Ухвала

22 квітня 2021 року

м. Київ

справа №365/399/18

провадження № 22-ц/824/8010/2021

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кравець В.А., перевіривши відповідність вимогам статті 356 ЦПК України апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 на рішення Згурівського районного суду Київської області від 02 березня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Дергеокадасту у Київській області, Згурівської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Державного підприємства «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Фермерське господарство «Дарія» про визнання незаконними дій, скасування наказів органу державної влади та державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, зобов`язання вчинити дії та скасування державної реєстрації права власності земельних ділянок із визнанням недійсними свідоцтв, виданих на підставі такої реєстрації прав та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_2 до Головного управління Дергеокадасту у Київській області, Згурівської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Державного підприємства «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Фермерське господарство «Дарія» про визнання незаконними дій, скасування наказів органу державної влади та державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі та скасування державної реєстрації права власності земельної ділянки із визнанням недійсним свідоцтва, виданого на підставі такої реєстрації права, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання незаконними дій, скасування наказів органу державної влади та державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, зобов`язання вчинити дії та скасування державної реєстрації права власності земельних ділянок із визнанням недійсними свідоцтв, виданих на підставі такої реєстрації прав.

У вересні 2018 року третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом про визнання незаконними дій, скасування наказів органу державної влади та державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі та скасування державної реєстрації права власності земельної ділянки із визнанням недійсним свідоцтва, виданого на підставі такої реєстрації права.

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 04 жовтня 2018 року позовну заяву третьої особи ОСОБА_8 прийнято до спільного розгляду з цивільною справою №365/399/18 та залучено останнього як третю особу, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 02 березня 2021 року у позові ОСОБА_1 відмовлено. У зустрічних позовних вимогах третьої особи ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з указаним рішенням, 15 квітня 2021 року позивач ОСОБА_1 та третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 , звернулися до суду зі спільною апеляційною скаргою.

Разом з тим, дослідивши матеріали апеляційної скарги, суд уважає, що остання не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття апеляційного провадження з огляду на наступне.

Відповідно до статті 356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені: найменування суду, до якого подається скарга; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); рішення або ухвала, що оскаржуються; в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції; клопотання особи, яка подала скаргу; дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується; перелік документів та інших матеріалів, що додаються. Апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До апеляційної скарги додаються, зокрема, довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися; документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції (за наявності). Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

Як убачається з матеріалів справи, у липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який неодноразово уточнювала про визнання незаконними дій, скасування наказів органу державної влади та державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, зобов`язання вчинити дії та скасування державної реєстрації права власності земельних ділянок із визнанням недійсними свідоцтв, виданих на підставі такої реєстрації прав.

У вересні 2018 року третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 , звернувся з окремим позовом про визнання незаконними дій, скасування наказів органу державної влади та державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі та скасування державної реєстрації права власності земельної ділянки із визнанням недійсним свідоцтва, виданого на підставі такої реєстрації права.

Таким чином, дослідивши зміст позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд доходить висновку, що позовні вимоги та предмет позовів є різними, також як є різними і доводи та обґрунтування заявлених вимог.

Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 02 березня 2021 року окремо досліджено доводи кожного з позивачів, підстави для відмови або задоволення позовних вимог та прийнято рішення по кожному із заявлених позовів.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, яким відмовлено у задоволенні обох вищезазначених позовів, позивач та третя особа подали до суду спільну апеляційну скаргу.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що як позивач, так і третя особа оскаржують рішення суду кожний в частині своїх позовних вимог, з різних підстав, виклавши кожний свої доводи та вимоги.

При цьому, ОСОБА_1 просить звільнити її від сплати судового збору, а ОСОБА_2 сплачує судовий збір за подання апеляційної скарги не в повному обсязі.

Таким чином, зважаючи на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у даній справі мають різний статус учасника справи, ОСОБА_1 - позивач, ОСОБА_2 - третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, особи звернулися до суду кожний зі своїм окремим позовом, вимоги яких є різними, не може бути вирішено питання про прийняття та відкриття провадження за спільною апеляційною скаргою, оскільки позивачем та третьою особою із самостійними вимогами рішення суду оскаржується з різних підстав та в частині заявлених кожним з апелянтів позовних вимог.

На підставі викладеного, суд уважає за необхідне залишити подану спільну апеляційну скаргу без руху та надати апелянтам строк для подання окремих апеляційних скарг кожним з учасників справи із зазначенням самостійних вимог, доводів та підстав в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення та інших відомостей, встановлених відповідно до вимог статті 356 ЦПК України, зокрема долучити до апеляційної скарги кожним з апелянтів документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З огляду на викладене, скаржникам на виконання вищевказаних положень закону необхідно надіслати на адресу апеляційного суду окремі апеляційні скарги із самостійними вимогами та доводами, які відповідатимуть вимогам статті 356 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 на рішення Згурівського районного суду Київської області від 02 березня 2021 року - залишити без руху.

Надати скаржникам строк до 22 травня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для надіслання на адресу апеляційного суду окремих апеляційних скарг із зазначенням вимог, що стосуються кожного апелянта окремо, які відповідатимуть вимогам статті 356 ЦПК України.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтею 357 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя В.А. Кравець