Справа № 158/3214/17 Головуючий у 1 інстанції: Корецька В. В.
Провадження № 22-ц/802/323/21 Категорія: 76 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Данилюк В.А.,

суддів Киці С.І., Шевчук Л.Я.,

секретаря Опейди В.О.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Носкова О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Волинського обласного центру зайнятості до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, приватне підприємство «Голіаф-2009», про стягнення виплаченої допомоги по безробіттю за апеляційною скаргою позивача Волинського обласного центру зайнятості на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 23 грудня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Представник Ківерцівського районного центру зайнятості звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення виплаченої допомоги по безробіттю.

Вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 в період з 28.11.2016 року по 21.11.2017 року був зареєстрований в Ківерцівському районному центрі зайнятості як такий, що шукає роботу. 28.11.2016 року відповідачу було надано статус безробітного і призначено допомогу по безробіттю на підставі наданих останнім документів. При проведенні розслідування страхового випадку спеціалістами центру зайнятості було виявлено, що, перебуваючи на обліку як безробітний, відповідач з 10.04.2017 року по 20.11.2017 року перебував в трудових відносинах з ПП «Голіаф-2009», а тому був зайнятою особою на момент перебування на обліку у Ківерцівському районному центрі зайнятості, відтак не мав права на статус безробітного та призначення і виплату йому допомоги по безробіттю. Допомога по безробіттю в розмірі 32256,75 грн. за період з 10.04.2017 року по 21.11.2017 року, отримана ОСОБА_2 незаконно, останній в добровільному порядку кошти не повернув, у зв`язку з чим просить стягнути з останнього в користь Ківерцівського районного центру зайнятості 32256,75 грн. виплаченої йому допомоги по безробіттю.

Ківерцівський районний центр зайнятості як юридична особа припинив свою діяльність з 29.10.2019 року шляхом приєднання до Волинського обласного центру зайнятості, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №. У зв`язку з цим ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 09.12.2020 року первісного позивача Ківерцівський районний центр зайнятості замінено на правонаступника Волинський обласний центр зайнятості.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 23 грудня 2020 року в задоволенні позову Волинського обласного центру зайнятості до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, приватне підприємство «Голіаф-2009», про стягнення виплаченої допомоги по безробіттю відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, вказує, що позивачем було надано суду належні, достовірні та допустимі докази, які підтверджують отримання доходів від трудової діяльності відповідача від ПП «Голіаф-2009», а внаслідок умисного невиконання ОСОБА_2 своїх обов`язків та зловживання ними допомога по безробіттю підлягає поверненню відповідно до законодавства України та з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг з 10 квітня 2017 року, як передбачено частинами 2,3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття від 02.03.2000 року № 1533-ІІІ. Просить рішення суду скасувати, а позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу, зазначає, що ОСОБА_2 ніколи не перебував у трудових відносинах з ПП «Голіаф-2009», в трудовій книжці відсутній запис про його роботу на даному підприємстві. Також, що відповідач 14.03.2017 року був направлений для проходження тридцятиденних навчальних військових зборів, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі заяви ОСОБА_2 від 28.11.2017 року поданої до Ківерцівського РЦЗ, його зареєстровано як безробітного та призначено виплату матеріальної допомоги по безробіттю /Том 1 а.с.4/.

Актом № 171 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» від 23.08.2017 року встановлено, що ОСОБА_2 в період з 10.04.2017 року по 20.11.2017 року перебував у трудових відносинах з ПП «Голіаф-2009» та отримав дохід в сумі 4105,26 грн /Том 1 а.с.11-12/.

Вищевказане також підтверджується наказом «Про прийом на роботу» № 7 від 10.04.2017 року та довідкою №2 від 15.08.2017 року / Том 1 а.с.5-6/.

Відповідно до витягу із наказів про прийняті рішення по особі ОСОБА_4 зобов`язано повернути безпідставно виплачені кошти відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» в сумі 32256,75 грн. за період з 10.04.2017 року по 20.11.2017 року /Том 1 а.с.13/.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи; зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім`ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб`єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно; зареєстрований безробітний - особа працездатного віку, яка зареєстрована в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, як безробітна і готова та здатна приступити до роботи.

За змістом ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою.

Згідно ст. 9 Закону України «Про зайнятість населення» кожен має право на соціальний захист у разі настання безробіття, що реалізується шляхом, зокрема, участі в загальнообов`язковому державному соціальному страхуванні на випадок безробіття, яке передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Частиною другою та третьою статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Положенням наведеної вище статті Закону передбачено обов`язок застрахованих осіб, які зареєстровані в установленому порядку як безробітні, своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Виходячи із наведених законодавчих приписів, добросовісність безробітного полягає у своєчасному повідомленні Державної служби зайнятості України, в особі відповідного районного центру, про втрату ним права на отримання допомоги по безробіттю.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи не доведено, що відповідач ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ПП «Голіаф -2009», оскільки відсутній запис про роботу в трудовій книжці відповідача, та з матеріалів справи не встановлено, що в період з 10.004.2017р. по 20.11.2017р. відповідач отримував дохід.

Такі висновки суду не відповідають обставинам справи.

Як убачається з копії наказу «Про прийом на роботу» № 7 від 10.04.2017 року ОСОБА_2 був прийнятий на посаду охоронця та довідкою №2 від 15.08.2017 року підтверджується, що відповідач за цей період отримав дохід в сумі 3304,73 грн.

Та обставина, що в трудовій книжці відсутній запис про роботу ОСОБА_2 у ПП «Голіаф-2009», не свідчить про те, що такий трудовий договір не укладався.

Відповідно до акту №171 від 23.08.2017 року за результатами розслідування страхового випадку по ОСОБА_2 було встановлено, що ОСОБА_2 , ідентифікаційний код якого НОМЕР_1 , було прийнято на роботу з квітня 2017 року в ПП «Голіаф-2009» і він працював на посаді охоронця.

Крім того, фахівцями Луцького міського центру зайнятості отримано копію звіту за формою 1-ДФ «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум отриманого з них податку за 2-й квартал 2017 року, в якому зазначено ідентифікаційний код НОМЕР_1 , належний ОСОБА_2 та зазначено в графі 3а та 3, що відповідачу нараховано та він отримав дохід в 2-му кварталі 2017 року в сумі 4105,26 грн. від трудової діяльності 9графа 5, код 101 означає дохід від трудової зайнятості, тобто згідно трудового договору.

Укладаючи трудовий договір, відповідач, будучи зареєстрованим в центрі зайнятості як шукаючий роботу та отримуючи грошову допомогу, повинен був усвідомлювати наслідки укладення такого договору, метою якого є отримання грошової винагороди за виконану роботу, у зв`язку з чим повідомити про дану обставину центр зайнятості.

Отже, неповідомлення центру зайнятості про виникнення такої обставини відповідачем свідчить про невиконання ним своїх обов`язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення за період з 10.04.2017 року по 20.11.2017 рік.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що факт перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах під час перебування на обліку в статусі безробітної особи в центрі зайнятості підтверджений допустимими письмовими доказами.

За загальним правилом, наявність трудових відносин не дає особі права на отримання статусу безробітного та унеможливлює отримання допомоги по безробіттю. Після отримання повідомлення про рішення Ківерцівського центру зайнятості щодо повернення допомоги по безробіттю відповідач коштів у добровільному порядку не повернув.

На підставі викладеного колегія суддів вважає доведеними та такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь Волинського обласного центру зайнятості 32256,75 грн допомоги по безробіттю. Доводи представника відповідача про перебування відповідача на військових зборах з 14.03.2017р. по 13.04.2017 року, які взяв до уваги суд першої інстанції, не підтверджується належними доказами, оскільки в матеріалах справи є лише довідка Ківерцівського районного комісаріату про направлення на навчальні збори. Крім того, дана обставина не впливає на перебування в трудових відносинах з третьою особою.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам у справі, а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України зі ОСОБА_2 на користь Волинського обласного центру зайнятості підлягають стягненню і витрати по сплаті судового збору в розмірі 2400 грн., а також витрати по сплаті судового збору в дохід держави в розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача Волинського обласного центру зайнятості задовольнити.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 23 грудня 2020 року в даній справі скасувати.

Позов Волинського обласного центру зайнятості до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, приватне підприємство «Голіаф-2009», про стягнення виплаченої допомоги по безробіттю задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Волинського обласного центру зайнятості 32256 (тридцять дві тисячі двісті п`ятдесят шість гривень) 75 копійок допомоги по безробіттю.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Волинського обласного центру зайнятості 2400 (дві тисячі чотириста) гривень судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 квітня 2021 року.

Головуючий

Судді :