Справа № 0907/8343/2012
Провадження № 22-ц/4808/669/21
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів Фединяка В.Д., Девляшевського В.А.,

секретаря Капущак С.В.,

з участю представника ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 03 березня 2021 року під головуванням судді Хоростіля Р.В. у м. Івано-Франківську,

в с т а н о в и в:

У лютому 2021 року представник ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» звернувся із заявою про видачу дубліката виконавчого листа.

В заяві зазначив, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 27.11.2014 у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за договором № 418/ФКВ-07 від 16.11.2007 у розмірі 246 799,45 грн та витрати по оплаті судового збору по 1 234 грн з кожного. На виконання цього рішення Івано-Франківським міським судом 05.04.2017 видано виконавчі листи за № 0907/8343/2012.

ПАТ «Дельта Банк» 23.06.2017 надіслано заяву до Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області щодо прийняття до виконання виконавчого листа № 0907/8343/2012 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , однак жодної інформації про прийняття виконавчого документу та відкриття виконавчого провадження ПАТ «Дельта Банк» не надходило.

До Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області 08.12.2020 направлено запит про надання доказів відправки виконавчого листа стягувачу.

Івано-Франківським відділом ДВС було надано відповідь про те, що на виконанні у відділі знаходилося виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 0907/8343/2012 і вказане виконавче провадження 31.12.2017 завершено.

На підтвердження відправки матеріалів виконавчого провадження було надано копію постанови про повернення виконавчого документу стягувачу та список згрупованих поштових відправлень, однак з даних матеріалів невідомо, що саме оригінал виконавчого листа з доданими до нього документами направлено учаснику справи та не свідчить про їх отримання.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 23.10.2020 замінено сторону виконавчого провадження з виконання судового рішення у справі № 0907/8343/2012 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень з відкритим доступом за параметрами пошуку за прізвищем, ім`ям та по батькові боржника ОСОБА_2 відкриті виконавчі провадження відсутні, що підтверджує факт відсутності на виконанні у будь-якому відділі державної виконавчої служби чи приватного виконавця виконавчих листів про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 .

У зв`язку з перебуванням ПАТ «Дельта Банк» на стадії ліквідації, кадрових змін, а саме скорочення штатів та звільнення працівників відділу повернення проблемної заборгованості виникла необхідність передачі документів до інших структурних підрозділів та продажу частини кредитного портфелю через електронний майданчик, через що було пропущено строки пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Після купівлі частини кредитного портфелю, що складається із прав вимоги за кредитними договорами, виникла необхідність у передачі від ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» оригіналів кредитних справ клієнтів (боржників), що у свою чергу є довготривалою процедурою, яка включає в себе, поміж іншого, процедуру звірки з Актами прийому-передачі переданої документації, виявлення наявності чи відсутності оригіналів відповідних документів, у томі числі оригіналів виконавчих листів та аналіз строку на їх пред`явлення, що також стало однією з підстав пропуску строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

На підтвердження обставин відсутності виконавчих листів та даних, що вказаний виконавчий лист не передавався, надається Акт перевірки матеріалів кредитної справи.

З врахуванням вказаних обставин та того, що видача стягувачу ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» дубліката виконавчого листа жодним чином не порушує права ОСОБА_2 і не покладає на нього будь-яких додаткових зобов`язань, просив видати дублікат виконавчого листа № 0907/8343/2012, звернувши до виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 27.11.2014 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 та поновити строк пред`явлення до виконання цього виконавчого листа.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 03 березня 2021 року в задоволенні заяви відмовлено.

У апеляційній скарзі представник ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду.

Зазначає, що внаслідок об`єктивно незалежних від волі стягувача обставин, виконавчий лист на адресу ПАТ «Дельта Банк» не надходив. З 2018 року виконавчий лист до виконання не пред`являвся, згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень не існувало відкритих проваджень про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь первісного стягувача чи правонаступника.

На даний момент неможливо встановити чи дійсно ПАТ «Дельта Банк» отримав оригінал виконавчого листа з доданими до нього документами, що в сукупності з іншими обставинами справи свідчить про його втрату при пересилці. На підтвердження відсутності виконавчих листів та у якості підтвердження того, що вказаний виконавчий лист не передано, надавався Акт перевірки матеріалів кредитної справи, якому судом не надано належної оцінки та невірно розтлумачено разом з іншими обставинами справи. Під час процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк» виконавчий лист до товариства не передавався, оскільки був відсутній в матеріалах кредитної справи ОСОБА_2 , що в подальшому унеможливило пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Суд першої інстанції зробив невірний висновок щодо відповіді органу ДВС, за змістом якої виконавчий лист було повернуто стягувачу, однак фактично не отримано.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21 січня 2019 року у справі № 916/215/15-г за умови якщо заява подана до закінчення строку для пред`явлення або його поновлено, процесуальне законодавство не надає права відмовити у задоволенні заяви з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати такого.

Суд при розгляді заяви про видачу дубліката та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, в першу чергу повинен з`ясувати причини пропуску цього строку, з`ясувати наявність підстав для поновлення строку та у випадку їх поважності зобов`язаний його поновити, що як наслідок створює правові підстави для видачі дубліката виконавчого документа.

Таким чином, відмова товариству у видачі дубліката виконавчого листа з підстав відсутності достатніх доказів втрати оригіналу, однак за наявності підстав для поновлення правонаступнику строку для пред`явлення, ухвалена судом без врахування вказаного висновку Верховного Суду.

Метою застосування ст. 433 ЦПК України є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Заінтересованість ПАТ «Дельта Банк» в питанні звернення судового рішення до виконання підтверджується матеріалами справи. Процедура ліквідації ПАТ «Дельта Банк», яка розпочалася у жовтні 2015 року, не завершена, а управління здійснюється не керівними органами банку, а Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. У зв`язку із звільненням працівників та веденням тимчасової адміністрації був ослаблений юридичний супровід кредитних справ. Після купівлі частини кредитного портфелю, що складається з прав вимоги за кредитними договорами, виникла необхідність у передачі оригіналів кредитних справ, що є довготривалою процедурою, що включає в себе, зокрема, процедуру звірки за актами приймання-передачі документації, виявлення наявності чи відсутності оригіналів відповідних документів, у тому числі оригіналів виконавчих листів та аналізу строку на їх пред`явлення, що також стало однією з підстав пропуску строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

В матеріалах справи є достатньо доказів на підтвердження факту втрати виконавчого листа та поважних причин з яких було пропущено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою заяву про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення задовольнити.

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

В судовому засіданні представник ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» апеляційну скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній.

Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в засідання апеляційного суду не з`явилися.

Враховуючи вищенаведене та необхідність дотримання судом строків розгляду, колегія суддів відповідно до статті 372 ЦПК України не вбачає перешкод у розгляді справи в зв`язку з їх неявкою.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 27.11.2014 у справі № 0907/8343/2012 позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 418/ФКВ-07 від 16.11.2007 у розмірі 246 799,45 грн, а також витрати по оплаті судового збору у розмірі по 1 234 грн з кожного (а.с.131-132 т.1).

Рішення суду набрало законної сили і на його виконання за заявою представника ПАТ «Дельта Банк» 05.04.2017 видано виконавчі листи (а.с. 235 т. 1, відповідна відмітка у матеріалах справи).

Представником ПАТ «Дельта Банк» 23.06.2017 подано до органу ДВС заяву щодо примусового виконання виконавчого листа № 0907/8343/2012 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 418/ФКВ-07 від 16.11.2007 у розмірі 246 799,45 грн, зі сплатою авансового внеску у розмірі 2 % від суми, що підлягає стягненню (а.с. 103-104 т. 2).

Відповідно до постанови головного державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Гнатюка В.Я. від 31.12.2017 ВП №54202424 виконавчий лист № 0907/8343/2012, виданий 03.04.2017 Івано-Франківським міським судом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 418/ФКВ-07 від 16.11.2007 у розмірі 246 799,45 грн повернуто стягувачу (а.с. 97-98 т. 2).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 23.10.2020 замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» (а.с.46-47 т. 2).

Згідно листа начальника Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Пахоліка Р.В. від 11.12.2020 виконавчий лист № 0907/8343/2012 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 418/ФКВ-07 від 16.11.2007 у розмірі 246 799,45 грн повернуто ПАТ «Дельта Банк» 29.01.2018 згідно списку згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів в м. Івано-Франківськ-18, відправлення № 802 (а.с. 96 т. 2).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню судом згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналізуючи підпункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17, провадження № 61-29св17, від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11, провадження № 61-41846св18.

Верховний Суд виходить з того, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009, провадження № 61-5388св18.

З системного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що ЦПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документа з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує суб`єкта звернення наводити причини втрати такого. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката виконавчого документа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого документа має повністю відтворювати втрачений, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність виконавчого документа у стягувача чи ненадання державному виконавцю дубліката виконавчого документа у разі його втрати при здійсненні виконавчого провадження унеможливлює виконання рішення суду та порушує права стягувача.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Відповідно до ч. 1, 4-6 ст. 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відтак, підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) вказала, що з огляду на зміст ч. 1 ст. 11 Закону № 1404-VIII строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - це період часу, в межах якого стягувач має право пред`явити виконавчий документ до примусового виконання.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 6 ст. 12 Закону № 1404-VIII; близький за змістом припис був відображений у ч. 2 ст. 24 Закону № 606-XIV).

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (ч. 1 ст. 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у ч. 1 ст. 329 ГПК України).

Отже, положення підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIІІ «Перехідні положення ЦПК України не суперечать нормі частини шостої статті 12 Закону № 1404-VIII і частини першої статті 433 ЦПК України. Таким чином перехідні положення ЦПК України не забороняють суду одночасно розглянути та вирішити поставлені у заяві стягувача питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката такого документа у разі його втрати або розглянути питання про видачу дубліката втраченого виконавчого документа після того, як суд поновив строк для пред`явлення цього документа до виконання.

У пункті 47 цієї ж постанови зроблено висновок, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що вказані заявником обставини не свідчать про те, що первісний кредитор ПАТ «Дельта Банк» не зміг звернутися в суд при виявленні втрати виконавчого листа для видачі його дублікату і відповідно пред`явити такий для примусового виконання. В той же час відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Також заявником не наведено будь-яких обставин, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, зокрема первісним кредитором, а також не зазначено жодних поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

При зверненні до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа представник ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», обґрунтовуючи факт втрати виконавчого листа, посилався також на Акт про втрату виконавчих документів в результаті перевірки матеріалів кредитної справи № 418/ФКВ-07 щодо ОСОБА_2 , в якому міститься, зокрема, посилання на перевірку проведеної переписки з ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 92 т. 2).

Однак в такому акті та в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про неотримання ПАТ «Дельта Банк» виконавчого листа, який був надісланий на адресу банку 29.01.2018 рекомендованим відправленням № 802.

З цих підстав не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що виконавчий лист на адресу ПАТ «Дельта Банк» не надходив, а суд першої інстанції зробив невірний висновок щодо відповіді органу ДВС, за змістом якої виконавчий лист було повернуто стягувачу, однак фактично не отримано.

Також представник апелянта посилаючись на те, що на даний момент неможливо встановити чи дійсно ПАТ «Дельта Банк» отримав оригінал виконавчого листа, помилково стверджує про його втрату при пересиланні, ґрунтуючись на припущеннях.

При цьому, судом не встановлено обставин, які б вказували на неможливість ініціювання стягувачем проведення передбаченої Інструкцією про порядок проведення на підприємствах поштового зв`язку, в їхніх філіалах та структурних підрозділах перевірок за фактами втрат поштових відправлень та нестачі їх вкладення, затвердженої Наказом Державного комітету зв`язку України 27.01.98 № 14, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.02.1998 за N 131/2571, відповідної перевірки щодо втрати поштового відправлення № 802.

Посилання на те, що з 2018 року виконавчий лист до виконання не пред`являвся, не можуть вказувати на його втрату. Також не може бути підтвердженням втрати при пересиланні ПАТ «Дельта Банк» виконавчого листа відсутність в Автоматизованій системі виконавчих проваджень інформації про відкрите виконавче провадження.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про наявність поважних причин щодо пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання з посиланням на тривалість

передачі оригіналів кредитних справ та процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк», оскільки виконавчий лист було пред`явлено до виконання під час процедури ліквідації банку, яка розпочалася у жовтні 2015 року, івимогами ч. 1 ст. 517 ЦК України встановлено обов`язок первісного кредитора передати новому кредиторові інформацію, яка є важливою для здійснення прав, що передаються.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що представник ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» вже звертався з аналогічною заявою до Івано-Франківського міського суду в задоволенні якої відмовлено відповідно до ухвали суду від 30.12.2020 року, яка набрала законної сили. З такою заявою представник ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» звертався до суду 16.12.2020 року (а.с. 50-73 т. 2), а також 13.10.2020 відповідно до ст. 442 ЦПК України звертався із заявою про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником (а.с. 1-37 т. 2).

За статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищенаведене та положення ст. 375 ЦПК України, колегія суддів приходить до переконання, що судом першої інстанції постановлено оскаржувану ухвалу з додержанням вимог матеріального та процесуального права, тому її слід залишити в силі. Доводи апеляційної скарги не спростовують її законності та обґрунтованості. Підстав для її скасування з мотивів, наведених у скарзі, не встановлено.

Керуючись ст. 374, 375, 381 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 03 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 квітня 2021 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: В.Д. Фединяк

В.А. Девляшевський