ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6790/21 Справа № 199/1862/21 Суддя у 1-й інстанції - Спаї В. В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2021 року про повернення позовної заяви у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Дніпроводоканал Дніпровської міської ради про відшкодування моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП Дніпроводоканал ДМР про відшкодування моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 21 травня 2021 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просив вказану ухвалу скасувати та повернути справу для продовження розгляду до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Від КП Дніпроводоканал ДМР надійши заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначено, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, тому просило залишити апеляційну скаргу без задоволення , а ухвалу суду без змін.

Відповідно до ч.13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19,37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з таких підстав.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не були виконані вимоги ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду від 17 березня 2021 року, якою позовна заява була залишена без руху, з тих підстав, що остання не містить ціни позову, відомостей щодо розміру сум, щодо яких заявлено вимоги та доказів, що підтверджують вказані в ній обставини.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позовна заява ОСОБА_1 ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 17 березня 2021 року була залишена без руху, як така, що не відповідає вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, з наданням строку для виправлення недоліків.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ухвала суду від 17 березня 2021 була отримана позивачем 07 травня 2021 року.

Так, дійсно, 14 травня 2021 року від позивача надійшла заява щодо усунення недоліків позовної заяви, в якій ОСОБА_1 зазначив, що позовна заява не містить недоліків у сенсі положень ст. 185 ЦПК України та залишення її без руху є перешкоджанням у доступі до правосуддя.

Крім того, позивач у заяві від 14 травня 2021 року вказує, що посилання суду на необхідність підтвердження обґрунтованості та визначення розміру моральної шкоди, не заслуговують на увагу, оскільки розмір моральної шкоди визначається судом у кожній справі окремо з урахуванням встановлених обставин справи, характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач внаслідок порушення його права.

Відповідно до п.3, п.4, п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовнихвимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що під час подачі позовної заяви ним зазначено про зміст позовних вимог, котрі він вважає за потрібне зазначити, розпорядившись своїм правом щодо предмета спору та предмета позову на власний розсуд, тому постановлена ухвала суду першої інстанції є необгрунтованою.

Однак , колегія суддів не погоджуться з доводами апеляційної скарги і наголошує на тому, що позовна заява повинна бути подана до суду першої інстанції у відповідності з вимогами ст.175 ЦПК України, а тому вказані недоліки є суттєвими та такими, що не дозволяли суду першої інстанції відкрити провадження у справі та розглянути її з дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити перетворення судового процесу у безладний рух. У зв`язку з наведеним залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо), не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом із тим Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Отже, відсутність хоча б одного реквізиту, визначеного ст.175 ЦПК України, може бути самостійною підставою для залишення апеляційної скарги без руху.

Як було зазначено, ст. 175 ЦПК України встановлено ряд вимог, яким повинна відповідати позовна заява, колегія судів зауважує, що норма вказаної статті була цілком процитована судом першої інстанції позивачу.

При цьому судом було акцентовано увагу позивача про необхідність зазначення ціни позову, відомостей щодо розміру сум, щодо яких заявлено вимоги.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції позбавив позивача на судовий захист своїх законних прав та інтересів, на увагу не заслуговують, оскільки в даному випадку дії суду були законними.

Враховуючи викладне, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції зроблено вірний висновок про наявність правових підстав для повернення позовної заяви позивачу, оскільки позивач не виконав вимоги ухвали від 17 березня 2021 року про залишення позовної заяви без руху.

В подальшому апелянт не позбавлений можливості звернутися до суду з позовною заявою за захистом своїх порушених прав, оформленою згідно вимог діючого законодавства.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін як такої, що є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 259,367,368,375,381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 21 травня 2021 року про повернення позовної заяви - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

М.Ю. Петешенкова