Єдиний унікальний номер 235/2278/21
Провадження №2/235/1038/21
УХВАЛА

27 квітня 2021 року Суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Бородавка К.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вчасно» про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який ухвалою суду від 06.04.2021 залишений без руху через несплату судового збору в розмірі 3178 грн.

22.04.2021 до суду від позивача надійшли квитанція в підтвердження сплати судового збору в розмірі 500 грн та клопотання про відстрочення/розстрочення сплати судового збору в сумі 2678 грн.

За змістом клопотання позивач просить звільнити його частково від сплати судового збору у справі №235/2278/21 до винесення судом рішення у справі, посилається на приписи ст.82 ЦПК України і ст.8 Закону України «Про судовий збір» та вказує, що наразі перебуває у вкрай скрутному матеріальному становищі через понесення видатків на лікування себе (має інвалідність 3 групи) та членів родини (дружина, яка є особою з інвалідністю, проходить реабілітацію після захворювання на рак; мати нещодавно перехворіла на COVID-19), розмір яких дорівнює його місячному доходу; до клопотання додає ксерокопії відповідних медичних довідок, фіскальних чеків, листків непрацездатності.

Ознайомившись зі змістом клопотання та доданими до нього копіями документів, суддя зазначає таке.

За приписами ст.129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно зі ст.136 ЦПК України (в редакції з 15.12.2017) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Так, відповідно до ст.8 вказаного спеціального Закону, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч.2 ст.8 Закону).

Аналіз наведених законодавчих норм дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є майновий стан сторони, який має бути врахований судом.

Приписи Закону України «Про судовий збір» та ЦПК України не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Отже, підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру може бути, наприклад, видана в установленому законом порядку довідка про доходи, про заробітну плату, пенсію, стипендію, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній, наприклад, в ухвалах від 12.03.2021 у справі №552/148/14 (провадження №61-3384ск21), від 08.04.2021 справа №524/4013/16-ц (провадження № 61-18596ск20 )

Суддя відмічає, що позивачем лише констатується вкрай скрутне матеріальне становище, але не надається жодного документу на підтвердження його матеріального стану (довідки про заробітну плату, інформація щодо річного доходу позивача за попередній календарний рік тощо). Надання позивачем доказів на підтвердження понесення ним витрат у зв`язку із необхідністю лікування як позивача, так і членів його сім`ї без надання доказів на підтвердження його майнового стану не є достатнім для відстрочення/розстрочення чи звільнення від сплати судового збору.

З приводу посилання позивача в обґрунтування свого клопотання на Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, суддя зазначає, що Європейський суд також вказує, що оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення від 26.07.2005 «Kniat v. Poland» (п.44) та від 26.07.2005 «Jedamski and Jedamska v. Poland» (п.63-п.64).

З огляду на викладене, враховуючи, що позивачем не надано відповідних доказів на підтвердження підстав, передбачених законом для відстрочення/розстрочення/звільнення від сплати судового збору, зокрема відповідної довідки про доходи, яка б підтверджувала його дійсний майновий стан, суддя не вбачає підстав для задоволення відповідного клопотання позивача.

За викладених обставин, недоліки позовної заяви, визначені в ухвалі суду від 06.04.2021, позивачем не усунуті.

За змістом ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про відстрочення/розстрочення сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вчасно» про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, а якщо учаснику справи ухвала суду не була вручена у день її складення - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду в порядку, визначеному п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до або через відповідний суд.

Суддя