Справа № 558/201/21
номер провадження 2/558/68/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2021 року смт.Демидівка

Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області

в складі:

судді одноособово Олексюк А.О.,

секретар судових засідань Хом`як О.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шаховського В.О.,

відповідачки ОСОБА_2 ,

представника відповідачки ОСОБА_2 - адвоката Ромашко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки ОСОБА_2 , в якій просить змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04 червня 2018 року у справі № 569/1386/18 із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ј частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на 1/7 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позивач також просить стягнути з відповідачки на його користь судові витрати по справі.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 02 березня 2017 року у справі № 569/14191/16-ц шлюб, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , було розірвано. Неповнолітню дитину ОСОБА_4 залишено проживати з матір`ю та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., щомісячно, починаючи з 02 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

В подальшому, на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 червня 2018 року у справі № 569/1386/18 було змінено спосіб стягнення аліментів, які стягувалися на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 березня 2017 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми в розмірі 800 гривень щомісячно на стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 05 липня 2018 року.

Відповідач також вказав, що не відмовляється від обов`язку матеріально утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

28 вересня 2019 року відповідач одружився вдруге, уклавши шлюб з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вони зареєстрували у Рівненському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

У даному шлюбі у позивача народилася дитина - син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином на даний час у позивача відбулася зміна сімейного стану. На день ухвалення Рівненським міським судом Рівненської області рішення від 04 червня 2018 року у справі № 569/1386/18 у позивача на утриманні перебувала лише одна дитина, тому факти укладення шлюбу та народження у цьому шлюбі другої дитини є зміною сімейного стану позивача, що в розумінні ст. 192 СК України може бути підставою для зміни розміру присуджених аліментів, а саме - зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь ОСОБА_9 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Також вказані обставини свідчать про зміну сімейного стану позивача та відповідно його матеріального становища як платника аліментів, оскільки, по-перше, дружина та чоловік повинні матеріально підтримувати один одного (ч. 1 ст, 75 СК України), а по-друге, на утриманні позивача тепер знаходиться ще одна малолітня дитина, яку він як батько, зобов`язаний утримувати до досягненню нею повноліття (ч. 2 ст, 51 Конституції України, ст. 180 СК України).

У зв`язку з вище викладеним, позивач не в змозі сплачувати раніше визначений рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04 червня 2018 року у справі № 569/1386/18 розмір аліментів.

Поряд із цим позивач просить врахувати те, що на даний час він не має постійного місця роботи, а розмір стягуваних з нього аліментів у відділі Державної виконавчої служби обчислюється у відповідності до ст. 195 СК України, виходячи із середньої заробітної плати по регіону. Так, відповідно до даних Державної служби статистики України, середня заробітна плата штатних працівників по Рівненській області становила: за січень 2021 року - 11406 грн., за лютий 2021 року - 11267 грн. Відтак, розмір аліментів, які позивач сплачує на користь відповідачки на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складає не менше 2800 грн., щомісячно.

Станом на сьогоднішній день позивач не має постійного місця роботи і стабільного доходу. Як фізична особа-підприємець також не зареєстрований, жодних видів допомоги не отримує. Живе за рахунок нерегулярних підробітків, які не дають стабільного доходу, частину доходу одержує в натурі. Тобто матеріальне становище позивача є складним. Дружина ОСОБА_10 перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

З урахуванням викладених обставин, розмір аліментів, який позивач сплачує згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 червня 2018 року у справі № 569/1386/18, на даний час став для нього непомірним та залишає його без засобів до існування. Позивач має допомагати не тільки його спільній з відповідачкою неповнолітній доньці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але й дружині ОСОБА_10 та малолітньому сину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які також розраховують на його матеріальну підтримку.

На переконання позивача, розмір аліментів слід встановити у розмірі, співмірному із його матеріальними можливостями з їх виплати.

Відтак позивач вважає, що є всі правові та фактичні підстави (зміна сімейного стану та зміна матеріального стану) для зменшення розміру аліментів, які сплачуються ним на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 березня 2017 року на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ј частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до 1/7 частки всіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Під час розгляду справи в суді представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шаховський В.О. позовні вимоги позивача підтримав повністю, з підстав викладених у позовній заяві, просить їх задовільнити. Суду пояснив, що позивач дбає за свою дитину, зустрічається з нею та приймає участь у її вихованні. У нього дійсно нерегулярні доходи, про що свідчить і несвоєчасна виплата аліментів та наявність заборгованності по аліментах. Надав суду розрахунок судових витрат, понесених позивачем, які просить при задоволенні позову стягнути з відповідачки.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала. Просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову про зменшення розміру аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у повному обсязі. Також відповідачка просить здійснити розподіл судових витрат, стягнувши з позивача на користь неї витрати на правничу допомогу.

Відповідачкою подано відзив на позов. Заперечуючи позов, відповідачка вказала, що всупереч вимогам ст. 192 СК України, позивач не довів, що його матеріальне становище погіршилося. Протягом 2019-2020 року позивач виїжджав за кордон на заробітки. Згідно повідомлення Державної прикордонної служби ОСОБА_11 29.06.2021 року знову виїхав за кордон і, як їй відомо, на даний час перебуває за кордоном на роботі. Позивач має задовільне матеріальне становище, для прикладу, в липні 2020 року з метою виїзду за кордон позивач сплатив заборгованість по аліментах в розмірі близько 19000 грн. В червні 2021 року позивач знову сплатив всю заборгованість по аліментах в розмірі 19600,00 грн., що свідчить про його наміри поїхати за кордон, оскільки виконавча служба встановлює обмеження у праві виїзду платникам аліментів, які мають заборгованість. Зазначене свідчить про достатнє матеріальне становище для утримання двох дітей. Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Його дружина працює та отримує також доходи.

Відповідачка також вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки зменшення розміру аліментів погіршить умови забезпечення соціального розвитку, навчання та забезпечення дитини. Відтак розмір аліментів в даному випадку відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач не працює, без підтвердження значного погіршення його матеріального становища, не буде спрямоване на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам. Зміна сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною умовою для зменшення розміру аліментів. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Під час розгляду справи в суді відповідачка також пояснила, що при вирішенні спору щодо аліментів у 2018 році її чоловік теж офіційно не працював. Він займається продажем автомобілів, про що свідчать його неодноразові перетини Державного кордону на один-два дні. Крім того, він по пів року їздить за кордон на заробітки, там отримує достатньо немалі гроші. Він користується двома автомобілями, які зареєстровані на інших членів його родини, має кошти на їх утримання. Він особисто їй повідомляв, що до тих пір поки він платить аліменти, він не буде на себе реєструвати будь яке майно. Крім того відповідачка пояснила, що батько дитини практично не приймає участі у її вихованні, в нього постійно існує заборгованість по сплаті аліментів по 6, 7 місяців підряд. Виконавчою службою йому встановлюються обмеження у праві виїзду за кордон. І коли він має виїжджати за кордон на чергову роботу, лише тоді він сплачує заборгованість по аліментах. Це підтверджується поданим нею розрахунком заборгованості по сплаті аліментів Рівненського міського відділу ДВС та виписками з "ПриватБанку" про зарахування коштів. В неї на сьогодні теж змінився сімейний стан, є теж друга сім`я, народилася друга дитина, вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Ціни на все зростають і ті кошти, які сплачує позивач дитині не є надто великими і він спроможний їх сплачувати. По стану здоров`я він працездатний і має допомагати матеріально утримувати дитину та дбати про її навчання та розвиток.

Представник відповідачки-адвокат Ромашко Л.В. надала суду розрахунок витрат на правничу допомогу, які просить стягнути з позивача та відмовити в задоволенні позову. Свою позицію виклали у відзиві на позов, який просить суд взяти до уваги та відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, її представника, вивчивши матеріали справи, повно та об`єктивно дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в сукупності за внутрішнім переконанням, дійшов до наступних висновків.

Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих учасниками справи в порядку спрощеного позовного провадження.

В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

22 червня 2021 року Демидівським районним судом Рівненської області за клопотанням відповідачки було витребувано докази по справі.

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 червня 2018 року у справі № 569/1386/18 було змінено спосіб стягнення аліментів, які стягувалися на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 березня 2017 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми в розмірі 800 гривень щомісячно на стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. /а.с.13-15/. Постановою про відкриття виконавчого провадження від 18.07.2018 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 569/1386/18 виданого 12.07.2018 року Рівненським міським судом Рівненської області щодо зміни способу стягнення аліментів. ( а.с.51).

Згідно ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України встановлено підстави для зміни (збільшення) розміру аліментів, визначених рішенням суду. Такими підставами є зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_11 зареєстрував 28 вересня 2019 року свій шлюб з ОСОБА_12 , про що у Рівненському міськрайонному відділу ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області складено відповідний актовий запис за № 249. /а.с.16/

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , син позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 . /а.с.17/.

Позивач вважає, що зміна його сімейного стану є підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до Постанови Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 вбачається, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження другої дитини не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу.

Разом з тим, з матеріалів справи, які за клопотанням відповідачки було витребувано з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, вбачається, що позивач ОСОБА_1 протягом 2019-2021 років виїжджав за кордон, в тому числі і на тривалий період часу - 6,7 місяців на роботу. На даний час позивач з 29.06.2021 року перебуває за кордоном на роботі. (а.с. 75).

Відповідно до інформації ГУ ДПС у Рівненській області від 08.07.2021 року, за період часу з 01.01.2017 року по 31.03.2021 року інформація про доходи ОСОБА_1 відсутня. /а.с.66/.

Відсутність доходів за вказаний період часу свідчить про те, що на момент винесення рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04.06.2018 року (справа 569/1368/18) та по сьогодні, офіційно зміна майнового стану позивача не відбулась, під час винесення рішення про зміну способу стягнення аліментів позивач також офіційно не працював, однак не заперечував, про що зазначено в самому рішенні, що має дохід, є здоровою та працездатною особою. ( а.с. 13-15).

Відповідачка стверджує, що позивач після повернення із-за кордону чи з метою перетину кордону неодноразово здійснював перекази заборгованості по аліментах, при цьому значними сумами. В підтвердження своїх пояснень додає роздруківки про деталі операцій, які було здійснено на її картковий рахунок, відкритий у "ПриватБанку" та розрахунок заборгованості по аліментах /а.с.41-44, 52-54,56/.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання ни (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Вважаючи на дослідженні докази та встановлені фактичні обставини, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено те, що у зв`язку з укладення шлюбу та народженням дитини в другому шлюбі, його майновий стан погіршився, народження дитини у другому шлюбі не може бути безумовною підставою для зменшення розміру аліментів на іншу дитину, позивач має доходи, є здоровою та працездатною особою, а тому за таких обставин в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідачкою по справі понесено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6500 грн.

В силу вимог п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України дані витрати підлягають стягненню з позивача.

Відповідно до ст. ст.141, 180, 181, 182, 191, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 13, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) понесені судові витрати, що складаються із витрат на правничу допомогу в сумі 6500 (шість тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02 вересня 2021 року.

Суддя: А.О.Олексюк