Провадження № 2-з/359/136/2021
Справа № 359/8112/21
УХВАЛА

30 серпня 2021 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Семенюта О.Ю., вивчивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

встановив:

28.08.2021 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Українські фінансові операції», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Канцедал О.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис.

Разом з позовною заявою позивачем було подано і заяву про забезпечення позову, якою просив вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі: виконавчого напису №28251, вчиненого 05.05.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, що здійснюється в рамках виконавчого провадження ВП №65888714 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедал О.О.

В обґрунтування заяви зазначає, що звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Українські фінансові операції» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 05.05.2021 року зареєстрований в реєстрі за № 28251 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., за яким стягнуто з нього на користь ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованість за Кредитним договором від 15.11.2018 року №1287285 у розмірі 20695 грн. 24 коп.; основної винагороди приватному виконавцю у розмірі 2069 грн. 52 коп. та суму мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 332 грн. 00 коп., а всього - 23096 грн. 76 коп. Зазначає, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 15.07.2021 року, звернено стягнення на дохід боржника ОСОБА_1 , який він отримує у комунальному підприємстві «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва». Вважає, що виконавчий напис здійснено з порушенням норм чинного законодавства, тому існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених його прав, як позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За правилами ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст.150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Однак, всупереч п.п. 5-7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України подана заява про забезпечення позову не містить:

- інші відомості, потрібні для забезпечення позову, зокрема: заявником не зазначено місцезнаходження приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти.

Слід також звернути увагу, що не зазначення в заяві місцезнаходження приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., у випадку прийняття судом ухвали про задоволення заяви про забезпечення позову, позбавляє суд можливості ідентифікувати особу, якої стосуються заходи забезпечення позову, та на виконання вимог ч.2 ст. 157 ЦПК України, направити їй примірник ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень Пленум Верховного Суду України п.4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", заходи забезпечення позову застосовуються, якщо існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; вжиття заходів забезпечення повинно бути доцільним.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22 грудня 2006 року визначено, що при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, згідно вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів, наданих заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і вимогою, яка буде предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду вразі невжиття таких заходів.

Згідно з ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, слід заяву про забезпечення позову повернути заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-151,153,157 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України. Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.Ю. Семенюта