Справа №173/338/21
Провадження №2/173/415/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого - судді Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В.

За участю: позивача ОСОБА_1 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора про визнання права на майно в порядку спадкування ,-

ВСТАНОВИВ:

24.02.2021 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1 , з позовом про визнання права на майно в порядку спадкування до відповідача Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора.

26.02.2021 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області позовна заява залишена без руху в зв`язку з виявленими недоліками.

17.03.2021 року позивачем усунені виявлені недоліки та надана суду уточнена позовна заява.

18.03.2021 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовчому судовому засіданні на 20.05.2021 року.

20.05.2021 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 25.08.2021 року

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

25.08.2021 року в судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Згідно поданого позову позивач просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 4.41 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на території Мишуринрізького старостинського округу Дніпропетровської області після смерті батька, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, ОСОБА_2 , який на момент смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

На день смерті ОСОБА_2 , залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, що розташована на території Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, із земель колишнього КСП «Червоний партизан».

22.12.2020 року вона звернулася до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але постановою держаного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, в зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує право власності на земельну ділянку померлого ОСОБА_2 , що й стало підставою звернення до суду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи.

Відповідач, представник Верхньодніпровської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області, в судове засідання не з`явився. Про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву на позовну заяву не подав.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, державний нотаріус Верхньодніпровської районної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився,подавши заяви про розгляд справи у його відсутність.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача, ОСОБА_2 , який на момент смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть та копією свідоцтва про народження.

На день смерті ОСОБА_2 , залишилось спадкове майно, яке складається в тому числі із права на земельну ділянку (пай), що розташована на території Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, із земель колишнього КСП «Червоний партизан».

22.12.2020 року позивач звернулася до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але постановою держаного нотаріуса позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, в зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує право власності на земельну ділянку померлого ОСОБА_2 .

Відповідно до повідомлення відділу у Верхньодніпровському районі Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області № С-53/0-0.20-52/133-20 від 08.12.2020 року встановлено, що у списку до Державного акту на право колективної власності КСП ім. «Червоний партизан» серії ВД № 0004 від 26.12.1994 року, значиться ОСОБА_2 , сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_2 , не виготовлявся.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08.08.1995 року - право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були чи залишалися членами цього підприємства.

Згідно з п. п. 3, 4, 7 вищевказаного Указу Президента України, вартість земельної частки (паю) для кожного підприємства, кооперативу, товариства визначалася виходячи з грошової оцінки переданих у колективну власність сільськогосподарських угідь за методикою грошової оцінки земель, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та кількості осіб, які мають право на земельну частку (пай). Розміри земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах визначаються виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь для даного підприємства, кооперативу, товариства. Розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією.

За правилами статей 20, 21, 24 Закону України "Про власність" (чинного на час видачі державного акта на право колективної власності на землю) суб`єктами права колективної власності на землю були колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. У майні, що належить кооперативу (колгоспу, радгоспу), визначалися частки членів цього кооперативу (колгоспу, радгоспу).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати па право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, громадяни та юридичні особи, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

Відповідно до ст.3 Закону України ,,Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), особи, власники сертифікатів на право на земельну частку /пай/, які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Підставами для виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.

Відповідно до ч.1 ст. 2 вищевказаного Закону України основним документом, що посвідчує право на земельну частку /пай/ є сертифікат на право на земельну частку /пай/виданий районною /міською/ державною адміністрацією.

Відповідно до ч.2 ст.2 вищевказаного Закону України, документами, що посвідчують право на земельну частку /пай/, також є рішення суду про визнання права на земельну частку /пай/.

Відповідно до ч. 1, 2 ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство» - Членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів.

Членами підприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, визнають і виконують його статут.

Згідно довідки ТОВ «Агрофірма Мишурин Ріг» № 45 від 31.05.2021 року встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 працював скотарем та був членом колгоспу « Червоний партизан і членом КСП «Червоний партизан» з листопада 1990 року по грудень 1999 року, тобто на час розпаювання земель даного господарства.

Згідно довідки № 24 від 15 березня 2021 року, виданої Агрофірмою «Мишурин Ріг», встановлено, що колгосп «Червоний партизан» реорганізований в КСП «Червоний партизан» на підставі рішення загальних зборів від 23.10.1993 року, протокол № 4. КСП «Червоний партизан реорганізований в СТОВ «Червоний партизан» на підставі рішення зборів учасників від 25.03.2000 року. ТОВ «Агрофірма « Мишурин Ріг» створена шляхом приєднання СТОВ «Червоний партизан» до ТОВ «Агрофірма «Мишурин Ріг» і є його правонаступником згідно рішення зборів учасників від 25.01.2002 року.

Оцінюючи наведені вище докази судом встановлено, що у ОСОБА_2 , за життя виникло право на земельну частку (пай) так як ОСОБА_2 , працював у КСП «Червоний партизан», був членом даного сільськогосподарського підприємства, та був включений у список осіб на отримання земельної частки (паю). При цьому саме факт членства позивача у КСП «Червоний партизан» є правовою підставою для визначення права на земельну частку (пай) у ОСОБА_2 , оскільки необхідною умовою для отримання земельної частки (паю) є членство в колективному підприємстві.

Таким чином судом встановлено, що право на земельну частку (пай) із земель КСП «Червоний партизан » виникло та існувало на час смерті ОСОБА_2

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Оцінюючи наведені вище докази судом встановлено, що позивач має право на отримання земельної частки (паю), так як є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька, ОСОБА_2 , у якого за життя виникло право на отримання земельної частки (паю).

При цьому судом встановлено, що на момент смерті ОСОБА_2 , позивачка була малолітньою, тому строк на подання заяви про прийняття спадщини не пропустила та вважається такою, що прийняла спадщину.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст.1268 ЦК України - Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ № 7 від 16.04.2004 року визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі акта, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Судом встановлено наявність права у позивача на земельну частку /пай/ без визначення меж цієї частки в натурі / на місцевості/ на території Верхньодніпровської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області, яка є правонаступником Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 .

Виходячи з вищевикладеного, суд у відповідності до обраного позивачем способу захисту порушених прав, а саме визнання права, який передбачений ст. 16 ЦК України, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги щодо визнання такого права за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті батька.

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача, оскільки судом не встановлено вини відповідача у порушенні прав позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263- 265, 268, 273 ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора про визнання права на майно в порядку спадкування - задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 , право на земельну частку (пай), розміром 4.41 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Верхньодніпровської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області із земель бувшого КСП «Червоний партизан» в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908.00 грн., покласти на ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського Апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення .

Повний текст рішення виготовлений 02.09.2021 року

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 02.09.2021 року

Дата набрання законної сили: 05.10.2021 року