КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження 22-ц/824/7866/2021 доповідач: Сліпченко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 серпня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сліпченка О.І., суддів Сушко Л.П., Гаращенка Д.Р.

за участю секретаря: Пітенко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Обслуговування повітряного руху України» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Обслуговування повітряного руху України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом, який обґрунтовано тим, що він є власником автомобіля марки «NissanPathfinder», номерний знак НОМЕР_1 .

3 липня 2019 року сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілю позивача були спричинені механічні пошкодження.

Винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є ОСОБА_2 .

Під час дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з державним підприємством «Обслуговування повітряного руху України» (надалі ДП «Украерорух»). Автомобіль марки «Asia Motors Topic», номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрований за ДП «Украерорух».

23 вересня 2019 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА», де була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, у якості страхового відшкодування виплатила потерпілому грошові кошти в розмірі 100 000 грн.

Вказує, що у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати позивачу вартість завданої матеріальної шкоди, яка не була в повній мірі відшкодована страховою компанією.

Позивач, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив стягнути з відповідача на свою користь вартість відновлювального ремонту в розмірі 238 309 грн. 97 коп.(338 309,97 - 100000), витрати на проведення експертизи в розмірі 3376 грн. 24 коп. та суму сплаченого судового збору.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаними судовим рішеннями, ДП «Украерорух» подало апеляційну скаргу.

Зазначає, що позивачем не було доведено розмір матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, зокрема вважає наданий висновок експертного дослідження неналежним доказом на підтвердження збитку.

Вказує, що в ході розгляду справи було призначено автотоварознавчу експертизу, при цьому позивач автомобіль для її проведення не надав, а тому вважає, що підстави для визначення матеріальної шкоди у спірному розмірі відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 вказує, що в матеріалах справи відсутні докази повідомлення його про проведення експертизи, тому вважає твердження відповідача щодо його вини у неможливості здійснення дослідження судовим експертом хибним.

Зауважує, що відповідач ставить під сумнів розмір завданої йому шкоди, при цьому доказів на її спростування не надає.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 виступив проти задоволення апеляційної скарги.

Інші належним чином повідомлені учасники справи не з`явились.

У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу була завдана шкода в результаті дорожньо-транспортної пригоди з вини ОСОБА_2 , який перебував у трудових відносинах з РСП «Київцентраеро» - структурному підрозділі ДП «Украерорух», а відтак вона має бути відшкодована підприємством потерпілій особі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «Nissan Pathfinder», номерний знак НОМЕР_1 . Це підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (том 1 а.с.12-13).

З мотивувальної частини постанови Бориспільського міськрайонного суду від 01 серпня 2019 року (том 1 а.с.10-11) вбачається, що винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 03 липня 2019 року є ОСОБА_2 , який, керуючи автомобілем марки «Asia Motors Topic», номерний знак НОМЕР_4 , всупереч п.8.1 ПДР України, в зоні дії знаку 4.1 (рух прямо), при здійсненні пороту ліворуч, допустив зіткнення з автомобілем марки «Nissan», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в попутному напрямку та здійснював маневр обгону. На підставі ч.6 ст.82 ЦПК України ці обставини також не підлягають доказуванню.

Зі змісту автотоварознавчого дослідження №208-1 від 28 серпня 2019 року (а.с.239-245) вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Nissan Pathfinder», номерний знак НОМЕР_1 , становить 338 309 гривень 97 копійок.

23 вересня 2019 року ПAT «HACK «ОРАНТА» у якості страхового відшкодування виплатили потерпілому/позивачу грошові кошти в розмірі 100.000,00 грн. (сто тисяч гривень 00 копійок), що підтверджується випискою з банківського (карткового) рахунку позивача № НОМЕР_5 відкритому в АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» (том 1 а.с. 56-57).

Частина 1 ст.15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Разом з тим, вимогами цивільного процесуального законодавства суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від встановленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-яким не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Вищезазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 грудня 2019 року (справа № 686/11256/16-ц).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц, від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц, від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17

З огляду на вищевикладене із ДП «Украерорух», як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та розміром страхової виплати.

Колегією суддів встановлено, що сторонами у справі не оспорюється факт ДТП, вина ОСОБА_2 , який перебував у трудових відносинах з РСП «Київцентраеро» - структурному підрозділі ДП «Украерорух» та отримання позивачем від страховика суми страхового відшкодування у розмірі 100 000 грн.

Предметом спору є відшкодування недостатньої суми страхового відшкодування для відновлення пошкодженого майна.

Як було зазначено, зі змісту автотоварознавчого дослідження №208-1 від 28 серпня 2019 року (а.с.239-245) вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Nissan Pathfinder», номерний знак НОМЕР_1 , становить 338 309 грн. 97 коп., а тому сума яка підляже стягненню із відповідача становить 238 309 грн. 97 коп.

Апеляційна скарга відповідача ґрунтується на незгоді із розміром завданої шкоди, яка підлягає відшкодуванню, при цьому доказів на спростування вартості відновлювального ремонту автомобіля відповідно автотоварознавчого дослідження не надано, а тому колегія суддів вказані доводи відхиляє.

Посилання відповідача на те, що позивач не надав автомобіль для проведення судової експертизи не підтверджені належними доказами та крім того вказане не може бути підставою для відхилення доказів наявних в матеріалах справи, які дають можливість встановити обставини справи, зокрема висновку автотоварознавчого дослідження №208-1 від 28 серпня 2019 року, який підтверджує визначений розмір відновлювального ремонту.

З урахуванням того, що інші доводи апеляційної скарги, є ідентичними доводам відповідача при розгляді справи судом першої інстанції, яким суд надав належну оцінку, висновки суду першої інстанції є достатньо аргументованими, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи відповідача, при цьому враховуючи, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та прийшов до обґрунтованого висновку.

Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене судове рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Обслуговування повітряного руху України» залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «31» серпня 2021 року.

Головуючий

Судді: