Справа № 196/672/21
№ провадження 2/196/577/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2021 р. смт. Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ПрекуратА.В.

при секретарі Шевченко Т.І.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглядаючи у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

До Царичанського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява про затвердження мирової угоди між сторонами.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримали заяву про затвердження мирової угоди по справі.

Заслухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, доводи заяви про затвердежння мирової угоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Вирішуючи питання щодо затвердження мирової угоди, суд враховує, що одним із способів врегулювання спору між сторонами судової справи є укладення мирової угоди.

Мирова угода - це угода сторін, в якій вони викладають прийнятний для них варіант вирішення судової справи, розподіляють спірні права та обов`язки, або відмовляються від таких шляхом досягнення компромісу. Наслідком затвердження мирової угоди судом є припинення провадження по справі, а також встановлення, припинення чи зміна прав та обов`язків для сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Вирішуючи питання щодо затвердження мирової угоди, суд має з`ясувати чи не суперечать умови мирової угоди вимогам закону.

Відповідно до позовної заяви ОСОБА_1 предметом його позову до ОСОБА_3 є стягнення боргу за договором позики.

За умовами мирової угоди сторони домовились:

1. ОСОБА_3 визнає свій борг перед ОСОБА_1 в сумі 514000 (п`ятсот чотирнадцять тисяч) гривень 00 копійок за договором позики від 03 липня 2018 року.

2. ОСОБА_1 погоджується припинити зобов`язання ОСОБА_3 внаслідок передання боржником кредиторові відступного в розумінні статті 600 ЦК України.

3. За згодою сторін ОСОБА_3 передає, а ОСОБА_1 приймає відступного у виді 2 (двох) об`єктів нерухомості, а саме:

- належної ОСОБА_3 (до шлюбу - ОСОБА_4 ) на праві власності земельної ділянки з кадастровим номером :02:033:0734, розташованої на території Прядівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, віднесеної до категорії земель сільськогосподарського призначення (Цільове призначення: 01.01. Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), площею 4,5000 га, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку ЯЖ №790729 від 29.04.2009 року, нормативна грошова оцінка якої складає 183911,24 грн., а також

- належної ОСОБА_3 (до шлюбу - ОСОБА_4 ) на праві власності земельної ділянки з кадастровим номером :02:033:0733, розташованої на території Прядівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, віднесеної до категорії земель сільськогосподарського призначення (Цільове призначення: 01.01. Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), площею 4,5000 га, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю IV-ДП №082252 від 04.09.2003 року, нормативна грошова оцінка якої складає 182666,36 грн.

4. Оригінал Державного акта на право власності на земельну ділянку ЯЖ №790729 від 29.04.2009 року ОСОБА_3 передала ОСОБА_1 до підписання цієї мирової угоди.

5. Оригінал Державного акта на право приватної власності на землю IV-ДП №082252 від 04.09.2003 року ОСОБА_3 передала ОСОБА_1 до підписання цієї мирової угоди.

6. Право власності ОСОБА_3 припиняється на вказані у пункті 3 цієї Угоди об`єкти нерухомості, що є предметом відступного, після набрання законної сили ухвалою суду про затвердження мирової угоди.

7. Право власності ОСОБА_1 виникає на вказані у пункті 3 цієї Угоди об`єкти нерухомості, що є предметом відступного, після набрання законної сили ухвалою суду про затвердження мирової угоди та державної реєстрації речового права відповідно до чинного законодавства.

8. Зобов`язання ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 514000 (п`ятсот чотирнадцять тисяч) гривень 00 коп. припиняється після набрання законної сили ухвалою суду про затвердження мирової угоди.

9. ОСОБА_3 підтверджує те, що укладення цієї мирової угоди жодним чином не зачіпає і не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

10. ОСОБА_3 не відшкодовує понесені ОСОБА_1 судові витрати.

11. Сторони погоджуються з наслідками укладення мирової угоди, які передбачені статтею 256 ЦПК України.

Вказані умови мирової угоди суперечать закону та є невиконуваними, оскільки сторони фактично просять визначити про перехід права власності на майно. Викладаючи текст мирової угоди, сторони просять суд визнати за позивачем право власності на земельні ділянки, на вільно обраних ними умовах, які не узгоджуються з вимогами закону. Реалізувати право на відчуження майна, в тому числі шляхом укладення між собою відповідних договорів, сторони мають можливість в позасудовому порядку, адже відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, суд розглядає справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів осіб, та не уповноважений посвідчувати договори між сторонами, підміняючи функції нотаріуса. Тобто, фактично предмет мирової угоди не співвідноситься з предметом позову.

Сторонами не враховано, що мирова угода не є правочином, який вчинюється за загальними правилами цивільного законодавства. Мирова угода є різновидом зобов`язання, яке виникає на підставі договору, укладеного за взаємною згодою сторін у письмовій формі та затвердженого судовим рішенням (ухвалою).

Суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору.

Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини одночасно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін. Умови мирової угоди повинні безпосередньо стосуватися предмета позову, що виключає зазначення в ній дій, коштів чи майна, які не відносяться до предмету спору.

Зі змісту мирової угоди вбачається, що її предметом є передача нерухомого майна - земельних ділянок у власність позивача.

Між тим, набуття права власності, перехід права власності та відчуження нерухомого майна визначається цивільним законодавством. А звернення стягнення на нерухоме майно при відсутності коштів у боржника на погашення боргу здійснюється з додержанням порядку, визначеного ст.ст. 52, 58, 62, 63 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, слід зазначити, що в даному випадку право власності на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3 , може бути переоформлене на позивача на підставі цивільно-правової угоди, оформленої нотаріально, з послідуючою перереєстрацією в органах державної реєстрації речових прав, що прямо передбачено ст. 376 ЦПК України, і таке питання не потребує додаткового врегулювання судовим рішенням.

Суд вважає, що сторони шляхом укладення мирової угоди намагаються здійснити відчуження нерухомого майна, однак такий порядок укладення угод щодо відчуження та набуття у власність майна суперечить чинному законодавству.

Отже, надана сторонами суду мирова угода не стосується предмета позову, умови мирової угоди не пов`язані зі спірними правовідносинами.

За положеннями ч. 5 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди іпродовжує судовий розгляд, якщо:1)умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним у задоволенні вищевказаної заяви щодо затвердження мирової угоди відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 197, 207, 259, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у затвердженні мирової угоди, укладеної між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 02 вересня 2021р.

Суддя А.В.Прекурат