справа № 489/4424/20 провадження №2/489/489/21
РІШЕННЯ

Іменем України

28 квітня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Рибальченко Т.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту

встановив:

У вересні 2020 року позивач, через свого представника адвоката Сіхарулідзе Д.Г., звернувся до суду з позовом в якому просить звільнити з-під арешту нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 , а саме будинок АДРЕСА_1 , який накладено ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18.10.2010, та виключити із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо арешту вказаного будинку.

Як на підставу позовних вимог вказано, що позивач є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є власником Ѕ частини будинку АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 237651. Право власності внесене до Державного реєстру речових прав 12.02.2013. Під час оформлення спадщини у приватного нотаріуса з`ясовано про наявність арешту нерухомого майна спадкодавця, що перешкоджає видачі свідоцтва на спадщину. Встановлено, що накладення арешту здійснено ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від18.10.2010 у справі № 25445/2010. Вказана цивільна справа була розглянута судом та за результатами її розгляду постановлено рішення від 08.02.2012, але питання про скасування заходів забезпечення позову вирішено не було.

Оскільки позивач не є стороною у справі, а накладений арешт на нерухоме майно перешкоджає оформленню спадкових прав, він звернувся до суду з вказаним позовом.

У судове засідання, призначене на 26.04.2021, сторони не з`явилися до суду надали письмові заяви в яких просили представник позивача позовні вимоги задовольнити, а відповідач про їх визнання.

Враховуючи визнання відповідачем позову суд вважає за можливе в порядку статті 200 ЦПК України ухвалити рішення.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

За положеннями статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями статті 76ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 08.02.2012 по справі № 2-605/2011 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 задоволено. Визнано недійсним договір дарування цілого житлового будинку АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Матвєєвою В.П. 16.12.2008. Визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину вказаного житлового будинку.

Додатковим рішенням цього суду від 30.03.2012 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про виділ в натурі позивачу Ѕ частки житлового будинку відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 08.05.2012 рішення суду першої інстанції змінено та визнано недійсним договрі дарування Ѕ частини житлового будинку (з усіма надмірними господарськими та побутовими спорудами і будівлями) АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Матвєєвою В.П.. зареєстрований в реєстрі за № 1423. В іншій частині рішення залишено без змін

Із наданих суду доказів також вбачається, що в ході розгляду цивільної справи № 2-605/2011 ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18.10.2010 за клопотання ОСОБА_3 було накладено арешт на будинок АДРЕСА_1 , питання про скасування якого при ухваленні рішення вирішено не було.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла та після її смерті приватним нотаріусом Яковлєвою Н.П. заведено спадкову справу за номером у спадковому реєстрі № 63626023.

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджується, що реєстрація права власності ОСОБА_3 на Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_1 проведена на підставі рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 08.02.2012 у справі № 2-605/2011.

Згідно відомостей з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на вказаний будинок ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18.10.2010 накладено арешт, реєстраційний номер обтяження 10418993.

Наявною у матеріалах спадкової справи довідкою Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 30.10.2019 № 19.03.03-12/8084/19 підтверджується, що станом на момент відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) окрім ОСОБА_3 , був зареєстрований ОСОБА_1 , 26.07.1988 року.

Із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса 17.12.2019 та цього дня йому було видано Свідоцтво про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_2 .

Із позовної заяви слідує, що в оформленні спадкових прав на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 позивачу було відмовлено через накладений ухвалою суду арешт.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статі 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частини першої статті 321 ЦК України Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У відповідності до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як вбачається із матеріалів справи позивач не є стороною у справі № 2-605/2011, а відтак позбавлений можливості звернутися до суду із заявою про скасування арешту нерухомого майна, накладеного ухвалою суду в якості забезпечення позову ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За такого суд вважає позов правомірним та таким що підлягає задоволенню повністю, оскільки позивач через накладений ухвалою суду арешт позбавлений можливості оформити спадкові права на Ѕ частку будинку, що належала на праві власності спадкодавцю.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 , що накладений ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18.10.2010 по справі № 2-605/2011, реєстраційний номер обтяження 10418993 та виключити відомості щодо арешту вказаного будинку із Державного реєстру речових прав на нерухома майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з пунктом 15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 28.04.2021.

Суддя І.В.Коваленко