Справа № 750/5168/21
Провадження № 2/750/1487/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

судді секретар за участюСупруна О.П., Олефіренко О.Е., представника позивача адвоката Кравченка В.В., представника відповідача адвоката Максак Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 750/5168/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Деснянський відділ державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми),

в с т а н о в и в :

14 травня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кравченко В.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 березня 2013 року, щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн щомісяця, встановивши спосіб стягнення аліментів у вигляді 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини.

Ухвалою судді від 18.05.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення залишено без руху та запропоновано позивачеві в триденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказані в ній недоліки.

21.05.2021, на виконання вимог ухвали судді від 18.05.2021 про залишення позовної заяви без руху, представником позивача надано виправлену позовну заяву.

Ухвалою судді від 27.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено для розгляду по суті на 14.06.2021.

14.06.2021 розгляд справи відкладено на 05.07.2021, у зв`язку з неявкою сторін.

05.07.2021 розгляд справи відкладено на 02.09.2021, у зв`язку з неявкою сторін.

12.08.2021 відповідач подав відзив, в якому позов визнав частково, просить стягнути аліменти в розмірі 1/6 частки заробітку, оскільки не працює та бере участь у матеріальному забезпеченні хворої матері, а також вважає вказані витрати позивача на правову допомогу завищеними.

У судовому представник позивача позов підтримав та просив задовольнити, представник відповідача просила позов задовольнити частково.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи оповіщена у встановленому законом порядку, у заяві просила справу розглянути без її участі, в якій при вирішенні справи поклалась на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 17).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 березня 2013 року у справі № 750/1839/13-ц, яке набрало законної сили 05 квітня 2013 року, стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, починаючи з 14.03.2013 і до досягнення нею повноліття, в розмірі 400,00 грн, але менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Позивач зазначила, що розмір аліментів, який визначений рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 березня 2013 року, є недостатнім для забезпечення належного матеріального утримання доньки та її нормального фізіологічного розвитку. Крім того, після ухвалення вищевказаного рішення суду змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, що супроводжується інфляційними процесами, а також економічна ситуація в державі зазнала змін, а тому існують підстави для зміни способу стягнення аліментів з відповідача.

Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Враховуючи передбачене законом право одержувача аліментів на зміну способу їх стягнення, обов`язок відповідача утримувати неповнолітню дитину, суд вважає за можливе змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, стягнувши їх у частці від заробітку відповідача, а саме у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зазначені у відзиві заперечення відповідача, у порушення частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України), не підтверджені належними та допустими доказами, а тому не беруться судом до уваги.

Разом з тим , суд не знаходить підстав для задоволення вимоги позивача про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення з дня пред`явлення позову до суду, оскільки рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 273 ЦПК України.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу вважала за необхідне надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких сторона мала заперечення.

Правничу допомогу позивачеві надавав адвокат Кравченко В.В. на підставі договору про надання правової допомоги від 12.05.2021. З квитанції №б/н від 13.05.2021 убачається, що ОСОБА_1 сплатила адвокату 8 000,00 грн за правничу допомогу.

Суд, з урахуванням заперечень відповідача, складності справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати не співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 березня 2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн щомісяця, встановивши спосіб стягнення аліментів у вигляді 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 908 грн 00 коп. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 000 грн 00 коп. (три тисячі гривень 00 копійок) у відшкодування витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 03.09.2021.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Третя особа: Деснянський відділ державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), місцезнаходження: вул. Шевченка, 118, м. Чернігів, .

Суддя