Ухвала

02 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 309/3387/19

провадження № 61-14061ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 02 грудня 2020 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 29 червня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю та визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , в якому просив; поновити йому строки позовної давності для звернення до суду; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯК №733472 від 28 квітня 2010 року, виданий

ОСОБА_1 на підставі рішення XIV сесії V скликання Хустської міської ради

№ 1657 від 10 березня 2010 року; визнати за ним право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0020 га, згідно виготовленої ліцензійною землевпорядною організацією товариством з обмеженою відповідальністю «Хуст-Земля Карпат» схеми перетину земельної ділянки ОСОБА_1 та земельної ділянки належної йому згідно із державним актом на право приватної власності на земельну ділянку від 06 лютого 1995 року.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 02 грудня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю та визнання права власності на земельну ділянку - задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_2 строки позовної давності для звернення до суду.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯК №733472 від 28 квітня 2010 року, виданий громадянину ОСОБА_1 на підставі рішення XIV сесії V скликання Хустської міської ради № 1657

від 10 березня 2010 року.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 29 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 02 грудня 2020 року в частині розподілу судових витрат, змінено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у відшкодування сплаченого судового збору в розмірі 768,40 грн. 40

У решті рішення Хустського районного суду Закарпатської області

від 02 грудня 2020 року, залишено без змін.

17 серпня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 02 грудня 2020 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 29 червня 2021 року (надійшла до суду 20 серпня 2021 року), в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення.

Згідно з протоколом автоматичного розподілу справи між суддями

від 25 серпня 2021 року касаційна скарга передана до провадження судді-доповідачу Коломієць Г. В.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги та вказав, що постанову Закарпатського апеляційного суду від 29 червня 2021 року він отримав15 липня 2021 року

у приміщенні Закарпатського апеляційного суду. На підтвердження клопотання надав копію супровідного листа про направлення копії постанови від 29 червня 2021 року з відміткою про дату отримання копії постанови.

За таких підстав строк на касаційне оскарження підлягає поновленню.

Однак касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду у зв`язку

з наступним.

Заявником при поданні касаційної скарги порушено пункт 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, а саме до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку

і розмірі .

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 8 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності

01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у 2019 році.

Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 921,00 грн.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом) передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Зі змісту положень пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України вбачається, що у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Оскільки із поданої касаційної скарги та копій судових рішень не вбачається ціни позову станом на день його подання щодо вимог майнового характеру (відсутнє визначення вартості земельної ділянки), тому неможливо встановити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви, у зв`язку з чим заявник при сплаті судового збору має підтвердити відповідність такої сплати належними доказами (позовна заява з визначеною ціною позову або інші належні докази).

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір за одну позовну вимогу немайнового характеру у розмірі 1 536,80 грн (768,40*200%=1 536,80 грн) та за одну позовну вимогу майнового характеру, виходячи з вартості спірної земельної ділянки: 1 відсоток від суми вартості земельної ділянки, але не більше 9 605,00 грн помноженого на 200 відсотків.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК

у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Також Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що прохальна частина касаційної скарги повинна бути сформульована відповідно до положень статті 409 ЦПК України, із зазначенням судових рішень, які заявник просить скасувати, а також яке рішення просить ухвалити за результатами розгляду його касаційної скарги.

Отже, заявнику необхідно уточнити прохальну частину касаційної скарги,

а саме вказати, яке саме рішення він просить ухвалити Верховний Суд.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк для подачі касаційної скарги.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 02 грудня 2020 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 29 червня 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 04 жовтня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць