ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 вересня 2021 року

м. Харків

справа № 637/590/16-ц

провадження № 22-ц/818/3858/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Тичкової О.Ю.,

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П. ,

за участю секретаря судового засідання Сабельнік Б.В.,

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП»

заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»,

боржник - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Шевченківського районного суду Харківської області від 13 квітня 2021 року, постановлену у складі судді Тордія Е.Н.,

УСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Дніпрофінансгруп» (надалі ТОВ) звернулося до суду із заявою, в якій просить замінити стягувача ПАТ «Комерційний банк Надра», на ТОВ, як його правонаступника.

Заява мотивована тим, що рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 24.10.2016 з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» стягнуто в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 6/1/1 1/2007/840-К/143 від ЗО червня 2007 року 99 523, 28 грн. На виконання рішення видано виконавчий лист № 637/590/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за вищезазначеним кредитним договором. Згідно Договору №GL48N718070 І 5 про відступлення прав вимоги від 23.07.2020, право вимоги за кредитним договором №6/1/11/2007/840-К/143 від 30.06.2007 року, який укладений між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк» Надра» та ОСОБА_1 , первісний кредитор - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк» Надра» відступив права вимоги за вищезазначеним кредитним договором на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, зокрема ТОВ є новим Кредитором ( стягувачем) у фінансових правовідносинах з боржником.

Ухвалою Шевченківського районного суду Харківської області від 13 квітня 2021 року заяву ТОВ про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Судове рішення мотивовано тим, що до ТОВ перейшло право вимоги до боржника, що є підставою для заміни стягувача відповідно до вимог ст. 512 ЦК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвали суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову ТОВ у задоволені заяви.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суду не надано належних та допустимих доказів стосовно наявності виконавчого листа по вищезазначеній справі, жодних доказів про відкриття виконавчого провадження. Так строки встановлені для пред`явлення виконавчих документів становлять три роки, однак з 2016 року ( з моменту винесення рішення суду по вищезазначеній справі) вимог до ОСОБА_1 з боку виконавчої служби не пред`являлося. Апелянт вважає, суд помилково не залучив до участі у справі Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та м.Куп`янську Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харкова, з приводу з`ясування питання існування на виконанні у відділі виконавчого провадження за вищезазначеним виконавчим листом. Також вона не була повідомлена про відступлення прав вимоги ПАТ «Комерційний банк» Надра» за кредитним договором № 6/1/11/2007/840-К/143 від 30.06.2007 на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Крім того, зазначає, що не була повідомлена про дату та час розгляду справи, одже суд своїми діями позбавив її на правовий захист, що є порушенням процесуальних норм та підставою для скасування ухвали суду.

У відзиві на апеляційну скаргу від 19.07.2021 ТОВ. просить ухвалу суду залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на те, що суд повно та всебічно встановив обставини у сраві та ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Так, на підставі постанови Правління Національного банку України від 05 лютого 2015 року №83 «Про віднесення ПАТ «Комерційний банк» Надра» до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05 лютого 2015 року було прийнято рішення № 26 про запровадження з 06.02.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування па тимчасову адміністрацію в ПАТ «Комерційний банк» Надра». Відповідно до вимог ст.77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» Правління Національного банку України прийняло постанову №356 від 04.06.2015 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Комерційний банк» Надра». Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі вказаної постанови Правління НБУ N356 від 04.06.2015 прийнято рішення від 05.06.2015 за № 113, згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Комерційний банк» Надра». 22.05.2020 проведено аукціон на підставі рішення ФГВФО і за результатами аукціону складено протокол електронних торгів UA-EA-2020-05-12- 000017-Ь, на підставі якого 23.07.2020 ПАТ «Комерційний банк» Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_1_5. , відповідно до якого вказана банківська установа відступила шляхом продажу ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».права вимоги, що належали ПАТ «КБ «Надра» за відповідними договорами, до яких, зокрема, входять права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №6/1/11/2007/840-К/143 від 30 липня 2007 року та договорами, які забезпечували його виконання: договором іпотеки та договорами поруки. Зазначає, що письмове повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором №6/1/11/2007/840-К/143 від 30 липня 2007 року від ПАТ «КБ Надра» до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було направлено ОСОБА_1 27.07.2020 і отримано особисто нею 03.08.2020. Стосовно пропущення строку пред`явлення виконавчого листа зазначив, що заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржників можлива як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження (частина 5 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України). Крім того без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом

Заслухавши доповіді, судді, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що на підставі Договору про відступлення прав вимоги № GL48N718070_1_5 ПАТ «Комерційний банк» Надра» відступила шляхом продажу ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».права вимоги, що належали ПАТ «КБ «Надра» за кредитним договором №6/1/11/2007/840-К/143 від 30 липня 2007 року укладеним між ПАТ та ОСОБА_1 та договорами, які забезпечували його виконання: договором іпотеки та договорами поруки ( а.с. 9 - 13).

Відповідно достатті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Статтею 55 ЦПК Українивизначено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону.

Відповідно дочастин першої, другої, п`ятоїстатті 15 Закону України «Про виконавче провадження»сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Уразі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої, другоїстатті 442 ЦПК Україниу разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Зазначене узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 15 травня 2019 року у цивільній справі № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18).

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувана у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право па суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося па шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь- яким судом, мас розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE. № 18357/91, § 40, ЄС1ІЛ. від 19 березня 1997 року).

Статтею 81 ЦІ ІК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах, а не його обсяг.

Розглядаючи зазначену заяву, суд має встановити достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни. При цьому суд оцінює також достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів, зокрема договорів, інших правочинів тощо, в тому числіна предмет їх нікчемності.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Ураховуючи викладене, задоволення заяви про заміну сторони правонаступником здійснюється судом відповідно до норм матеріального і процесуального права, які не передбачають право суду надавати на цій стадії оцінку оспорюваним правочинам, що буде порушувати презумпцію їх правомірності (стаття 204 ЦК України).

На підтвердження переходу права грошової вимоги за кредитним договором 6/1/11 /2007/840-К/143 від 30.06.2007 заявником надано договір № GL48N718070_1_5 від 23.07.2020 про відступлення прав вимоги ( надалі Договір) з додатком до договору - Реєстр боржників.

Відповідно до п. 4 Договору ціна договору сплачується новим кредитором в повному обсязі до моменту набуття цим договором, відповідно до п. 1 -1 у цього договору, на підставі протоколу сформованого в результатами відкритих торгів ( аукціону/), переможцем яких став новий кредитор.

Відповідно до п. 14 Договору цей договір набуває цінності з дати підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін та нотаріального посвідчення.

З Договору убачається, що він скріплений печатками ПАТ Комерційного Банку « Надра» та ТОВ « ФК « Дпіпрофінапсгруп» та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріальної о округу Литвиновою Н.М.. зареєстрований у реєстрі за № 137.

За таких обставин суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про задоволення заяви ТОВ про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Доводи апелянта про відсутність в матеріалах справи даних щодо належного повідомлення її та її адвоката Курило М.І. про час та місце судового розгляду спростовується даними розписки адвоката про його повідомлення про розгляд справи 13.04.21 о 10:45. Зазначена розписка складена ним особисто та скріплена підписом секретаря судового засідання з зазначенням дати її складання 29.03.2021 року ( а.с. 38 зворот).

За змістом частин 6 ст. 128 ЦПК України стороні чи її представникові судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки цій особі ( ч.5 ст.130 ЦПК).

З огляду на положення вищезазначених процесуальних норм, судова колегія не вбачає підстав для висновку про не належне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд дійсної справи у судовому засіданні від 13 квітня 2021 року.

Оскільки ухвала суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає. Тому вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення , а ухвалу суду від 22.10.2021залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 382 - 384 ІЦ1К України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду Харківської області від 13 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 2 вересня 2021 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук