КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №358/351/20
Апеляційне провадження №22-ц/824/2880/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2021 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів: Мостової Г.І., Суханової Є.М., розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у місті Києві за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Богуславського районного суду Київської області від 12 листопада 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

08 березня 2020 р. Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом, де просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 17 травня 2018 року у розмірі 12 249,56 грн. та судові витрати.

На обґрунтування заявлених вимог товариство зазначило про те, що 17.05.2018 року між сторонами було укладено договір про надання банківських послуг, згідно якого ОСОБА_1 відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт в розмірі 5 000 грн.

Вона підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком договір, що підтверджується її підписом у заяві.

Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому правочином.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

ОСОБА_1 порушила свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 20.12.2019 року становить 12 249,56 грн.

Заочним рішенням Богуславського районного суду Київської області від 12 листопада 2020 року позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задоволено частково та стягнуто із ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість по кредитному договору в розмірі 8 836,37 грн та судовий збір - 1 516,38 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення місцевим судом зазначено, зокрема, наступне.

17 травня 2018 року між АТ комерційний банк «ПриватБанк» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання позичальником анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, згідно якого останній було відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт в розмірі 5 000 гривень.

Згідно розрахунку, наданого позивачем, ОСОБА_1 станом на 20.12.2019 року має прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 12 249 гривень 56 коп., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту - 8 836,37 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 8 836,37 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 307,69 грн, заборгованість за нарахованими відсотками за простроченим кредитом згідно ст. 625 - 1 046,00 грн, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина), 559,0 грн - штраф (процентна складова).

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини 2 статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що АТ КБ «Приватбанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Дослідивши надані позивачем докази та встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, аналізуючи та оцінюючи всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 суми непогашеного кредиту в розмірі 8 836 гривень 37 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог банку на 72,14 %, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 516 грн. 38 коп.

Вирішуючи даний спір суд врахував положення чинного законодавства України, зокрема, п. 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийнятій 09.04.85 N39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН, ч. 4 ст. 42 Конституції України, рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22.11.96 N543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11.07.2013 у справі №7-рп/2013, ст.ст. 1, 11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.91 р., ч. 1 ст. 1, ст. 3, ч.ч. 1, 2 ст. 207, ст. 509, ч. 1 ст. 526, ст. 549, ч. 1 ст. 551, ч. 1 ст. 626, ст. 633, ч. 1 ст. 634, ч 1 ст. 638, ч. 1 ст. 1048, абзац 1 ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1054, ст. 1055, ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, ст. 81, ч. 4 ст. 263 ЦПК України, постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі N 342/180/17 (провадження №14-131цс19).

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухваленні.

Просить заочне рішення Богуславського районного суду Київської області від 12 листопада 2020 року в частині відмовлених позовних вимог скасувати та ухвалити за ними нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 05 жовтня 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», та ОСОБА_1 підписали анкету-заяву ( а.с. 10 т. 1 ).

Ця анкета-заява разом із пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами, із якими він ознайомлений, як зазначено в анкет-заяві, становлять між нею та банком договір про надання банківських послуг ( там же ).

Заборгованість ОСОБА_1 за кредитом, як зазначає позивач (а.с. 6-9), станом на 20.12.2019 року становить 12 249,56 грн, яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту - 8 836,37 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 8 836,37 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 307,69, заборгованість за нарахованими відсотками за простроченим кредитом згідно ст. 625 - 1 046,00 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина), 559,0 грн - штраф (процентна складова).

При цьому, 08 березня 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із названим позовом ( а.с. 1-5, 43 ).

На підтвердження заявлених позовних вимог надало зазначені докази по справі.

Заочним рішенням Богуславського районного суду Київської області від 12 листопада 2020 року позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задоволено частково та стягнуто із ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість по кредитному договору в розмірі 8 836,37 грн. та судовий збір - 1 516,38 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено ( а.с. 53-56 ).

Вирішуючи справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», суд другої інстанції, не погоджується із висновками місцевого суду в частині залишення позовних вимог без задоволення щодо стягнення заборгованості за відсотками згідно правочину в розмірі 1 307,69 грн та процентів згідно положень ст. 625 ЦК України - 1 046 грн і вважає за необхідне, з цього приводу, зазначити наступне.

Так, з точки зору другої інстанції, факт виконання позивачем своїх зобов`язань за правочином підтверджується наданими доказами, зокрема, анкетою-заявою б/н від 17 травня 2018 року, розрахунком заборгованості, згідно яких вбачається, що відповідач отримав та користувався кредитними коштами ( а.с. 10, 6-9,48 ).

Будь-яких доказів, які б свідчили про неправомірність укладеного між сторонами правочину матеріали справи не містять і відповідачка їх не надала ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції та не звернулася до суду з вимогами про визнання його недійсним.

Також, місцевий суд не звернув уваги на те, що матеріали справи не містять будь-яких доказів на спростування заборгованості щодо суми кредиту та відсотків за вказаним правочином і таких не надала ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції.

При цьому, позивач надав суду докази підписання відповідачкою правочину, згідно умов якого вона погодилася на процентну ставку в межах пільгового періоду розміром в 0,00001% річних, процентну ставку за межами пільгового періоду за кредитним продуктом «Універсальна» - 43,2% річних та «Універсальна ГОЛД» - 42% річних, який ( правочин ) містить підпис відповідачки ( а.с. 11-12 ).

Зазначене залишилось поза увагою місцевого суду.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідач повинен був довести ті обставини, на які б він посилався, як на підставу своїх заперечень.

Разом з тим, ОСОБА_1 не звільнена від обов`язку доказування за позовом згідно положень ст. 82 ЦПК України.

Відтак, на переконання апеляційного суду, укладений між сторонами кредитний договір є правомірним відповідно до положень ст. 204 ЦК України, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і він не визнаний судом недійсним.

А тому, за положеннями правочину відповідач має нести цивільно-правову відповідальність у відповідності до норм ст.ст. 525, 526, 610, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України за невиконання умов правочину щодо тіла кредиту та відсотків.

Окрім цього, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що проценти в розмірі 1 046 грн обґрунтовані положеннями ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, вимоги позивача і з цієї складової заборгованості за правочином, на переконання апеляційного суду, підлягають задоволенню, оскільки будь-яких належних, допустимих, достовірних та достатніх згідно положень ст.ст. 77-80 ЦПК України, які б спростували заявлені позовні вимоги у зазначеному розмірі, на переконання апеляційного суду, ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції не надано.

За таких обставин, суд першої інстанції, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, вважав встановленими обставини, що мають значення для справи, які судом не доведені, зробив висновки, які не відповідають матеріалам справи, і, без додержання зазначених норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 204, 525, 526, 610, 625, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 263 ЦПК України, помилково ухвалив рішення про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками згідно правочину в розмірі 1 307,69 грн та процентів згідно положень ст. 625 ЦК України - 1 046 грн.

Рішення місцевого суду в частині залишення позовних вимог про стягнення штрафів, на переконання апеляційного суду, ґрунтується на положеннях укладеного між сторонами правочину та чинного законодавства, зазначеного в рішенні.

Таким чином, доводи апеляційної скарги Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", на переконання апеляційного суду, знайшли своє часткове підтвердження, унаслідок чого рішення місцевого суду підлягає скасуванню із ухваленням нового про задоволення позовних вимог у відповідності до ст. 376 ЦПК України та названих положень матеріального і процесуального права за їх обґрунтованістю та доведеністю у зазначеній апеляційним судом частині та стягненні судового збору.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на підставі ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст. 141 ЦПК України сплачений судовий збір ( а.с. 39, 65 ) пропорційно до задоволених вимог у розмірі 4 800,48 (( 2 102 + 3 153 ) х ( 8 836,37 + 1 307,69 + 1 046 ) : 12 249,56 )) грн.

При цьому, апеляційний суд також вважає за необхідне відмітити, що Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року ).

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково. Рішення Богуславського районного суду Київської області від 12 листопада 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в частині залишення без задоволення позовних вимог про стягнення відсотків, процентів і судового збору скасувати та ухвалити в цій частині позову нове судове рішення про часткове задоволення заявлених вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відсотки за кредитним договором в розмірі 1 307,69 грн, проценти згідно положень ст. 625 ЦК України - 1 046 грн та судовий збір - 4 800,48 грн.

Вимоги позивача щодо стягнення решти судового збору залишити без задоволення.

Рішення в частині стягнення кредитної заборгованості в розмірі 8 836,37 грн залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, за виключенням випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: Г.І. Мостова

Є.М. Суханова