Провадження №: 4-с/755/181/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" серпня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.,

при секретарі Локотковій І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шеремет Юлія Михайлівна, начальник Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Андрющенко Ірина Василівна, стягувач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», на бездіяльність державного виконавця,

в с т а н о в и в:

Скаржник ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва із вказаною скаргою та просить суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ Шеремет Ю.М. щодо не зняття арешту та заборони відчуження з майна ОСОБА_1 у тому числі з квартири АДРЕСА_1 , які було накладено постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11 березня 2016 року в межах виконавчого провадження № 50423116;визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ Шеремет Ю.М., яка полягає у невнесенні відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно припинення обтяження, накладеного на все майно ОСОБА_1 у тому числі з квартири АДРЕСА_1 , які було накладено постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11 березня 2016 року в межах виконавчого провадження № 50423116;зобов`язати державного виконавця Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ Шеремет Ю.М., а у випадку нездійснення нею повноважень - уповноважену особу Дніпровського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) зняти арешт та заборону відчуження з усього майна ОСОБА_1 у тому числі з квартири АДРЕСА_1 , накладені 11 березня 2016 року Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11 березня 2016 року у виконавчому провадженні № 50423116.

Вимоги скарги мотивовані тим, що на примусовому виконанні у Дніпровському ВДВС перебувало виконавче провадження № 50423116. В ході виконання виконавчого документу № 755/10207/14-ц державним виконавцем було накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 31 травня 2016 року було завершено виконавче провадження та повернуто виконавчий документ стягувачу, а матеріали знищено через закінчення строку їх зберігання. Боржник зверталась до відділу з листом про зняття арешту з усього майна, однак відповідь не надійшла. У зв`язку з чим, боржник змушена була звернутися із вказаною скаргою до суду.

Скаржник в судове засідання не з`явилась. Представник скаржника подала заяву про розгляд справи у її відсутність. На вимогах скарги наполягала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Суб`єкт оскарження в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Представник стягувача в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" за №606-ХІV від 21.04.1999 року (у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваної постанови, надалі Закон №606-ХІV) та Законом України "Про виконавче провадження" за №1404-VIII від 02.06.2016 року (надалі Закон №1404-VIII).

Положеннями ст. 1 Закону № 606-XIV встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За правилами ст. 25 Закону № 606-XIV, державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону № 606-XIV, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 5 ч. 3 цієї статті Закону передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Нормами ст. 32 Закону №606-XIV встановлено що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

У відповідності до ч. 1 ст. 55 Закону № 606-XIV державний виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 57 Закону № 606-XIV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту

Положеннями абз. 4 ч. 2 ст. 57 Закону № 606-XIV передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

З матеріалів справи вбачається, що Дніпровським районним судом м. Києва 11 вересня 2015 року було видано виконавчий лист №755/10207/14-ц на виконання рішення суду від 04 серпня 2014 року, яким вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" заборгованість за кредитним договором № 001-2900/840-0205 від 27.09.2007 року станом на 13.03.2014 року у розмірі 135 999,04 доларів США , що в еквіваленті за курсом НБУ становить 1 262 383 гривні 89 коп.

11 березня 2016 року державним виконавцем Шеремет Ю.М. Дніпровського РУЮ, керуючись ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 50423116 якою постановлено накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

31 травня 2016 року державним виконавцем Шеремет Ю.М. в рамках виконавчого провадження №50423116 була винесена постанова про повернення виконавчого документа на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» ( у редакції від 21 квітня 1999 № 606-ХІV).

В падальшому, боржник отримала повідомлення від АТ «Універсал банк» про те, що з 02 червня 2021 рко право вимоги за кредитним договором № 001-2900/840-0205 від 27 вересня 2007 року, боржником за якии є ОСОБА_1 , відступлене ТОВ «Проперіті Файненшл».

Згідно довідки № 02062021/01/02 від 02 червня 2021 року виданої ТОВ «Проперіті Файненшл» вбачається, що станом на 02 червня 2021 року у ОСОБА_1 відсутня заборгованість за кредитним договором № 001-2900/840-0205 від 27 вересня 2007 року перед ТОВ «Проперіті Файненшл».

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 49 Закону 606-XIV, наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення

Згідно ч. ч 1, 2 ст. 50 Закону 606-XIV, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Скаржник зверталась до Дніпровського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою від 06 липня 2021 року про зняття арешту з належного їй майна, однак відповіді отримано не було.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що державним виконавцем не було дотримано вимог Закону № 606-XIV у зв`язку з чим скарга ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шеремет Юлія Михайлівна, начальник Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Андрющенко Ірина Василівна, стягувач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», на бездіяльність державного виконавця підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 259-261, 268, 352-355,447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шеремет Юлія Михайлівна, начальник Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Андрющенко Ірина Василівна, стягувач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», на бездіяльність державного виконавця - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції Шеремет Юлії Михайлівни щодо не зняття арешту та заборони відчуження з майна ОСОБА_1 у тому числі з квартири АДРЕСА_1 , які було накладено постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11 березня 2016 року в межах виконавчого провадження № 50423116.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції Шеремет Юлії Михайлівни, яка полягає у невнесенні відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно припинення обтяження, накладеного на все майно ОСОБА_1 у тому числі з квартири АДРЕСА_1 , які було накладено постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11 березня 2016 року в межах виконавчого провадження № 50423116.

Зобов`язати державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції Шеремет Юлії Михайлівни, а у випадку нездійснення нею повноважень - уповноважену особу Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) зняти арешт та заборону відчуження з усього майна ОСОБА_1 у тому числі з квартири АДРЕСА_1 , накладені 11 березня 2016 року Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11 березня 2016 року у виконавчому провадженні № 50423116.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом 15 днів з дня проголошення, або безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 26 серпня 2021 року.

Суддя Н. О. Яровенко