Справа № 191/2319/20
Провадження № 2/191/752/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Твердохліб А.В.

за участю секретаря Яришевої Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від нарахованої заборгованості по сплаті аліментів та про зміну способу, розміру стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

10.08.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, вимоги у якому уточнив в останнє 06.04.2021 року, обґрунтовуючи їх тим, що на підставі судового наказу, виданого Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області 27 вересня 2017 року, з нього стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки з усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 вересня 2017 року. На сьогоднішній день позивач не має можливості сплачувати стягнуту суму аліментів. ОСОБА_1 займається підприємницькою діяльністю, іншого виду доходу не має, проживає один, тобто додаткової фінансової підтримки від родичів не має. Так, протягом 2019 року він отримав річний дохід від вказаної діяльності у сумі 13296 грн. 26 коп., що складає 1108 грн щомісяця. Поряд з цим, ОСОБА_1 страждає з дитинства тяжким захворюванням та періодично проходить курс стаціонарного лікування, в останнє в період з 23.11.2020 року по 04.12.2020 року, з витратами на суму 2150 грн. 30 коп., яку частково отримав у борг за розпискою. В результаті захворювання він вимушений приймати лікарські препарати, вартість яких на місяць становить 824 грн. 60 коп., тому на прожиття йому залишається 283 грн. 40 коп. Починаючи з 08 вересня 2017 року у позивача виникла заборгованість по сплаті аліментів і станом на 01.01.2021 року вона складає 17745 грн. 23 коп., яку він не може сплачувати. Позивач вважає, що зниження доходу від підприємницької діяльності, відсутність додаткових джерел доходу, а також наявність тяжкого захворювання і необхідність лікування, є тими самими випадками, на підставі яких відбувається зміна (зменшення) розміру аліментів та способу їх стягнення з частки на тверду грошову суму. В зв`язку із викладеними обставинами, посилаючись на ст. ст. 182, 197 СК України, позивач ОСОБА_1 просить суд звільнити його від сплати заборгованості за аліментами за період з 08 вересня 2017 року по 01 січня 2021 року в сумі 17745 грн. 23 коп., а також змінити спосіб стягнення та зменшити на тверду грошову суму 1500 грн. 00 коп. розмір аліментів, стягнутих судовим наказом Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2017 року на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частки всіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 08.09.2017 року до досягнення сином повноліття.

У відзиві на позов відповідач ОСОБА_2 просила відмовити у позові ОСОБА_1 за його недоведеністю.

Позивач ОСОБА_3 у відповіді на відзив наполягав, що його вимоги є обґрунтованими та мають підстави для задоволення.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , пояснив, що ОСОБА_3 не є інвалідом. Уточнені позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 пояснила, що позивач ОСОБА_3 є приватним підприємцем, за місцем його проживання він має два магазини, спроможний фінансово забезпечити власний відпочинок. Перерахунок присуджених до стягнення аліментів позивач здійснює на банківський рахунок позивача. Просила у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, докази, надані сторонами, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного.

На підставі судового наказу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2017 року, з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частці з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 вересня 2017 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до довідок, виданих Синельниківським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Дніпро від 06.08.2020 року та від 12.01.2021 року, заборгованість ОСОБА_3 за вищевказаними аліментними зобов`язаннями перед ОСОБА_2 на утримання дитини, починаючи з 08 вересня 2017 року, станом на 01.08.2020 року складала 38002 грн. 73 коп. та станом на 01 січня 2021 року становить 17745 грн. 23 коп.

Відповідно до ст. 197 СК України, визначено, що з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

За змістом ст. ст. 181, 192 СК України, встановлено, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених законом.

Позивач ОСОБА_3 в обґрунтування неможливості сплати заборгованості за аліментами у сумі 17745 грн. 23 коп. та зменшення розміру стягнутих з нього аліментів, надав суду копію податкової декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік, як фізичної особи-підприємця, з якої встановлено отримання ним доходу за 2019 рік у сумі 13296 грн. 26 коп.; копії епікрізів КП Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради», з медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_3 в період з 14.05.2018 року по 25.05.2018 року, з 24.09.2018 року по 12.10.2018 року, 23.11.2020 року по 04.12.2020 року про проходження ним лікування; копії фіскальних чеків на придбання ліків.

Але, з викладеного не вбачається підтвердження обставини саме тяжкої хвороби позивача, який, як зазначено в епікризах медичного закладу, не є інвалідом, його працездатність є відновленою, він має протипоказання по деяким видах робіт, а саме: на роботі на висоті, біля вогню, біля води, рухливих механізмів, тому суд вважає, що наявність даних обставин не виключає здатність ОСОБА_3 бути працевлаштованим і вчасно виконувати обов`язок, покладений на нього судом щодо утримання неповнолітньої дитини, у розмірі, визначеному відповідним судовим рішенням. Крім того, суду не надано доказів, з яких можливо встановити фінансовий стан позивача в період за 2017, 2018, 2020 роки, що в сукупності унеможливлює з`ясування обставини з приводу погіршення його матеріального стану.

Інша обставина, що має істотне значення під час вирішення питання про можливість звільнення ОСОБА_3 від заборгованості по сплаті аліментів також не підтверджена позивачем достатніми доказами, в розумінні ст. 80 ЦПК України. Навпаки, судом встановлено, що довідками виконавчої служби наявне зменшення вдвічі за період з 01.08.2020 року до 01.01.2021 року заборгованості ОСОБА_3 за аліментами на утримання неповнолітнього сина з 38002 грн. 73 коп. до 17745 грн. 23 коп., і у який спосіб це здійснено позивачем, який наполягав на своєму скрутному матеріальному становищі, суду достовірними доказами, згідно ст. 79 ЦПК України, не підтверджено.

Щодо розгляду позовної вимоги ОСОБА_3 , який є платником аліментів, про зміну способу присуджених до стягнення аліментів, суд зазначає, що такий спосіб захисту належить виключно одержувачу аліментів, тобто ОСОБА_2 , згідно ч. 3 ст. 181 СК України, якою передбачено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За викладених обставин, позов не підлягає задоволенню і в його задоволенні слід відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки вимоги позивача задоволенню не підлягають, понесені ним витрати щодо сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом, залишаються за ним, і не можуть бути стягнутими з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 79, 80, 82, 89, 141, 265 ЦПК України, ст.ст. 7, 197, 181, 192 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від нарахованої заборгованості по сплаті аліментів та про зміну способу, розміру стягнення аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення складено 22 квітня 2021 року.

Суддя:А. В. Твердохліб