Справа № 569/8204/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Гордійчук І.О., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Мороз Сергія Юрійовича про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшов позов поданий представником ОСОБА_1 адвокатом Мороз С.Ю., до ОСОБА_2 про зміну місця проживання малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши місце його проживання разом з батьком ОСОБА_1 .

Разом з позовом представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову, шляхом накладення заборони Комунальному закладу «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Рівненської обласної ради вчиняти дії щодо видачі ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 будь-яким особам до набрання законної сили Рішення у справі про зміну місця проживання дитини.

В обґрунтуванні заявлених вимог зазначає, що син ОСОБА_3 перебуває на обліку в Службі у справах дітей Рівненської міської ради, як дитина, що перебуває у складних життєвих обставинах у зв`язку із проживанням в сім`ї, в якій батьки, або особи які їх змінюють ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Дитина доставлена до КНП «Міська дитяча лікарня» Рівненської міської ради, після проведення медичного обстеження та надання медичної допомоги дитина 26.02.2021 року направлена до КЗ «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Рівненської обласної ради, де продовжує знаходитись син позивача. Працівники закладу встановили чіткий графік відвідування дитини батьками. Матір дитини неодноразово зверталася до Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради із заявами про повернення дитини. На розгляді у Рівненському міському суді Рівненської області перебуває справа 569/6871/21 про позбавлення батьківських прав матері відносно сина ОСОБА_4 . У зв`язку із тим, що Рішенням суду від 20.04.2016 року було визначено місце проживання дитини з матір`ю, Служба у справах дітей не має підстав для передачі дитини батьку. Представник позивача зазначає, що передача дитини матері, або іншим третім особам може зашкодити інтересам дитини та матиме негативні наслідки, може ускладнити виконання рішення у справі про зміну місця проживання дитини.

Враховуючи, що розгляд заяви відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як убачається з роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Враховуючи предмет та підстави позову, доводи викладені у заяві позивача, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 в порядку статті 151 ЦПК України, не надано належних обґрунтувань необхідності забезпечення позову та не доведено, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Позивачем не обґрунтовано, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Комунальному закладу «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Рівненської обласної ради вчиняти дії щодо видачі ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 будь-яким особам до набрання законної сили Рішення у справі про зміну місця проживання дитини є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, оскільки подана заява не є підставною для забезпечення позову та відсутні факти, які б вказували на існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст.153, 260, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Мороз Сергія Юрійовича про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.О. Гордійчук