06.09.2021 Справа № 756/1592/21
Справа № 756/1592/21
Провадження № 2/756/3212/21
УХВАЛА

25 серпня 2021 року Оболонський районний суд міста Києва у складі головуючого - судді Тихої О.О., за участю секретаря судового засідання Кренджеляк А.М., представника позивача - адвоката Пилипця А.Ю., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

01.07.2021 до суду надійшла заява від представника ОСОБА_3 - адвоката Шутого Д.С., про залучення її до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

В обґрунтування заяви зазначено, що предметом спору є стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 . Разом з тим, на її користь з ОСОБА_2 постановою Київського апеляційного суду від 29.01.2020 в порядку поділу майна подружжя стягнуто грошову компенсацію вартості Ѕ частини 70% корпоративних прав ПП «Творча майстерня Престиж» у сумі 410 667 447,81 грн., учасником якого є також позивач у даній справі ОСОБА_1 , та відкрито виконавче провадження. Також, починаючи з 2011 року, триває розгляд численних судових справ про поділ майна подружжя ОСОБА_1 , за результатами яких відкрито виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_2 на її користь грошових коштів. Заявнику невідомі обставини даної справи, проте в неї є усі підстави вважати, що позовні вимоги ОСОБА_1 носять штучний характер, зокрема, направлений на унеможливлення виконання рішення у справі № 756/12009/15ц про стягнення на її користь грошової компенсації у розмірі 410 667 447,81 грн. Крім того, питання щодо боргових зобов`язань ОСОБА_2 досліджувалися під час розгляду цивільної справи № 2-461/12 про поділ майна подружжя і про отримання фінансової допомоги від ОСОБА_2 від ОСОБА_1 відповідачем жодного разу не заявлялося. Наведене, на думку заявника, слугує достатніми підставами стверджувати, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави, ґрунтується на штучно створених ними обставинах, та спрямований на ухилення від виконання судових рішень, ухвалених на користь ОСОБА_3 .

У зав`язку з наведеним, зважаючи на предмет позову та враховуючи те, що відносно відповідача ОСОБА_2 проводиться стягнення на підставі численних виконавчих проваджень, а рішення по справі може вплинути на права стягувача за цими виконавчими провадженнями - ОСОБА_3 , з примусового виконання судових рішень, винесених на її користь, заявник просить залучити її до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, зазначив про те, що рішення у даній справі, у разі задоволення позову, жодним чином не може вплинути на права та обов`язки ОСОБА_2 щодо ОСОБА_3 , остання не є стороною правочину, договору позики, на якому ґрунтуються позовні вимоги, не зрозуміло, на чиїй стороні, позивача чи відповідача, заявник просить її залучити. Також вказав, що саме на стадії примусового виконання рішень вирішується питання черговості задоволення вимог стягувачів, а отже безпідставними є твердження заявника про те, що задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 унеможливить виконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань перед нею. Крім того, договір позики було укладено між сторонами у 2018 році, тобто вже після розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а отже грошова сума, яка була предметом вказаного правочину, не має відношення до спільного майна подружжя ОСОБА_1 .

Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у вставленому законом порядку.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

У заявах про залучення третіх осіб і в заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Враховуючи викладене, предмет та підстави позову, суд не вбачає підстав для залучення ОСОБА_3 до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, з огляду на те, що останньою не доведено, що рішення у справі будь-яким чином може вплинути на її права та унеможливити чи ускладнити виконання судового рішення у справі № 756/12009/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на її користь грошової компенсації у сумі 410 667 447,81 грн. в порядку поділу спільного майна подружжя. При цьому суд враховує те, що нормами Закону України «Про виконавче провадження» передбачена черговість задоволення вимог стягувачів, а отже можливе у майбутньому стягнення з відповідача грошових коштів на користь інших осіб (можливих кредиторів), у даному випадку - позивача ОСОБА_1 , не є підставою для залучення ОСОБА_3 у якості третьої особи у таких справах, питання щодо задоволення вимог кількох кредиторів стосовно одного боржника мають вирішуватися в рамках виконавчого провадження. Крім того, заявником взагалі не надано доказів пред`явлення виконавчого листа № 756/12009/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошової компенсації у сумі 410 667 447,81 грн. до примусового виконання. Також суд враховує те, що ОСОБА_3 не є стороною договору позики, яким обґрунтовано позовні вимоги, а свої вимоги про залучення до участі у справі у якості третьої особи обґрунтовує штучним, на її думку, характером позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави, у той час, як предметом позову у даній справі є стягнення боргу за договором позики від 01.01.2018.

Керуючись ст.ст. 53, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про залучення її до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дата складання повного тексту ухвали - 06.09.2021.

Суддя О.О. Тиха