Постанова

Іменем України

27 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 182/729/17

провадження № 61-9625св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2018 року у складі судді Тихомирова І. В. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року у складі колегії суддів: Зубакової В. П., Барильської А. П., Бондар Я. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» (далі - ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго»), правонаступником якого є Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» (далі - АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі») про поновлення строку для оскарження рішення комісії із трудових спорів ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» від 19 січня 2017 року та наказу про відсторонення від роботи від 05 жовтня 2016 року, визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення, стягнення невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди.

Позов обгрунтований тим, що позивач працює в АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з 30 жовтня 1995 року на посаді водія автотранспортних засобів Нікопольського району електричних мереж.

У зв`язку з характером та умовами праці позивач має проходити періодичний медичний огляд.

30 червня 2016 року в нього сплив строк проходження медичного огляду. З 11 липня 2016 року позивач знаходився в основній щорічній відпустці, а згодом йому надана навчальна відпустка, яка тривала до 29 вересня 2016 року.

29 вересня 2016 року позивач вийшов на роботу, йому було запропоновано пройти черговий медичний огляд за власні кошти, оскільки строк дії його медичної довідки стосовно придатності до управління транспортними засобами закінчився.

Позивач повідомив керівництво про те, що він не має можливості пройти медичний огляд за власний рахунок, однак не заперечує проти його проходження.

З метою вирішення цього питання 05 жовтня 2016 року позивач звернувся з заявою до первинної профспілкової організації Нікопольських електричних мереж ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» (далі - профком). На засіданні профкому 07 жовтня 2016 року вирішено, що медичний огляд має бути оплачений роботодавцем згідно з Колективним договором пункту 9.2.1 розділу 9 «Умови і охорона праці» та статтею 169 КЗпП України.

Профкомом ініціював довести цю інформацію до керівництва НРЕМ.

Позивач продовжував виходити на роботу, але дорожні листи на його ім`я не видавалися, тому він знаходився у ремонтному боксі та займався ремонтом інших автомобілів. Він перебував на робочому місці повний робочий день, проте заробітну плату йому не виплачували.

11 січня 2017 року позивача направлено у відрядження з метою проходження медичного огляду до м. Дніпро, лікарня «Водників», тривалістю 1 день - 12 січня 2017 року, після цього позивачу почали видавати дорожні листи та сплачувати заробітну плату.

Виплатити середній заробіток з 30 вересня 2016 року до 13 січня 2017 року керівництво відмовилося, посилаючись на наказ від 05 жовтня 2016 року № 123/0562 про відсторонено позивача від виконання робіт водія до проходження медичного огляду без збереження заробітної плати на підставі статті 46 КЗпП України. Позивач з наказом не ознайомлений.

З метою вирішення спору позивач звернувся до комісії з трудових спорів ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго».

19 січня 2017 року комісією із трудових спорів ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» прийнято рішення, що відсторонення позивача відповідає положенням законодавства, а виплата середнього заробітку не передбачена у випадках відсторонення від роботи у разі відмови від проходження медичного огляду.

Позивач вважає наказ від 05 жовтня 2016 року № 123/0562 про відсторонення незаконним та таким, що грубо порушує його права.

Просив суд поновити йому строк для оскарження наказу від 05 жовтня 2016 року № 123/0562 про відсторонення від роботи, визнати його незаконним та скасувати. Стягнути з відповідача на його користь невиплачену заробітну плату у розмірі 15 482,29 грн та відшкодувати моральну шкоду - 20 000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2018 року позов задоволено частково. Поновлено ОСОБА_1 строк для оскарження наказу від 05 жовтня 2016 року № 123/0562 про відсторонення від роботи. Визнано незаконним та скасовано наказ від 05 жовтня 2016 року № 123/0562 про відсторонення ОСОБА_1 від роботи. Стягнено з АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату в сумі 15 482,29 грн. Стягнено з АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди - 1 500,00 грн. Стягнено з АТ«ДТЕК Дніпровські електромережі» судовий збір у розмірі 1 409,60 грн на користь держави. В інших частині позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач протягом трьох місяців не відряджав ОСОБА_1 для проходження періодичного медичного огляду, чим позбавив його тривалий час заробітної плати, тому заробітна плата за цей період підлягає стягненню. Моральна шкода, яка завдана позивачу, полягає в негативних емоціях та переживаннях з приводу відсторонення від виконання своїх посадових обов`язків, не виплати заробітної плати, яка була єдиним джерелом його доходу, порушення звичайного способу життя, за обставин, що склалися, які порушили звичайний спосіб життя позивача.

Суд відмовив у поновленні строку на оскарження рішення комісії із трудових спорів ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» від 19 січня 2017 року, оскільки будь-яких інших позовних вимог з приводу цього рішення позивач не заявив.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року апеляційну скаргу АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» залишено без задоволення, рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2018 року залишено без змін.

Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, який всебічно та повно з`ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази, унаслідок чого ухвалив законне і обґрунтоване рішення про задоволення позову частково.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У травні 2019 року АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, просить судові рішення скасувати і ухвалити у справі нове рішення про відмову в позові.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга обгрунтована тим, що суд апеляційної інстанції проігнорував клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, призначеної на 02 квітня 2019 року, чим порушено принцип рівності сторін.

Суд апеляційної інстанції формально підійшов до розгляду справи, чим позбавив відповідача права на судовий захист. Розглянувши справу без участі відповідача, суд порушив його право на участь у судовому засіданні.

Суди не завернули уваги, що відповідно до пункту 1.3 «Положення про медичний огляд кандидатів у водії та водіїв транспортних засобів, водів», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України та Міністерством внутрішніх справ України від 31 січня 2013 року № 65/80 (далі - Положення) періодичному медичному огляду підлягають водії транспортних засобів для підтвердження права на керування транспортним засобом. Отже, проходження медичних оглядів є обов`язковим для осіб, які здійснюють керування автомобілем, та не залежить від наявності або відсутності трудових відносин. Позивач не пройшов медичний огляд, який передбачений Положенням та не отримав довідку, що є обов`язковою для усіх водіїв незалежно від факту наявності трудових відносин. Тому проходження медичного огляду не могло бути оформено наказом про відрядження.

У судових рішеннях не зазначена норма права, якою передбачено направлення водіїв у відрядження для проходження медичного огляду.

Суди не врахували, що власник має право відсторонити працівника від роботи у разі ухилення його від проходження медичного огляду.

Суди не звернули уваги, що позивач був відсторонений від роботи та не виконував її, тому підстав для нарахування заробітної плати у відповідача не було.

Позивач відсторонений від роботи був 05 жовтня 2016 року, тому строк звернення до суду був пропущений і підстав його поновлювати у суду не було.

Оскільки порушень трудових прав працівника не відбулося, то підстав для відшкодування моральної шкоди немає.

Суди не надали оцінки листу лікарні «Водників», у якому зазначено, що результати аналізів позивача виготовлено 04 листопада 2016 року.

Аргументи інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 20 травня 20219 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано справу.

У червні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).

Касаційна скарга у цій справі подана у травні 2019 року, а тому вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 460-ІХ.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, зміст оскаржуваних судових рішень, обговоривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що ОСОБА_1 з 30 жовтня 1995 року перебуває в трудових відносинах з відповідачем, працює на посаді водія автотранспортних засобів Нікопольського району електричних мереж до сьогодні.

Відповідно до наказу від 21 травня 2018 року № 363а/1001 ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» перейменовано у АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» (а. с. 130-132).

Згідно з розпорядженням від 01 лютого 2018 року № 28/0562 за позивачем ОСОБА_1 закріплений транспортний засіб ГАЗ - 3307, АП-17, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а. с. 117 на звороті).

Відповідно до пункту 1.6. Інструкції з охорони праці ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» Нікопольського району електричних мереж № ІОТ-562-057-16 водія автомобільного засобу - водій проходить медичний огляд перед прийняттям на роботу, а також періодично - 1 раз на рік. Ця Інструкція затверджена наказом генерального директора ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» від 05 серпня 2016 року № 1298б/1001 (а. с. 46-51).

Згідно з пунктом 1.8.3 Інструкції з охорони праці ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» Нікопольського району електричних мереж № ІОТ-562-599-15 при виконанні робіт на автогідропідйомнику АП-17, затвердженої наказом генерального директора ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» від 05 серпня 2016 року № 1298б/1001, машиніст повинен проходити періодичний медичний огляд - кожні два роки (а. с. 104-116).

30 червня 2016 року у ОСОБА_1 закінчився строк дії попереднього медичного огляду (а. с. 94).

З 11 липня 2016 року позивач знаходився в основній щорічній відпустці, а згодом йому надана навчальна відпустка, яка тривала до 29 вересня 2016 року.

Відповідачзапропонував ОСОБА_1 пройти періодичний медичний огляд за власні кошти. На той час позивач не мав можливості пройти медичний огляд за власний рахунок, проте він не заперечує проти його проходження, про що він повідомив відповідача.

Згідно з актом від 30 вересня 2016 року ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, від підпису відмовився (а. с. 5).

З метою вирішення спірного питання 05 жовтня 2016 року позивач звернувся із заявою до профспілки. Згідно з висновками засідання профспілки медичний огляд має бути оплачений роботодавцем згідно з Колективним договором пункт 9.2.1 розділу 9 «Умови і охорона праці» та статті 169 КЗпП України (а. с. 15).

Відповідно до наказу від 05 жовтня 2016 року № 123/0562 водій автотранспортних засобів служби механізації та транспорту ОСОБА_1 29 вересня 2016 року вийшов на роботу з навчальної відпустки (згідно з наказом від 12 вересня 2016 року № 563-в(562)), оскільки строк дії його медичної довідки стосовно придатності до управління транспортними засобами закінчився 30 червня 2016 року, його на підставі статті 46 КЗпП України вирішено відсторонити від виконання робіт водія до проходження медичного огляду, без збереження заробітної плати (а. с. 6).

Згідно з актом від 07 жовтня 2016 року водій ОСОБА_1 ознайомлений з наказом від 05 жовтня 2016 року № 123/0562 про відсторонення від роботи до проходження медичного огляду, від підпису у наказі ОСОБА_1 відмовився (а. с. 37).

02 листопада 2016 року позивача ОСОБА_1 направлено до м. Покров для отримання сертифіката про проходження психотерапевтичного огляду (а. с. 12).

04 листопада 2016 року позивача направлено до м. Дніпра для проходження медичної комісії щодо придатності до управління транспортними засобами (а. с. 13).

Відповідно до наказу від 11 січня 2017 року № 4/0562 позивача направлено у відрядження з метою проходження медичного огляду до м. Дніпра, лікарня «Водників», тривалістю 1 день - 12 січня 2017 року.

Відповідач, посилаючись на наказ від 05 жовтня 2016 року № 123/0562, згідно з яким позивача відсторонено від виконання робіт водія до проходження медичного огляду без збереження заробітної плати на підставі статті 46 КЗпП України, відмовився виплачувати середній заробіток за період з 30 вересня 2016 року до 13 січня 2017 року.

Згідно з рішенням комісії із трудових спорів ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» від 19 січня 2017 року відсторонення позивача відповідає положенням законодавства, а виплата середнього заробітку не передбачена у випадках відсторонення від роботи у разі відмови від проходження медичного огляду (а. с. 9-10).

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Відповідно до статті 169 КЗпП України та статті 17 Закону України «Про охорону праці» власник або уповноважений ним орган зобов`язаний за свої кошти забезпечити фінансування та організувати проведення періодичних медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі. Перелік професій, працівники яких підлягають медичному оглядові, термін і порядок його проведення встановлюються Міністерством охорони здоров`я України за погодженням із Державним комітетом України по нагляду за охороною праці.

Працівник зобов`язаний проходити у встановленому порядку попередні та періодичні медичні огляди (стаття 159 КЗпП України).

Процедура проведення попереднього та періодичного медичних оглядів визначена у Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21 травня 2007 року № 246, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 липня 2007 року за № 846/14113 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 2.4 Порядку для проведення попереднього (періодичних) медичного огляду працівників роботодавець повинен укласти або вчасно поновити договір з закладом охорони здоров`я та надати йому список працівників, які підлягають попередньому (періодичним) медичному огляду.

Роботодавець за рахунок власних коштів забезпечує організацію проведення медичних оглядів, витрати на поглиблене медичне обстеження працівника з підозрою на професійні та виробничо зумовлені захворювання та їх медичну реабілітацію, диспансеризацію працівників груп ризику розвитку професійних захворювань (пункт 2.5 Порядку).

Згідно з до пунктом 1.3 Положення періодичному медичному огляду підлягають водії транспортних засобів для підтвердження права на керування транспортним засобом.

Пунктом 9.2.1 Колективного договору (розділ 9 «Умови і охорона праці») передбачено забезпечення за кошти роботодавця проведення попереднього (при прийнятті на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників.

Відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством (стаття 46 КЗпП України).

Отже, відсторонення особи від роботи можливе за наявності передбачених законодавством обставин, які є чіткими і прогнозованими для працівника.

Згідно з частиною другою статті 17 Закону України «Про охорону праці» власник не має права допускати працівника до роботи, якщо він зобов`язаний проходити, але вчасно не пройшов медичний огляд. Якщо працівник ухиляється від проходження медичних оглядів, він відстороняється від роботи без збереження заробітної плати. При наявності поважних причин не проходження медичного огляду у встановлений термін відсторонення від роботи здійснюється із збереженням заробітної плати в розмірі двох третин тарифної ставки (окладу). Ухилення працівника від проходження медичного огляду, якщо його проходження обов`язкове, є порушення трудової дисципліни і може тягти дисциплінарну відповідальність працівника аж до звільнення з роботи.

З матеріалів справи відомо, що відповідач не вчиняв дій щодо направлення позивача на проходження медичного огляду, а його проходження переклав на позивача.

Відповідач не довів на підставі належних та допустимих доказів, що за рахунок власних коштів забезпечив можливість позивачу пройти медичний огляд, а позивач ухилявся від проходження такого огляду. Тому суди дійшли обґрунтовано висновку, що у відповідача були відсутні підстави для відсторонення ОСОБА_1 від роботи без збереження заробітної плати у зв`язку з відмовою проходження медичного огляду за власні кошти.

Оскільки, відсторонення позивача від роботи без збереження заробітної плати відбулося з порушенням норм трудового законодавства, а позивач продовжував виходити на роботу, суди обґрунтовано стягнули з АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, з огляду на такі обставини.

Згідно із частиною першою статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до частини п`ятої статті 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.

У випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, встановленими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 (зі змінами, несеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1995 року №348).

Суд першої інстанції правильно провів розрахунок розміру середнього заробітку позивача за період з 30 вересня 2016 року до 12 січня 2017 року, тобто з часу відсторонення до часу проходження медичного огляду на підставі відрядження.

КЗпП України не містить будь-яких обмежень чи винятків для компенсації моральної шкоди в разі порушення трудових прав працівників, а стаття 2371 Кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди в обраний ним спосіб, розмір якої суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у житті та з урахуванням інших обставин.

З урахуванням встановлення судами обставин порушення трудових прав працівника, що призводить до негативних змін у його житті внаслідок усвідомлення факту їх порушення та викликає у нього душевні, психічні або фізичні страждання суди обґрунтовано відшкодували позивачу моральну шкоду.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

З матеріалів справи відомо, що суд апеляційної інстанції на електронну адресу АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» повідомив про розгляд справи на 02 квітня 2019 року о 10 год 40 хв (а. с. 187, 188). Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Згідно з матеріалів справи АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» подало до суду апеляційної інстанції клопотання про відкладення розгляд справи, яке згідно з вхідного штемпеля надійшло 02 квітня 2019 року 11 год 37 хв.

Верховний Суд зазначає, що власне зволікання у завчасному повідомленні суд про неможливість представника відповідача бути присутнім у судовому засіданні не може розцінюватися як порушення принципу рівності сторін та формального підходу судом до розгляду справи.

Доводи касаційної скарги, що розглянувши справу без участі відповідача, суд порушив його право на участь у судовому засіданні є необгрунтованими, оскільки повідомивши відповідача про дату та час розгляду справи, суд апеляційної інстанції виконав вимоги процесуального закону і забезпечив дотримання відповідачем права на участь у судовому засіданні. Водночас неявка сторін або інших учасників справи належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина друга стаття 372 ЦПК України).

Посилання у касаційній скарзі на неправильність висновків судів попередніх інстанцій та не врахування всіх обставин справи, Верховний Суд вважає безпідставними, оскільки суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і надали їм належну правову оцінку, внаслідок чого ухвалили законні й обґрунтовані судові рішення, які відповідають вимогам матеріального і процесуального права.

Наведені АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» у касаційній скарзі доводи також були предметом дослідження в суді апеляційної інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, провадження № 14-446цс18.

Крім того, доводи касаційної скарги зводяться до бажання повторного перегляду вже вирішеної справи тільки з метою нового її слухання і вирішення. Проте це порушує принцип остаточності рішення суду (res judicata), оскільки підстав для перегляду судових рішень немає, права та обов`язки сторін уже вирішені (рішення Європейського суду з прав людини: від 28 листопада 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії», від 09 листопада 2004 року у справі «Науменко проти України»).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень без змін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, то розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» залишити без задоволення.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко