Справа №752/456/18
Провадження № 2/752/389/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19.03.2021 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Оджубейської Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов Олександр Олександрович, Департамент з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та договорів дарування, скасування рішень про державну реєстрацію,

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленко С.А., ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.05.2017 р., зареєстрованого в реєстрі за № 1765, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленко С.А., відповідно до якого ОСОБА_2 є спадкоємцем нежитлової будівлі загальною площею 132,6 кв.м. з адресою: АДРЕСА_1 ; визнання протиправним та скасування рішення від 17.05.2017 р. приватного нотаріуса Михайленка С.А. про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на нежитлову будівлю загальною площею 132,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності - 20438949, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 361; визнання недійсним договору дарування від 19.07.2017 р., посвідченого 19.07.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О., і зареєстрованого в реєстрі за № 146, відповідно до якого ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_4 Ѕ частину нежитлового будівлі загальною площею 132,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , визнання недійсним договору дарування від 19.07.2017 р., посвідченого 19.07.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О., і зареєстрованого в реєстрі за № 146, відповідно до якого ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_3 Ѕ частину нежитлового будівлі загальною площею 132,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравцова О.О. номер 36210151 від 19.07.2017 р. про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на Ѕ частину нежитлової будівлі загальною площею 132,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності - 21458302 від 19.07.2017 р., скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравцова О.О. номер 36211884 від 19.07.2017 р. про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на 1/2 частину нежитлової будівлі загальною площею 132,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності - 21459941 від 19.07.2017 р.

. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.08.2008 р. між ТОВ «Наталі» № 528» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі - складу (літ.В), загальною площею 195 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , що складає 49/100 частини від майнового комплексу загальною площею 396 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і на підставі якого 26.08.2008 р. позивач зареєструвала за собою право власності в КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації.

06.11.2013 р. запис про право власності позивача на зазначене приміщене внесено державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до технічного паспорту склад складається з двох приміщень площею 133,9 кв.м. та 61,1 кв.м.

Позивач зазначає, шо 19.10.2017 р. вона виявила, що невідомі особи незаконно зайняли приміщення площею 133,9 кв.м., що належить їй на праві власності, посилаючись на договори дарування від 19.07.2017 р., відповідно до яких ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по Ѕ частині нежитлової будівлі загальною площею 132,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Як було встановлено, ОСОБА_2 набула право власності на зазначене приміщення на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 (яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності якої на спірне приміщення підтверджувалось Свідоцтвом про право власності, виданим Головним управлінням житлового господарства та майна Київської міської державної адміністрації 18.08.1998 р.

Однак, як зазначає позивач, таке Свідоцтво є підробленим, оскільки на момент його видачі Головне управління житлового господарства та майна КМДА вже було реорганізовано і приміщення в літ.А. не входять до складу майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки ОСОБА_5 не була власником об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , і Свідоцтво про право власності від 18.08.1998 р. є підробленим, що не було перевірено належним чином приватним нотаріусом Михайленком С.А., ОСОБА_2 не мала права на спадкування цього майна і за таких обставин є підстави для визнання недійсним Свідоцтва про право на спадщину за законом, що видано ОСОБА_2 17.05.2017 р. та скасування рішення про державну реєстрацію такого права.

Також позивач зазначає на недійсність правочинів, укладених ОСОБА_2 щодо дарування приміщення під літ.А за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , оскільки фактично такого об`єкту не існує, а дані приміщення є складовою складських приміщень, що належать їй на праві власності, що є підставою для скасування рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

18.10.2019 р. позивач подала заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої просила: визнати недійсним свідоцтво Головного управління житлового господарства та майна Київської міської державної адміністрації від 18.08.1998 р. серії КП № 010001728 про право власності ОСОБА_5 на нежитлову будівлю площею 132,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 17.05.2017 р., зареєстрованого в реєстрі за № 1765, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленко С.А., відповідно до якого ОСОБА_2 є спадкоємцем нежитлової будівлі загальною площею 132,6 кв.м. з адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати рішення від 17.05.2017 р. приватного нотаріуса Михайленка С.А. про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на нежитлову будівлю загальною площею 132,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності - 20438949, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 361; витребувати на користь ОСОБА_1 з володіння ОСОБА_4 , нерухоме майно, яким остання володіє на підставі договору дарування від 19.07.2017 р., посвідченого 19.07.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О., і зареєстрованого в реєстрі за № 146, відповідно до якого ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_4 Ѕ частину нежитлового будівлі загальною площею 132,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , визнати недійсним зазначений договір; витребувати на користь ОСОБА_1 з володіння ОСОБА_3 нерухоме майно, яким останній володіє на підставі договору дарування від 19.07.2017 р., посвідченого 19.07.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О., і зареєстрованого в реєстрі за № 146, відповідно до якого ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_3 Ѕ частину нежитлового будівлі загальною площею 132,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , визнати недійсним зазначений договір; скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравцова О.О. номер 36210151 від 19.07.2017 р. про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на Ѕ частину нежитлової будівлі загальною площею 132,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності - 21458302 від 19.07.2017 р., скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравцова О.О. номер 36211884 від 19.07.2017 р. про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на 1/2 частину нежитлової будівлі загальною площею 132,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності - 21459941 від 19.07.2017 р.

10.01.2018 р. у даній справі відкрито провадження на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.

Представником відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 подано відзив на позову заяву, відповідно до якого останні просять відмовити у задоволенні позову, зазначаючи на законність набуття відповідачами права власності на приміщення, площею 132,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та намір невстановлених осіб незаконно заволодіти даними приміщеннями на підставі підроблених документів, відомості про що внесені Святошинським УП ГУ НП у м.Києві до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010351 за ч.1 ст.358 КК України, а відповідачі визнані потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Відповідачі - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Михайленко С.А., ОСОБА_2 на момент розгляду справи не скористались своїм правом на подання письмового відзиву, а треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов О.О., Департамент з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації на подання письмових пояснень.

04.09.2020 р. судом вирішено питання про закриття підготовчого провадження.

В ході розгляду справи позивач та її представник підтримали позовні вимоги та обґрунтування позову в повному обсязі, просили його задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на незаконне заволодіння приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 , площею 132,6 кв.м., що належать позивачу на праві власності.

Відповідачі повторно в судове засідання не з`явились, про місце і час судового розгляду повідомлялись у спосіб, передбачений ст.128 ЦПК України, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність.

Від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравцова О.О. надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Представник Департаменту з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації в судове засідання повторно не з`явився, про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вислухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 25.06.2002 р. Головним управління Комунальної власності м.Києва на підставі наказу «про оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна» № 430-В від 25.06.2002 р. територіальні громаді Голосіївського району м.Києва видано Свідоцтво про право власності на майновий комплекс за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 396 кв.м., до складу якого входить склад (літ.Б) площею 129,40 кв.м., склад (літ.В), площею 195 кв.м., склад (літ.Г) площею 71,60 кв.м.

В подальшому зазначені приміщення були приватизовані.

14.08.2008 р. між ТОВ «Наталі» № 528» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі - складу (літ.В), загальною площею 195 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , що складає 49/100 частини від майнового комплексу загальною площею 396 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і на підставі якого 26.08.2008 р. позивач зареєструвала за собою право власності в КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації.

06.11.2013 р. запис про право власності ОСОБА_1 на приміщення загальною площею 195 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , внесено державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до технічного паспорту на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 воно складається з двох приміщень площею 133,9 кв.м. та 61,1 кв.м.

Судом встановлено, що 19.10.2017 р. позивач виявила порушення свого права власності з боку відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які самовільно зайняли частину складу, площею 133,9 кв.м., що належить позивачу на праві власності.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав ана нерухоме майно 19.07.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим Олександром Олександровичем було зареєстровано право власності за ОСОБА_3 (запис про право власності 21459941) на Ѕ частину нежитлової будівлі, загальною площею 132,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 в літ.А на підставі договору дарування від 19.07.2017 р., посвідченого 19.07.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О., і зареєстрованого в реєстрі за № 146, відповідно до якого ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_3 Ѕ частину нежитлового будівлі загальною площею 132,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,

Крім того, 19.07.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим Олександром Олександровичем зареєстровано за ОСОБА_4 (номер запису про право власності 21458302) на Ѕ частину нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 19.07.2017 р., посвідченого 19.07.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О., і зареєстрованого в реєстрі за № 146, відповідно до якого ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_4 Ѕ частину нежитлового будівлі загальною площею 132,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з письмових доказів, долучених до матеріалів справи, ОСОБА_2 зареєструвала своє право власності на нежитлові будівлі загальною площею 132,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 17.05.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_5 приміщення загальною площею 132,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , як зазначено в Свідоцтві про право на спадщину, належали на підставі Свідоцтва про право власності на нежитлову будівлю (серія КП № 010001728), виданого 18.08.1998 р. Головним управлінням житлового господарства та майна Київської міської державної адміністрації, згідно з наказом від 21.07.1998 р. № 349 і право власності було зареєстровано Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» 21.08.1998 р., в реєстровій книзі № 2782-П.

Однак, відповідно до інформації, наданої Голосіївською районною в м.Києві державною адміністрацією 08.02.2018 р. за № 100 ОП/П-19156-423 за результатами опрацювання архівним відділом адміністрації описів справ Фонду приватизації комунального майна Московського району м.Києва, Фонду приватизації комунального майна Голосіївського району м.Києва за1994-2010 роки та приватизаційних справ, що стосуються приватизації нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , не виявлено інформації стосовно видачі свідоцтва про право власності ОСОБА_5 на зазначену нежитлову будівлю.

Така інформація про приватизацію та видачу Свідоцтва про право власності на нежитлову будівлю АДРЕСА_1 відсутня також в Департаменті житлово-комунальної інфраструктури Київської міської державної адміністрації, що підтверджується листом № 058/4/1-ОП/П-19156-11495 від 07.12.2017 р.

Згідно з листом № 062/14-13695 від 07.11.2017 р. КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» підприємством не реєструвалось за ОСОБА_5 право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва від 18.08.1998 р., виданого Головним управлінням житлового господарства та майна Київської міської державної адміністрації.

Також, як встановлено судом ОСОБА_2 на підтвердження права власності ОСОБА_5 на спірне майно надала приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Михайленку С.А. технічний паспорт від 18.02.2002 р. на нежитлову будівлю АДРЕСА_1 (літ.Б), загальною площею 132,6 кв.м., складений працівником КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_6 в рамках інвентаризаційної справи № 949, однак відповідно до листа КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 07.11.2017 р. № 62/14-13695 в Бюро існує інвентаризаційна справа № 949 на інший об`єакт і станом на 2002 р. у відділі технічної інвентаризації та контролю якості ОСОБА_6 не працював.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу положень ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Оскільки, як встановлено судом, ОСОБА_5 не набувала у встановлений законом спосіб права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 132,6 кв.м., відповідно таке право не могло бути успадковане ОСОБА_2 , що є підставою для визнання недійсним свідоцтва Головного управління житлового господарства та майна Київської міської державної адміністрації від 18.08.1998 р. серії КП № 010001728 про право власності ОСОБА_5 на нежитлову будівлю площею 132,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.05.2017 р., зареєстрованого в реєстрі за № 1765, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленко С.А., відповідно до якого ОСОБА_2 є спадкоємцем нежитлової будівлі загальною площею 132,6 кв.м. з адресою: АДРЕСА_1 та скасування рішення від 17.05.2017 р. приватного нотаріуса Михайленка С.А. про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на нежитлову будівлю загальною площею 132,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності - 20438949, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 361.

За приписами ст.11 Цивільного кодексу, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але, за аналогією, породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Підстави недійсності правочину встановлені ст.ст. 215, 216 ЦК України.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо).

Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Статтею 15 ЦК передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна

особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.1, п.2 ч.2 ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду по захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним.

Зважаючи на те, що в ході судового розгляду знайшло свого підтвердження відсутність у ОСОБА_2 права власності на спірне майно в порядку спадкування, то відповідно подальші укладені нею правочини, а саме договори дарування від 19.07.2017 р., відповідно до яких ОСОБА_3 та ОСОБА_4 набули право власності на Ѕ частину кожний приміщення загальною площею 132,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , є недійсними.

Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст.321 ЦК України).

Відповідно до закріпленого у статті 387 ЦК України загального правила власник має право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, зокрема від добросовісного набувача, шляхом подання віндикаційного позову, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Положення статті 388 ЦК України можуть застосовуватись як підстави позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, і було відчужене третій особі за умови, що між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Вказана правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 18.01.2017 у справі № 6-2723цс16.

З огляду на зазначені правові норми з володіння ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає витребуванню приміщення загальною площею 132,6 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.20 Закону заява на проведення реєстраційних дій та оригінали документів, необхідних для проведення таких дій, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством.

У разі якщо оригінали документів, необхідних для проведення реєстраційних дій, відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування, що їх видають, заявник подає копії документів, оформлені такими органами відповідно до законодавства.

В силу норм ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.77 ЦПК України).

Докази, надані відповідачами, а саме повідомлення про початок виконання будівельних робіт, відповідь Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 10.04.2018 р. та Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 04.04.2018 р., витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.11.2017 р не підтверджують законність зайняття ОСОБА_3 та ОСОБА_4 частини нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , які належать позивачу на праві власності та не спростовують встановлених судом обставин щодо незаконності набуття права власності на приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 132,6 кв.м.

Враховуючи викладене, оцінюючи досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог, обставини, на які посилається сторона позивача, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доведені належними доказами, а отже позов підлягає задоволенню.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи:приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов Олександр Олександрович, Департамент з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину та договорів дарування, скасування рішень про державну реєстрацію задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво Головного управління житлового господарства та майна міста Київської міської державної адміністрації від 18.08.1998 серії КП № 010001728 про право власності ОСОБА_5 на нежитлову будівлю площею 132,6 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 17.05.2017, зареєстроване в реєстрі за № 1765, видане приватним нотаріусом Михайленком Сергієм Анатолійовичем, відповідно до якого ОСОБА_2 є спадкоємцем нежитлової будівлі загальною площею 132,6 кв. м за адоесою: АДРЕСА_1 .

Скасувати рішення приватного нотаріуса Михайленка Сергія Анатолійовича від 17.05.2017 про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на нежитлову будівлю загальною площею 132,6 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності - 20438949 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на вказаний об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 361.

Витребувати на користь ОСОБА_1 з володіння ОСОБА_4 нерухоме майно, яким остання володіє на підставі договору дарування від 19.07.2017, що посвідчено 19.07.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим Олександром Олександровичем і зареєстровано в реєстрі за № 146, відповідно до якого ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_4 1/2 частину нежитлової будівлі від загальної площі 132,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , визнати недійсним зазначений договір.

Витребувати на користь ОСОБА_1 з володіння ОСОБА_3 нерухоме майно, яким останній володіє на підставі договору дарування від 19.07.2017, що посвідчений 19.07.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим Олександром Олександровичем і зареєстрований в реєстрі за № 150, відповідно до якого ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_3 1/2 частину нежитлової будівлі від загальної площі 132,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , визнати недійсним зазначений договір.

Скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравцова Олександра Олександровича від 19.07.2017, індексний номер 36210151, про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на 1/2 частину нежитлової будівлі від загальної площі 132,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також запис номер 21458302 від 19.07.2017 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на вказане нерухоме майно.

Скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравцова Олександра Олександровича від 19.07.2017, індексний номер 36211884, про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на 1/2 частину нежитлової будівлі від загальної площі 132,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також запис номер 21459941 від 19.07.2017 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на вказане нерухоме майно.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя