єдиний унікальний номер справи 423/1039/21
номер провадження 2/423/430/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження у справі

22 квітня 2021 року м. Попасна

Суддя Попаснянського районного суду Луганської області Лизенко І.В., вивчивши позовну заяву Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі міністерства внутрішніх справ України,

ВСТАНОВИЛА:

20.04.2021 позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ грошові кошти в розмірі 42525,02 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України з 15.08.2009 по 18.10.2013.

30.08.2009 між Харківським національним університетом внутрішніх справ та ОСОБА_1 був укладений договір № 7604-09 про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ. Наказом ХНУВС від 15.06.2013 № 133 о/с відповідача відраховано зі складу курсанітв та відкомандировано до ГУМВС України у Луганській області. Наказом ГУ МВС України у Луганській області від 18.10.2013 № 382 о/с відповідача звільнено з органів МВС за п.64 "и" (через сімейні обставини). У зв`язку з чим відповідач повинен відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у ХНУВС у розмірі 44025,02 грн.

Провадження у справі не може бути відкрито, оскільки позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, з огляду на таке.

Згідно ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно п.2 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Згідно п.17 ч.1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

За змістом статті 9 Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-XII «Про міліцію» (далі - Закон № 565-XII), чинного на час виникнення спірних відносин, на курсантів, слухачів, ад`юнктів, інших атестованих працівників, у тому числі й викладацького складу навчальних закладів МВС, поширюються права і обов`язки, гарантії правового і соціального захисту та відповідальність працівників міліції.

Відповідно до статті 18 Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-XII «Про міліцію» підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням МВС в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує МВС за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Курсанти вищих навчальних закладів МВС у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують МВС витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону № 565-XII працівник міліції є представником державного органу виконавчої влади, а тому його служба є публічною.

З наведених норм убачається, що відповідач перебуваючи на посаді, що відноситься до публічної служби, звільнився за сімейними обставинами, не відпрацювавши три роки, як це було визначено умовами договору від 30.08.2009 року про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС.

У відповідності до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 11-669апп18, вказано, що з метою встановлення чіткого критерію визначення юрисдикції спорів щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень Велика Палата Верховного Суду відступає від висновків, викладених у постановах від 14 березня 2018 року в справі № 461/5577/15-ц, 31 жовтня 2018 року у справі № 820/5761/15, оскільки указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

За таких обставин, спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Таким чином, цей спір виник у зв`язку з проходженням відповідачем публічної служби, а тому підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 20, 25 ч.1 КАС України позивачу слід звернутись в порядку адміністративного судочинства до Луганського окружного адміністративного суду.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст.186 ч.1 п.1, 258-260 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі міністерства внутрішніх справ України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу право на звернення за вирішенням спору до Луганського окружного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана учасниками справи до Луганського апеляційного суду через Попаснянський районний суд Луганської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: І.В. Лизенко