Провадження № 6/761/1518/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Рибак М.А.

за участі секретаря Путрі Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт Інвестмент», заінтересовані особи: товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строків для його пред`явлення,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2021 ТОВ «Фінансова компанія «Брайт Інвестмент» звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строків для його пред`явлення.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24.09.2010 року по цивільній справі № 2-7466/10, задоволено позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ«Надра» заборгованість за кредитним договором № 08/07/2007/980-К916 від 11.07.2007 року у розмірі 9886,27 грн., та судовий збір 218,86 грн., а всього 10105,13 грн.

На підставі договору про відступлення права вимоги № GL48N718070_blank від 05.08.2020 року, право вимоги за кредитним договором № 08/07/2007/980-К916 від 11.07.2007 року перейшло до ТОВ «Дніпрофінансгруп». В подальшому 30.09.2020 року між ТОВ «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінансова компанія «Брайт Інвестмент» укладено договір про відступлення права вимоги № G48N718070_blank_01, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 08/07/2007/980-К916 від 11.07.2007 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Брайт Інвестмент».

Заявник зазначає, що при перевірці матеріалів кредитної справи виявлено оригінал виконавчого листа, однак у зв`язку з тим, що відступка права вимоги відбулася лише 30.09.2020 року, це стало однією з підстав пропуску строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, надіслав до суду заяву в якій просив провести розгляд справи без його участі та заяву задовольнити.

Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином.

Враховуючи, що неявка сторін у відповідності до ч.3 ст. 442 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви за їх відсутності.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24.09.2010 року по цивільній справі № 2-7466/10, задоволено позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ«Надра» заборгованість за кредитним договором № 08/07/2007/980-К916 від 11.07.2007 року у розмірі 9886,27 грн., та судовий збір 218,86 грн., а всього 10105,13 грн.

Рішення суду набрало законної сили, та 29.03.2013 року представником ПАТ «КБ «Надара» було отримано виконавчий лист.

На підставі договору про відступлення права вимоги № GL48N718070_blank від 05.08.2020 року, право вимоги за кредитним договором № 08/07/2007/980-К916 від 11.07.2007 року перейшло до ТОВ «Дніпрофінансгруп».

В подальшому. 30.09.2020 року між ТОВ «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінансова компанія «Брайт Інвестмент» укладено договір про відступлення права вимоги № G48N718070_blank_01, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 08/07/2007/980-К916 від 11.07.2007 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Брайт Інвестмент».

Таким чином, внаслідок укладення вказаного договору ТОВ «Фінансова компанія «Брайт Інвестмент» став правонаступником ПАТ «КБ «Надра».

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення «Конституційного Суду України від 25.04.2012 року №11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Вказана правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 04.12.2018 року у справі №5011-33/18786-2012, Постанові Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі №327/378/16-ц, Постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №2-н-148/09.

Відповідно до ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч.5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Враховуючи, що відповідно до вищевказаного договору право вимоги перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Брайт Інвестмент», що в свою чергу є підставою правонаступництва у виконавчому провадженні, суд вважає за необхідне замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Брайт Інвестмент» у виконавчому провадження з виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Брайт Інвестмент».

Щодо вимоги заявника про поновлення строку на його пред`явлення до виконання, слід зазначити наступне.

Згідно з ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно з ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 року (п.40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1975 року, п.36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29.07.1998 року, п.37).

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши надані представником заявника письмові докази та зазначені у заяві обставини, а також з метою захисту законних прав стягувача та виконання судового рішення, яке набрало законної сили, суд вважає, що вказана заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 259-261, 353-355, 442 433 ЦПК України, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт Інвестмент», заінтересовані особи: товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строків для його пред`явлення - задовольнити.

Замінити стягувача публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт Інвестмент», виконавчого провадження з виконання виконавчого листа на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24.09.2010 в справі № 2-7466/10 за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Поновити ТОВ «Фінансова компанія «Брайт Інвестмент»строк для пред`явлення виконавчих листів 2-8384/10, виданих Шевченківським районним судом м. Києва в цивільній справі № 2-7466/10 за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

СУДДЯ М.А. РИБАК

Повний текст ухвали складено: 11.08.2021 року