ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 687/519/20
Провадження № 22-ц/4820/409/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Костенка А.М.,

секретар судового засідання - Дубова М.В.,

з участю відповідача, представника апелянта,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь Агро» на рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 21 грудня 2020 року, суддя Кулєбякін В.О., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь Агро» до ОСОБА_1 про визнання укладеним договору оренди (суборенди) земельних ділянок,

встановив:

У червні 2020 року ТОВ «Оболонь Агро» звернулося в суд з указаним позовом до ОСОБА_1 , мотивуючи свої вимоги тим, що воно є користувачем істотної частини масиву земель сільськогосподарського призначення, розташованих в межах Чемеровецької селищної ради Хмельницької області на підставі укладених договорів оренди, які зареєстровані в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В межах вище вказаного масиву земель сільськогосподарського призначення розташована земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0071, яка належать на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Оскільки йому належить право користування істотною частиною масиву земель, тому товариство звернулося з листом до відповідача про надання останньому в суборенду земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0070, належної на праві власності ОСОБА_2 , яка перебуває на праві оренди у ТОВ «Оболонь-Агро», взамін передачі в оренду товариству належної відповідачу земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0071.

Необхідність здійснення обміну зумовлено тим, що ТОВ «Оболонь Агро» створюються перешкоди у раціональному використанні орендованих товариством земельних ділянок внаслідок неможливості їх використання одним цільним масивом у зв`язку з тим, що належна ОСОБА_1 земельна ділянка штучно поділяє масив земельних ділянок, які знаходяться у користуванні товариства на дві нерівномірних частини, що значно ускладнює обробіток меншої частини орендованих земельних ділянок, створює суттєві незручності у проході сільськогосподарської техніки для їх обробітку. Однак, до теперішнього часу відповіді на лист-пропозицію позивач не отримав.

Позивач просив визнати укладеними у порядку обміну земельними ділянками сільськогосподарського призначення, розташованими у масиві земель сільськогосподарського призначення, шляхом взаємного укладання між ТОВ «Оболонь Агро» та ОСОБА_1 договорів оренди, суборенди відповідних ділянок: суборенди земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0070, площею 2,5327 га, право користування якої пропонується передати ОСОБА_1 ; оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0071, площею 2,5744 га, право користування якою пропонується отримати ТОВ «Оболонь Агро» взамін, у запропонованих ним редакціях.

Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 21.12.2020 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Оболонь Агро», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив, що площа, яку обробляє товариство в даному масиві земель складає більше 75%, земельна ділянка відповідача перешкоджає раціональному використанню орендованих земельних ділянок масиву, в зв`язку з чим відповідачу направлено лист про готовність передати в суборенду земельну ділянку, розташовану в цьому ж масиві та надіслано проекти договорів. В той же час земельна ділянка ОСОБА_1 створює суттєві незручності при обробці решти масиву належних їм земель, враховуючи необхідність окремого заїзду сільськогосподарської техніки з метою обробітку та збору врожаю на відокремлені земельні ділянки. При цьому, на думку апелянта, судом не враховано приписи земельного законодавства, які дають йому право на раціональне використання земельної ділянки єдиними масивом.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 заперечив проти доводів апелянта, підтримав висновки суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідач в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, пояснивши, що позовні вимоги не обґрунтовані та не доведені, посилання на перешкоди і незручності надумані, оскільки ніяких перешкод позивачу не створюється.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Частиною першою статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Приписами частини 2 ст. 792 ЦК України визначено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно з ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Статтею 13 вказаного Закону встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 8-2 Закону України «Про оренду землі» особа, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, має право орендувати інші земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані у такому масиві, а у разі якщо інші земельні ділянки перебувають в оренді, - на одержання їх у суборенду, за умови передачі їх власнику (орендарю) у користування (оренда, суборенда) іншої земельної ділянки, розташованої у цьому ж масиві, на такий самий строк та на таких самих умовах, якщо внаслідок черезсмужжя невикористання таких земельних ділянок створює перешкоди у раціональному використанні земельних ділянок, що перебувають у користуванні цієї особи.

У відповідності до ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно з ч. 4 ст. 37-1 ЗК України особа, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, має право орендувати інші земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані у такому масиві, а у разі якщо інші земельні ділянки перебувають в оренді, - на одержання їх у суборенду, за умови передачі їх власнику (орендарю) у користування (оренда, суборенда) іншої земельної ділянки, розташованої у цьому ж масиві, на такий самий строк та на таких самих умовах, якщо внаслідок черезсмужжя невикористання таких земельних ділянок створює перешкоди у раціональному використанні земельних ділянок, що перебувають у користуванні цієї особи. Право оренди землі набувається в порядку, встановленому Законом України «Про оренду землі».

Особою, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, є землекористувач, якому належить право користування (оренда, емфітевзис) земельними ділянками, розташованими у масиві земель сільськогосподарського призначення, загальною площею не менш як 75 відсотків усіх земель масиву.

Стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантуючи захист права власності, передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирного володіння своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як правильно встановив суд першої інстанції, ТОВ «Оболонь Агро» орендує 36 земельних ділянок з відповідними кадастровими номерами єдиним масивом, розташованих на території Чемеровецької селищної ради Хмельницької області, що підтверджується схемами розташування земельних ділянок у єдиному масиві земель сільськогосподарського призначення та інформаційними довідками ДЗК про право власності та речові права на земельні ділянки.

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,5744 га з кадастровим номером :01:001:0171, яка розташована на території Чемеровецької селищної ради Чемеровецького району Хмельницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту серії ЯЕ №017649 від 02.07.2007 року.

Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 12.02.2020 року визнано недійсним договір оренди землі від 21.11.2016 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Оболонь Агро», щодо земельної ділянки з кадастровим номером 0:01:001:0171, розташованої на території Чемеровецької селищної ради Чемеровецького району Хмельницької області, зареєстрований КП «Чемеровецьке бюро нерухомості» 26.04.2017 року №20216035. Рішення суду набрало законної сили 12.03.2020 року.

Згідно пропозиції на укладення договору оренди (суборенди) в порядку обміну правами користування земельними ділянками від 06.05.2020 року №06/05-20ю, ТОВ «Оболонь Агро», як особа, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, з огляду на положення ст. 8-2 Закону України «Про оренду землі», маючи право орендувати інші земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані у такому масиві, звернулося на адресу ОСОБА_1 з письмовою пропозицією здійснити обмін правом користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0070, площею 2,5237 га, рілля, нормативна грошова оцінка 85676,96 грн., що орендується товариством у ОСОБА_2 , на користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0171, площею 2,5744 га, рілля, нормативна грошова оцінка 85676,96 грн., яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Відмовляючи у задоволенні позову суд обґрунтовано виходив з недоведеності позовних вимог. При цьому правильно зазначив, що ТОВ «Оболонь-Агро» не надано доказів з посиланням на чинне законодавство України, де б зазначалось, що одна земельна ділянка (а не земельні ділянки), яка розташована з краю масиву поля, яке обробляється виключно одним орендарем, може створювати для нього черезсмужжя та перешкоди у раціональному використанні інших земельних ділянок. В той же час, визнання договору оренди підписаним без згоди особи, призведе до порушення права власності ОСОБА_1 та створить втручання у його право на мирне володіння майном, а саме формальне обмеження його права власності без позбавлення власника правового статусу, що призведе до порушення ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також порушення принципу свободи договору.

При цьому слід зауважити, що статтею 36 Закону України «Про охорону земель» визначено, що черезсмужжя та конфігурація земельних ділянок, що створюють перешкоди в ефективному їх використанні і здійсненні природоохоронних заходів, а також порушують ландшафтну цілісність території, підлягають упорядкуванню відповідно до затвердженої документації із землеустрою.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про землеустрій», черезсмужжя - розташування між декількома земельними ділянками, що належать на праві власності, користування (оренда, суборенда, емфітевзис) одній особі і розташовані в одному масиві земель сільськогосподарського призначення, земельних ділянок, що належать на праві власності, користування (оренда, суборенда, емфітевзис) іншій особі.

В той же час, як вбачається з приписів ч. 3 ст. 8-2 Закону України «Про оренду землі», право оренди інших земельних ділянок виникає в особи за умови, якщо внаслідок черезсмужжя невикористання земельних ділянок створює перешкоди у раціональному використанні земельних ділянок, що перебувають у користуванні цієї особи.

Згідно вимог ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, справа не місить доказів на підтвердження обставин щодо неможливості раціонального використання єдиним масивом земельних ділянок, які перебувають у користуванні ТОВ «Оболонь Агро» у зв`язку з розташуванням всередині масиву земельної ділянки ОСОБА_1 . Дослідивши схематичне розташування земельних ділянок суд обґрунтовано вказав на те, що жодних перешкод у користуванні землями товариству внаслідок розташування землі відповідача між землями позивача, не здійснено. Доступ до земельних ділянок відкритий з обох сторін, можливість обробітку земельних ділянок та збирання врожаю сільськогосподарською технікою не обмежений.

Щодо можливого впливу на земельну ділянку негативних факторів при посіві та обробці сільськогосподарських культур відповідачем, то таке посилання апелянта має характер припущення, на підтвердження якого не надано доказів, тому до уваги судом не приймається.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Встановивши фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, відсутні підстави для розподілу судових витрат між сторонами відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь Агро» залишити без задоволення.

Рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 21 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 квітня 2021 року.

Судді: Р.С. Гринчук

Л.М. Грох

А.М. Костенко