ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 641/6657/20 Провадження № 2/636/151/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2021 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Гуменного З.І.,

секретаря судового засідання Шикової К.Р.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чугуєві цивільну справу за правилами спрощеного провадження за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди в порядку регресу витрат,

встановив:

ФОП ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якому просить стягнути завдані збитки в порядку зворотної вимоги в розмірі 63670,80 грн., витрати по сплаченому судовому збору у розмірі 840,80 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 4500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило на підставі заяви виплату страхового відшкодування власнику транспортного засобу «Nissan Leaf», д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_5 , автомобіль якого постраждав 08.02.2019 від дорожньо-транспортної пригоди при зіткненні з автомобілем «Mini Cooper», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 . Постановою Київського районного суду м. Харкова від 06.03.2019 відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому в двох частинах, а саме: 5760,00 грн зараховано в рахунок несплаченого страхового відшкодування, друга частина в розмірі 132800,00 грн. перерахована на рахунок СТО, що здійснювало відновлювальний ремонт застрахованого автомобіля. ПрАТ «СК Брокбізнес» відшкодувало ПрАТ «СК ВУСО» частину завданих відповідачем збитків в розмірі 74889,20 грн, таким чином різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала 63670,80 грн. 15.07.2020 між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФО-П ОСОБА_3 укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого позивач набув права вимоги відшкодування в порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору по договорам страхування, в тому числі і право зворотної вимоги (регресу) до відповідача.

Представник відповідача адвокат Новаков А.І. надав відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, оскільки цивільна відповідальність відповідача була застрахована і вона не повинна відповідати за шкоду, спричинену ДТП. Позивачем не доведено розмір спричиненої шкоди ДТП, оскільки наданий розрахунок не є ані звітом про оцінки КТЗ, ані висновком автотоварознавчої експертизи, тому такий розрахунок не може бути належним та допустимим доказом розміру спричиненої потерпілому шкоди. Також вказував, що договір відступлення права вимоги є неукладеним, оскільки з аналізу його змісту не вбачається, що сторони досягли згоди з умов договору. Договір взагалі не містить відповідних положень.

Представник позивача адвокат Самойленко П.М. надав відповідь на відзив, в якій просив позов задовольнити, посилання представника відповідача на обставини, викладені у відзиві на позов, вважає безпідставними та такими, що суперечать діючому законодавству.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов.

Вислухавши сторони, оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.03.2019 в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mini Cooper», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля «Nissan Leaf», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 , автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Київського районного суду міста Харкова від 06.03.2019, особою, винною в настанні вищевказаної ДТП, визнано ОСОБА_4 та притягнуто останню до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 18).

Згідно Рахунку № від 19.02.2019, загальна вартість відновлю ремонту транспортного засобу «Nissan Leaf», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , склала 147810,00 грн.

18.06.2019 між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_5 укладено поліс добровільного страхування наземного транспорту № 3-01, відповідно до умов якого ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу «Nissan Leaf», д.н.з. НОМЕР_1 , сплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну третім особам (а.с.10-15).

ПрАТ «СК «ВУСО» сплатило на користь потерпілої особи ОСОБА_5 страхове відшкодування в сумі 5760,00 грн, про що свідчить довідка на підтвердження заліку страхового відшкодування від 10.05.2019 (а.с. 37), та ФОП ОСОБА_7 в сумі 132800,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 6350 від 14.03.2019 (а.с. 36) та підтверджується страховим актом № 02686 від 14.03.2019 (а.с. 35).

Таким чином, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК ВУСО» склав 138 560,00 грн.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП.

Згідно ст. 1191 ЦК України та п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Враховуючи вищезазначене, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «СК «ВУСО» завдані збитки в порядку регресу в розмірі сплаченого страхового відшкодування.

15.07.2020 між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФО-П ОСОБА_3 укладено договір цесії № 15/07/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого позивач набув права вимоги відшкодування в порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору по договорам страхування, в тому числі і право зворотної вимоги (регресу) до відповідача (а.с. 39-50).

Оскільки, цивільно-правова відповідальність Відповідача як водія транспортного «Mini Cooper», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована за Полісом № АМ/6385054 в ПрАТ "СК "Брокбізнєс", то ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до «СК "Брокбізнєс» з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу.

ПрАТ "СК "Брокбізнес" відшкодувало ПрАТ «СК «ВУСО» частину завданих відповідачем збитків в розмірі 74 889,20 грн.

З огляду на викладене, у ФО-П ОСОБА_3 виникло право зворотної вимоги до відповідача ОСОБА_4 , у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в порядку регресу витрати в сумі 57910,80 грн. (132800,00 грн. - 74889,20 грн.)

Щодо вимог про стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

За змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої прийнято рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

До матеріалів справи долучено договір про надання правової допомоги № 30/01/19 від 3.01.2019, укладений між адвокатом Самойленком П.М. та ФОП ОСОБА_3 з додатковою угодою № 94 від 10.08.2020, в якій визначений розмір гонорару, п. 1 додаткової угоди до договору від 30.01.2019, які є належними та допустимими доказами здійснених витрат, тому в цій частині суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу.

Судові витрати стягуються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 258, 259, 264, 265 268, 272, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди в порядку регресу витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 завдані збитки в порядку регресу витрат у розмірі 57910,80 грн., сплачений судовий збір у розмірі 764,74 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4500,00 грн., а всього: 63175 (шістдесят три тисячі сто сімдесят п`ять ) грн. 54 коп.

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя -

Повний текст рішення виготовлений 02.09.2021