та виправдано на підставі п.1 ч.1.ст.373 КПК України, за недоведеністю вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1, ч.3 ст.209 КК України; ОСОБА_2 визнано невинуватим та виправдано на підставі п.1 ч.1 ст.373 КПК України, за недоведеністю вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.209 КК України. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 про стягнення з ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 матеріальних збитків спричинених злочином у розмірі 149 827 188 грн. та моральної шкоди у розмірі 2 636 412 грн. - залишено без задоволення.

Вироком Запорізького апеляційного суду від 05.02.2021 року у справі №335/3466/14-к, яким частково задоволені апеляційні скарги прокуратури Запорізької області та представників потерпілого ОСОБА_12 , вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.03.2017 року у справі №335/3466/14-к скасовано в частині визнання обвинувачених невинуватими виправданими за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України за епізодом обвинувачення у заволодіння 1/3 частини майна ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_1 . Призначено новий розгляд цивільного позову представника потерпілого до обвинувачених в порядку цивільного судочинства в суді першої інстанції.

Вирок Запорізького апеляційного суду від 05.02.2021 року оскаржується в касаційному порядку.Ухвалою Верховного Суду від 17.06.2021 року відкрито касаційне провадження по справі № 335/3466/21 (провадження №51-2233км21).

Ухвалою Верховного Суду від 08.07.2021 касаційний розгляд кримінального провадження №51-2233км21 призначено на 15.09.2021 року о 12-00 годині, що підтверджується ухвалою Верховного Суду від 08.07.2021 року по справі №335/3466/21 провадження №51-2233км21.

Відповідно до вимог п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно п.5 ч.1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п.6 ч.1 ст. 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі суду слід з`ясувати: як пов`язані справи, які розглядаються іншими судами загальної юрисдикції та чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Пленум Верховного Суду України в абзаці 4 пункту 33 своєї постанови "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 зазначив, що, визначаючи наявність передбачених цивільним процесуальним законодавством підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що на підставі п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, суд зупиняє провадження у справі лише у тому випадку, коли її неможливо розглянути у зв`язку з тим, що питання про наявність певних фактів, від яких залежить її вирішення, відповідно до чинного законодавства вирішується в іншій цивільній, господарській або кримінальній справі, чи у справі, що розглядається в адміністративному порядку. Зупинення провадження в цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства , може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій, справі, можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених в цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи та ін.

Оцінюючи доводи сторін з цього питання, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у цивільній справі з огляду на таке.

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України лише вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно змісту тексту позовної заяви та уточненої позовної заяви від 10.04.2014 року вбачається, що підставами для звернення із позовом було те, що за весь період злочинної діяльності, з грудня 2011 року по 09 серпня 2013 року, ОСОБА_8 , діючи умисно, у складі організованої групи, із корисних мотивів, сумісно з ОСОБА_2 , та ОСОБА_7 шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_10 під приводом допомоги останньому з придбання, оформлення права власності та проведення ремонтних робіт нерухомості на території м. Запоріжжя та Запорізького району Запорізької області, незаконно заволоділи коштами потерпілого на загальну суму 53 116 091,0грн., що еквівалентно 3 392 332,00 євро.

Цивільний позов пред`явлено в межах кримінального провадження в порядку ст. 128 КПК України. Цивільний позов у кримінальному провадженні- це заявлена у кримінальному провадженні вимога фізичної або юридичної особи про відшкодування їй матеріальної чи компенсацію моральної (немайнової) шкоди, завданої безпосередньо кримінальним правопорушенням чи іншим суспільно небезпечним діянням до підозрюваного, обвинуваченого або до особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально-протиправними діяннями підозрюваного, обвинуваченого або суспільно небезпечними діяннями малолітньої, неосудної чи обмежено осудної особи. Відшкодування майнової шкоди в рамках кримінального провадження має певні особливості: відповідно до ст. 127 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь- яка інша фізична чи юридична особа має право на будь- якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута за судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Підставою цивільного позову в кримінальному проваджені є факт завдання потерпілому безпосередньо кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, що є предметом кримінального провадження, майнової та/або моральної шкоди. Обов`язковим тут є наявність прямого причинного зв`язку між вчиненим діянням та шкодою. Тому цивільними позивачами у кримінальному провадженні можуть бути фізичні особи, яким вказаними діяннями завдано майнової та/або моральної шкоди, а з-поміж юридичних осіб лише ті, які зазнали майнової шкоди (ч. 1 ст. 61 КПК).

Відповідно до ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому. У разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення суд відмовляє в позові. У разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених ч. 1 ст. 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

Отже, у даній справі №335/1508/21 предмет спору безпосередньо стосується кримінального провадження, а підставою цивільного позову є факт завдання потерпілому безпосередньо кримінальним правопорушенням майнової та моральної шкоди, а обставини чи було вчинено злочин і чи вчинено його цими особами,є предметом дослідження укримінальному провадженні №335/3466/14-к, що свідчить про тісний взаємозв`язок зазначених цивільної та кримінальної справи.

Пов`язаність справ у даному випадку полягає у тому, що вирок іншого суду, який розглядав справу щодо злочинів, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема встановлює обставини чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цими особами, і стосується факту завдання потерпілому безпосередньо кримінальним правопорушенням

майнової та моральної шкоди.

Ці обставини, з огляду на підстави та предмет позову є такими, що мають суттєве значення для даної цивільної справи оскільки факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Об`єктивна неможливість розгляду даної цивільної справи до вирішення справи кримінального провадження полягає в тому, що рішенням суду, ухваленим в порядку кримінального судочинства, можуть бути встановлені обставини, які можуть вплинути на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення, отже між цими справами існує тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

В цивільній справі про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином суд не має об`єктивну можливість розгляду справи, так як зібрані докази, що дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у кримінальній справі. Також, у кримінальній справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у цивільній справі вимог, і встановити ці обставини у даній справі неможливо.

Обставини, які розглядаються в порядку кримінального судочинства, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі, у тому числі і через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи. Метою зупинення провадження у даній цивільній справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Отже, у даній справі наявний передбачений п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України обов`язковий елемент для зупинення провадження як «об`єктивна неможливість розгляду справи».

Судом також враховуються ті обставини, у випадку скасування Верховним Судом вироку Запорізького апеляційного суду від 05.02.2021 року, яким встановлена вина цивільних відповідачів у скоєнні злочину в результаті якого спричинені збитки згідно позовної заяви, які є предметом спору в цивільній справі і ця обставина cуттєво вплине на подальший розгляд даного позову який заявлено до відповідачів саме з підстав завдання шкоди злочинами, у зв`язку із відсутністю вироку суду в кримінальному провадженні, який є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності осіб, стосовно яких ухвалений вирок, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд зважує і на ті обставини, що докази на яких ґрунтуються позовні вимоги походять з кримінальної справи, оригінали усіх доказів також перебувають в матеріалах кримінальної справи.

Вивчивши доводи клопотання, враховуючи те, що вирішити спір за даною цивільною справою неможливо до прийняття остаточного рішення по кримінальній справі, суд вважає необхідним зупинити провадження по даній цивільній справі до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у кримінальній справі № 335/3466/14-к, провадження №51-2233км21.

На підставі викладеного, керуючись ст. 251 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представників відповідачів адвокатів Плецької Ю.В., Гуня Т.В. про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити.

Зупинити провадження по справі № 335/1508/21 за позовом ОСОБА_5 в особі представника Гришина Ярослава Володимировича до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у кримінальній справі № 335/3466/14-к, провадження №51-2233км21.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Вступна та резолютивна частина ухвали суду виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 02.09.2021 року. Повний текст ухвали складено 06.09.2021.

Суддя: Ю.В. Апаллонова