ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року

м. Харків

Справа №615/955/19

Провадження №22-ц/818/323/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

секретаря Кучер Ю.Ю.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ,

Відповідач - Новомерчинська сільська рада Валківського району Харківської області,

Третя особа: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомерчицької сільської ради Валківського району Харківської області, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

за апеляційною скаргою адвоката Кузьміної Тетяни Григорівни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Валківського районного суду Харківської області від 2 квітня 2020 року, ухвалене суддею Товстолужським О.В.,

в с т а н о в и в :

27 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Валківського районного суду Харківської області із позовом до Новомерчицької сільської ради Валківського району Харківської області, в якому, з урахуванням уточнень, просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки площею 8,5487 га, які розташовані за адресою: Новомерчицька сільська рада Валківського району Харківської області з кадастровими номерами :03:000:0177, :03:000:0347, :03:000:0369.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 є спадкоємицею після свого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 28.02.2017 року на підставі заяви позивача про прийняття спадщини, була відкрита спадкова справа за №32/2017. 12.02.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Валківської державної нотаріальної контори Харківської області для оформлення спадщини після смерті батька. Згідно з наданою інформацією Валківською державною нотаріальною конторою Харківської області, станом на 16.02.2019 року будь-які інші заяви про прийняття спадщини чи про відмову від неї по спадковій справі №32/2017 до нотаріальної контори не надходили, свідоцтва про право власності на спадщину не видавались. ОСОБА_1 не може оформити спадщину, оскільки нею не надані до нотаріальної контори документи на підтвердження підстав для закликання до спадкоємства за законом ОСОБА_3 , щодо майна його батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не підтверджено прийняття ним спадщини у встановлений законом спосіб, не надані документи, щодо спадкового нерухомого майна. Позивач вказує, що у неї, окрім свідоцтва про смерть і не може бути ніяких документів. Позивач позбавлена можливості підтвердити право власності на спадкове майно не зареєстроване на ОСОБА_3 . Також в позові зазначено, що спадкодавець у зареєстрованому шлюбі на день смерті не перебував, шлюб із ОСОБА_6 був розірваний 04.03.1992 року. Відомості про посвідчений спадкодавцем заповіт відсутні. Після смерті бабусі ОСОБА_4 майно перейшло до дідуся ОСОБА_5 та її батька ОСОБА_3 , які проживали в одному будинку. Рідний брат батька позивача ОСОБА_2 не звертався до нотаріальної контори для прийняття спадщини, ані після смерті матері або батька, ані після смерті брата. Спадкове майно, після смерті батька позивача складається з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки, площею 8,5487 га з кадастровими номерами: :03:000:0177, :03:000:0347, :03:000:0369. У відповіді державного нотаріуса зазначено про те, що дід позивача ОСОБА_5 , який був спільно зареєстрований із ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , прийняв спадщину, але за життя не встиг оформити своїх спадкових прав, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . На момент смерті матері, а потім і батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , постійно мешкав батько позивача, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 2 квітня 2020 року позов ОСОБА_1 до Новомерчицької сільської ради Валківського району Харківської області, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки, які розташовані на території Новомерчицької сільської ради Валківського району Харківської області площею 8,5487 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті своїх батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , оскільки на день їх смерті мешкав разом із ними. Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 є його донька ОСОБА_1 . Оскільки спадкодавцю ОСОБА_3 на момент смерті, тобто на час відкриття спадщини належали земельні ділянки, які розташовані на території Новомерчицької сільської ради Валківського району Харківської області позовні вимоги є обгрунтованими та доведеними.

В апеляційній скарзі адвокат Кузьміна Тетяна Григорівна, яка діє в інтересах ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального і процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд дійшов помилкового висновку, що ОСОБА_3 , батько позивача, є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України після смерті своїх батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 став її чоловік - ОСОБА_5 , який єдиний був зареєстрований з померлою на момент її смерті. ОСОБА_3 , брат ОСОБА_2 та батько позивача постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 по день смерті, що повністю спростовує факт прийняття ОСОБА_3 спадщини в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України.

Разом з апеляційною скаргою, адвокатом Ковтуна А.М. подано клопотання, в якому вона просить витребувати з Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №1» інформацію щодо перебування ОСОБА_5 на стаціонарному лікуванні у КНП Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №1» із зазначенням періоду, протягом якого ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні.

ОСОБА_1 до апеляційного суду надано відзив, в якому вона просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Відзив мотивований тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційна скарга не спростовує фактичних обставин, що були встановлені під час розгляду справи.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що батьками позивача були ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого 20.03.1981 року (а.с.9).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданого 09.12.2016 року, батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_3 , 28.02.2017 року Валківською державною нотаріальною конторою Харківської області відкрита спадкова справа №32/2017, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №46917476 від 28.02.2017 року (а.с.12).

У відповіді на запит Валківською державною нотаріальною конторою Харківської області №184/02.14 від 16.02.2019 року зазначено, що 28.02.2017 року на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини зареєстрована спадкова справа №32/2017 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 . Станом на 16.02.2019 року будь-які інші заяви про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини по спадковій справі №32/2017 до нотаріальної контори не надходили, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Спадкоємець у зареєстрованому шлюбі на день смерті не перебував шлюб з ОСОБА_6 був розірваний 04.03.1992 року. Відомості про посвідчений спадкодавцем заповіт також відсутні. До заяви про прийняття спадщини ОСОБА_7 не надані документи про реєстрацію права власності спадкодавця ОСОБА_3 на належне йому спадкове майно. Крім того, не надані документи на підтвердження підстав для закликання до спадкоємства за законом ОСОБА_3 щодо майна батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не підтверджено прийняття ним спадщини у встановлений законом спосіб, не надані документи щодо спадкового нерухомого майна (а.с.15-17).

Батьками ОСОБА_3 були ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданого 01.10.1958 року (а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого 23.11.2019 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.52).

Згідно з довідкою, виданою Новомерчицькою сільською радою Валківського району Харківської області №02-26/298 від 22.11.2019 року, ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_2 , по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.56).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 виданого 23.11.2019 року (а.с.53).

Відповідно до довідки, виданої Новомерчицькою сільською радою Валківського району Харківської області №02-26/297 від 22.11.2019 року, ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_2 , по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.55).

Згідно з довідкою, виданою Новомерчицькою сільською радою Валківського району Харківської області №02-26/249 від 19.09.2019 року, ОСОБА_3 проживав на території Новомерчицької сільської ради в АДРЕСА_2 , згідно з записами в погосподарській книзі з 2007 року по 2010 рік (а.с.29).

Постановою Харківського апеляційного суду від 17.04.2019 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Новомерчицької сільської ради Валківського району Харківської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері відмовлено, а рішення Валківського районного суду Харківської області від 19.05.2017 року, яким позов було задоволено скасовано. Постанова набрала законної сили (а.с.113-117).

За змістом вказаної постанови, ОСОБА_2 є рідним братом ОСОБА_3 та після його смерті у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому прохав визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Судом апеляційної інстанції відмовлено в задоволенні позову, оскільки суд першої інстанції не з`ясував коло спадкоємців після смерті ОСОБА_3 .

До апеляційної скарги представником ОСОБА_2 адвокатом Кузьміною Т.Г. додана довідка, видана Новомерчинською сільською радою Валківського району Харківської області №02-26/182 від 20.06.2017 року, згідно з якою ОСОБА_3 постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_2 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 167).

З відповіді Валківської державної нотаріальної контори Харківської області №184/02.14 від 16.02.2019 року також вбачається, що позивач звертаючись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини надала довідку № 02-26/75, видану 28.02.2017 року виконавчим комітетом Новомерчицької сільської ради Валківського району Харківської області, згідно з якою ОСОБА_3 на час відкриття спадщини постійно проживав та був зареєстрований у АДРЕСА_2 (а.с. 16).

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

На підставі частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам надано роз`яснення, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

Згідно частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Даною статтею унормовано, що у випадку, коли особа постійно не проживає із спадкодавцем, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є подана нотаріусу заява.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Реєстрація ж місця проживання сама по собі без фактичного постійного проживання не має правового значення в розумінні частини третьої статті 1268 ЦК України при вирішенні питання прийняття спадщини.

На день смерті ОСОБА_4 з нею проживав та був зареєстрований її чоловік ОСОБА_5 .

Згідно з довідкою від 19.09.2019 року ОСОБА_3 проживав на території Новомерчицької сільської ради в с. Новий Мерчик по АДРЕСА_1 згідно з записами в погосподарській книзі з 2007 року по 2010 рік (а.с.29).

При цьому згідно з довідкою від 20.06.2017 року ОСОБА_3 постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_2 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 167).

У цій справі передумовою підтвердження факту прийняття ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_5 спадщини є встановлення факту його спільного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Частинами другою та шостою статті 29 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Відповідно до пункту 121 Наказу Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року № 283/8882, чинного на момент відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Зі змісту наведених норм вбачається, що під постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою.

Доводи представника третьої особи, що матеріали справи містять дві довідки про місце проживання ОСОБА_3 , які не узгоджуються одна з одною, колегія суддів відхиляє.

Зі змісту довідки від 20.06.2017 року вбачається, що ОСОБА_3 постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_2 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 167).

Відповідно до довідки від 19.09.2019 року ОСОБА_3 проживав на території Новомерчицької сільської ради в с. Новий Мерчик по АДРЕСА_1 згідно з записами в погосподарській книзі з 2007 року по 2010 рік (а.с.29).

Колегія суддів не вбачає протиріччя між довідками, оскільки довідка від 19.09.2019 року складена за даними погосподарської книги і свідчить про період часу проживання ОСОБА_3 з 2007 по 2010 роки, а довідка від 20.06.2017 року про факт реєстрації та проживання на день смерті в 2016 році і не виключає можливість його проживання до 2016 року (2007-2010) в іншому місці.

Отже, оскільки ОСОБА_3 , батько позивача, на день смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав зі спадкодавцем, то він вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька, який в свою чергу фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 , якій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 9 грудня 2005 року належали три земельні ділянки площею 8,5487 га з кадастровими номерами: :03:000:0177, :03:000:0347, :03:000:0369 (а.с.59).

Після смерті ОСОБА_3 його донька звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Третя особа ОСОБА_2 після смерті батька в 2009 році із заявою про прийняття спадщини досі не звертався.

Доводи представника третьої особи, що ОСОБА_5 тривалий час хворів та знаходився у психіатричній лікарні де й помер не спростовують висновків щодо фактичного місця проживання його з сином, оскільки лікарня не може вважатися іншим місцем проживання спадкодавця.

При цьому, колегія суддів також враховує той факт, що після смерті батьків ОСОБА_2 пропустив строк звернення із заявою про прийняття спадщини.

Проаналізувавши встановлені обставини справи, та надавши їм правову оцінку, з урахуванням зазначених вище положень діючого законодавства, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 89, 351, 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Кузьміної Тетяни Григорівни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , відхилити.

Рішення Валківського районного суду Харківської області від 2 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

складено 27 квітня 2021 року