Єдиний унікальний номер 234/4577/20
Номер провадження 22-ц/804/992/21
Номер провадження 22-ц/804/992/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2021 року Донецький апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідача: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 22 січня 2021 року (ухваленого під головуванням судді Данелюк О.М. у м. Краматорськ Донецької області, повний текст складено 29 січня 2021 року) у цивільній справі №234/4577/20 за позовом Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення переплати бюджетних коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради (далі УПСЗН Краматорської міської ради) звернулося до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовувало тим, що ОСОБА_1 звернулася до УПСЗН Краматорської міської ради із заявою від 25.08.2015 року про призначення державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім`ї. Разом із заявою відповідачем було подано декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, від 25.08.2015 року. У розділі IV «Відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку та перебувають у власності або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)» було зазначено, що її сім`я має у своїй власності автомобіль ЗАЗ LANOS, НОМЕР_1 , 2012 року випуску, зареєстрований за ОСОБА_1 .. До складу сім`ї відповідача входили донька- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; син- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням управління від 24.09.2015 року відповідачу було призначено допомогу малозабезпеченим сім`ям на період з 01.08.2015 року по 31.08.2015 року у розмірі 2058,78 грн. щомісячно; з 01.09.2015 року по 31.01.2016 року - у розмірі 2528,69 грн. щомісячно.

Надалі відповідач систематично (після шестимісячного періоду призначення) зверталась за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, а саме з заявами від 20.01.2016 року, від 12.07.2016 року, від 01.04.2017 року, від 27.07.2017 року, від 15.02.2018 року. В усіх деклараціях до заяв у розділі IV «Відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку та перебувають у власності або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)» відповідачем було зазначено, що її сім`я має у своїй власності автомобіль ЗАЗ LANOS, НОМЕР_1 , 2012 року випуску, зареєстрований за ОСОБА_1 .. На підставі цих заяв Управлінням приймалися рішення про призначення ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям: з 01.01.2016 року по 30.06.2016 року - у розмірі 3091.42 грн. щомісячно; з 01.07.2016 року по 30.11.2016 року - у розмірі 3854,53 грн.щомісячно; з 01.12.2016 року по 31.12.2016 року- у розмірі 4295,48 грн.щомісячно; з 01.01.2017 року по 09.04.2017 року - у розмірі 3531,90 грн.щомісячно; з 10.04.2017 року по 30.04.2017 року- у розмірі 3844,19 грн.щоміячно; з 01.05.2017 року по 30.06.2017 року- у розмірі 4106.29 грн.щомісячно; з 01.07.2017 року по 30.11.2017 року- у розмірі 1900.03 гри.щомісячно: з 01.12.2017 року по 31.12.2017 року - у розмірі 2145,99 грн.щомісячно; з 01.02.2018 року по 31.07.2018 року- у розмірі 2265,05 грн.щомісячно. Державна соціальна допомога згідно наданих заяв призначена своєчасно та виплачена в повному обсязі.

Однак під час проведення перевірки достовірності та повноти інформації, наданої заявником для призначення державної соціальної допомоги, державним соціальним інспектором 13.11.2018 року складено акт, згідно якого встановлено, що ОСОБА_1 надано неповну інформацію про майновий стан сім`ї, а саме те, що відповідачем при зверненнях з заявами прихована інформація про наявність у власності ОСОБА_1 автомобіля: DAEWOO MATIZ, 2007 року випуску, зареєстрованого в установленому порядку 01.07.2008 року.

Таким чином ОСОБА_1 за період з 01.08.2015 року по 31.07.2018 року не мала права на отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, а тому загальний розмір надміру виплачених коштів склав 102758,34 грн.

Про зазначене відповідач була повідомлена листом № 04-40/139 від 16.01.2019 року, однак надміру виплачені їй кошти державної соціальної допомоги були повернуті лише у сумі 21 165,40 грн.. Тому розмір залишку переплати бюджетних коштів складає 81592 гривень 94 коп.

Просили стягнути з ОСОБА_1 на користь УПСЗН Краматорської міської ради переплату бюджетних коштів у розмірі 81 592,94 грн., а також судовий збір в сумі 2102,00 грн..

Рішенням Краматорського міського суду від 22 січня 2021 року позовні вимоги задоволено: стягнуто із ОСОБА_1 переплату бюджетних коштів у сумі 81 592,94 грн. та судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування посилається на неправильне визначення судом першої інстанції характеру спірних правовідносин та норм матеріального права, які підлягають застосуванню, неповне та не всебічне з`ясування обставин справи, неналежну оцінку доказів наявних в матеріалах справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо визнання нею боргу у зв`язку із частковим його погашенням. Зазначає, що кошти у сумі 21 165,40 грн. були утримані спеціалістом управління з нарахованої у грудні 2018 року та у січні 2019 року та не виплаченої відповідачу державної допомоги, про що зазначалось у відповіді на відзив.

Суд помилково не прийняв до уваги тимчасовий реєстраційний талон НОМЕР_2 на транспортний засіб DAEWOO MATIZ, 2007 р.в. Р/Н НОМЕР_3 , зареєстрований в установленому порядку 30.01.2009 року на ім`я ОСОБА_5 , виданий на підставі доручення ВМА-422853 від 05.12.2008 року, оскільки талон мав термін дії до 05.12.2011року.Свідок ОСОБА_6 пояснила щодо не переоформлення нею автомобіля за домовленістю з відповідачем через його перебування у банку під заставою. Вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо перебування автомобіля з 01.07.2008 року по 14.12.2018 року у її власності, оскільки показання свідка ОСОБА_7 та реєстраційний талон транспортного засобі від 30.01.2009 року в сукупності свідчать про укладення відповідачем 05.12.2008 року усного договору купівлі-продажу цього автомобіля ОСОБА_7 , який був переданий останній разом із коштами для зняття його з обліку та державній реєстрації за дорученням.

У відзиві на апеляційну скаргу УПСЗН Краматорської міської ради просить апеляційну скаргу залишити без задоволення,а рішення суду без змін.Вважає,що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач мала на праві власності два автомобіля,а тому права на соціальну допомогу не мала.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

У ч.1 ст. 369 ЦПК України зазначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи, що по даній справі ціна позову становить 81592,94 грн., тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і справа не відноситься до справи, яка не підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги відповідно до статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при призначенні допомоги малозабезпеченим сім`ям надала недостовірну інформацію про майновий стан її сім`ї, а саме не подала інформацію про наявність другого автомобіля, тому відповідачу безпідставно призначена соціальна допомога як малозабезпеченій сім`ї.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про призначення державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім`ї, до якої надала декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням допомоги. Членами її сім`ї у поданій декларації зазначила дочку- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та двох синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У розділі ІV декларації "Відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку та перебувають у власності або володінні сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружина, чоловіка, неповнолітніх дітей)" відповідач вказала, що у її власності перебуває автомобіль ЗАЗ Lanos, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

На підставі поданих заяв та документів відповідачу з 01 серпня 2015 року була призначена соціальна допомога. При поданні через наступні шість місяців заяв та декларацій (20 січня та 12 липня 2016 року,01 квітня та 27 липня 2017 року,15лютого 2018 року) відповідач вказувала аналогічні дані.

Згідно акту проведення перевірки достовірності та повноти інформації,наданої заявником для призначення державної соціальної допомоги від 13.11.2018 року встановлено, що ОСОБА_1 надано неповну інформацію про майновий стан сім`ї, а саме те, що вона приховала інформацію про наявність у її власності другого автомобіля DAEWOO MATIZ, 2007 року випуску,зареєстрованого в установленому порядку 01.07.2008 року.

Розпорядженням Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради від 14 листопада 2018 року розрахована сума надміру виплачених коштів за період з 01.08.2015 року по 31.07.2018 року. Сума залишку переплати бюджетних коштів складає 81592,94 грн..

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Умови, порядок призначення і виплати малозабезпеченим сім`ям державної соціальної допомоги визначено Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" та Порядком № 250.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону сім`я - сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державна соціальна допомога не призначається, якщо у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 квадратний метр на одного члена сім`ї та додатково 10,5 квадратного метра на сім`ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).

Згідно з частиною четвертою статті 7 вказаного Закону якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення.

Отже в розумінні абзацу четвертого частини першої статті 7 Закону припинення виплати соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї та/або повернення (стягнення) її, у випадку, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму), можливі тоді, коли мали місце обставини навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу, тобто коли відсутні обставини, передбачені частиною другою та/або частиною четвертою цієї статті.

Пункту 28 Порядку № 250 передбачено, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 лютого 2019 року за наслідками розгляду справи № 545/163/17.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Наведене узгоджується із висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц та постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №607/4570/17-ц .

Суд першої інстанції дійшов висновку, що переплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям відповідачу виникла внаслідок надання недостовірних відомостей відповідачем .

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідно до пункту 10 Порядку № 250 допомога малозабезпеченій сім`ї не може бути призначена за наявності у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).

Заперечуючи проти позовних вимог, представник ОСОБА_1 зазначив, що автомобіль DAEWOO MATIZ, 2007 року випуску, було продано ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ) на підставі доручення ВМА-422853 від 05.12.2008 року.Автомобіль був у банку під заставою,тому своєчасно не був переоформлений. 30.01.2009 року транспортний засіб було зареєстровано на ОСОБА_7

( дошлюбне прізвище ОСОБА_11 ) на підставі тимчасового реєстраційного талону НОМЕР_2 .Зазначені обставини підтвердила допитана в якості свідка ОСОБА_7 ..

До грудня 2018 року їй не було відомо, що покупець ОСОБА_7 не зняла автомобіль з обліку в органах надання сервісних послуг МВС,а обмежилася лише тимчасовою реєстрацією. Відповідач вважала,що розпорядилася в грудні 2008 року транспортним засобом шляхом фактичної продажі, передавши автомобіль ОСОБА_7 , отримала кошти і для зняття його з обліку надала покупцю доручення й подальша його доля їй не була відома. Перереєстрований автомобіль на нового власника за договором дарування 14.12.2018 року.

Встановлено, що на час звернення ОСОБА_1 до Управління із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям 25 серпня 2015 року автомобіль DAEWOO MATIZ, 2007 року випуску, хоча і залишався зареєстрованими за нею, проте фактично вибув з її володіння і користування. Зазначені обставини нічим не спростовані.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції не звернув уваги, що, подаючи декларацію про доходи та майно сім`ї, не вказавши у ній відомості про транспортні засоби, у ОСОБА_1 не було мети щодо навмисного подання недостовірних відомостей та позивачем не надано доказів в підтвердження навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей відповідачем, що вплинуло або могло вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру.

Таким чином ОСОБА_1 , подаючи заяву про призначення державної соціальної допомоги і відповідну декларацію, добросовісно помилялася щодо обставин відсутності в сім`ї другого автомобіля, що виключає застосування до неї заходів цивільно-правової відповідальності у виді стягнення надміру сплачених коштів. У діях відповідача відсутнє приховування або навмисне подання недостовірних даних про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Такий висновок узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 квітня 2019 року по справі № 150/164/17.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини щодо принципів застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, щодо необхідності додержання принципу "належного урядування" при втручанні держави у право особи на мирне володіння своїм майном, Європейський суд з прав людини вказує, що принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі "Рисовський проти України", заява № 29979/04, від 20 жовтня 2011 року).

Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року).

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини зазначає, що вислів "згідно із законом" не просто вимагає, щоб оскаржуваний захід мав підставу в національному законодавстві, але також звертається до якості такого закону. Зокрема, положення закону мають бути достатньо чіткими у своїх термінах (рішення у справі "Кривіцька та Кривіцький проти України", заява № 30856/03, від 02 грудня 2011 року).

Відповідач вказувала, що вона не була обізнана про необхідність зазначення у декларації про майно і доходи відомостей про автомобіль, який вона фактично продала і не мала його в користуванні, а про необхідність вказувати автомобіль за таких обставин їй ніхто не повідомляв.

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 , подаючи декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, та не вказавши у ній відомості про зареєстроване право власності на автомобіль DAEWOO MATIZ, 2007 року випуску, мала на меті навмисно приховати ці дані.

Враховуючи встановлені у справі обставини, соціальний статус сім`ї відповідача, відсутність умислу щодо навмисного приховання нею відомостей про транспортні засоби, необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, колегія суддів дійшла висновку, що примусове повернення наданої державою соціальної допомоги у сумі 81592,94 грн, може призвести до покладення на ОСОБА_1 надмірного тягаря.

За викладених обставин у суду першої інстанції не було підстав для стягнення з відповідача переплати коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Оскільки суд апеляційної інстанції не встановив, що відповідач навмисно приховала або свідомо подала недостовірні дані про доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення

права на державну допомогу і визначення її розміру, то задоволення позову у цій справі не відповідатиме справедливій рівновазі між інтересами супільства та правами відповідача.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Від представника відповідача до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи у вигляді розписки ОСОБА_12 ,наданої ОСОБА_6 05.12.2008 року про те,що вона отримала від неї кошти за проданий нею автомобіль DAEWOO MATIZ, 2007 року випуску.

Проте, як доказ вона не може бути прийнята до уваги, оскільки позивач зобов`язаний був подати її разом з поданням позовної заяви відповідно до положень статті 83 ЦПК України. Позивач не надав доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Отже, враховуючи, що в клопотанні не міститься посилань на нові обставини, що підлягають встановленню, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, а також не наведені виняткові обставини, які об`єктивно не залежали від відповідача, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав, передбачених нормами ЦПК України, для прийняття до уваги та надання відповідної оцінки таким новим доказам.Тим більше,що обставина,зазначена в розписці, була предметом дослідження судом першї інстанції.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, ціна позову у яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає 81592,94 грн., що

менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст.368, 369,376, 382,384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Краматорського міського суду від 22 січня 2021 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про стягнення з ОСОБА_1 переплати бюджетних коштів у сумі 81592,94 грн. відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: