Дата документу 20.04.2021 Справа № 2-616/11
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 2-616/11
Провадження №22-ц/807/1306/21
Головуючий в 1-й інстанції Воробйов А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С. В.,
суддів:Крилової О. В., Полякова О. З.,
секретарБєлова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Працевитого Геннадія Олександровича на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2020 року, постановлену у м. Запоріжжі у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» про заміну сторони виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

Представник ТОВ «Спектрум Ессетс» адвокат Бикова О.П. звернулася до суду із заявою, в якій просила замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» у виконавчих документах та подальших виконавчих провадженнях з виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі № 2-616/11 від 19.12.2011 р. за позовом Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк», правонаступником якого є ПАТ «ФІДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заява обґрунтована тим, що заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі № 2-616/11 від 19.12.2011 року позов Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк»(м. Київ, вул. Червоноармійська, 10, п/р НОМЕР_1 в ПАТ «СЕБ Банк», МФО 300175, заборгованість за договором у розмірі 574 660 гривень 21 копійок, судовий збір у розмірі 1 700 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 гривень. На виконання вищезазначеного рішення суду був виданий виконавчий лист. 25 вересня 2020 р. між ПАТ «ФІДОБАНК» яке є правонаступником ВАТ «СЕБ Банк», ПАТ «СЕБ Банк», та ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС», було укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №GL3N218881, згідно з умовами якого останнє набуло права вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № С_041/37_08 від 19.06.2008 року та усіма забезпечувальними договорами. Таким чином, до ТОВ «Спектрум Ессетс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № С_041/37_08 від 19.06.2008 року, на підставі Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № GL3N218881 від 25.09.2020 р.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2020 року, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» про заміну сторони виконавчого провадження - задоволено.

Замінено стягувача - Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» (, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Кловський узвіз, 7 поверх 5) у виконавчих провадженнях з виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2011 року по справі № 2-616/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 в особі представника адвоката Працевитого Геннадія Олександровича подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні вимог заяви відмовити у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що боржник не був повідомлений про розгляд заяви ТОВ «Спектрум Ессетс», оскільки не отримував судової повістки. Задовольняючи вимоги заяви, суд першої інстанції не прийняв до уваги, що питання заміни сторони у виконавчих документах, не передбачено ст. 442 ЦПК України і наразі відсутнє відкрите виконавче провадження з виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2011 року по справі № 2-616/11. Крім того, строк пред`явлення виконавчих листів за вказаним рішенням до виконання минув.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «Спектрум Ессетс», зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі № 2-616/11 від 19.12.2011 року позов Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк»(м. Київ, вул. Червоноармійська, 10, п/р НОМЕР_1 в ПАТ «СЕБ Банк», МФО 300175, заборгованість за договором у розмірі 574 660 гривень 21 копійок, судовий збір у розмірі 1 700 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 гривень.

На виконання вищезазначеного рішення суду був виданий виконавчий лист.

25 вересня 2020 р. між ПАТ «ФІДОБАНК» яке є правонаступником ВАТ «СЕБ Банк», ПАТ «СЕБ Банк», та ТОВ«СПЕКТРУМ ЕССЕТС», було укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № GL3N218881, згідно з умовами якого останнє набуло права вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № С_041/37_08 від 19.06.2008 року та усіма забезпечувальними договорами.

Суд задовольняючи вимоги заяви вказав, що на підставі Договору про відступлення права вимоги № GL3N218881 від 25.09.2020, укладеного між ПУАТ «Фідобанк», яке є правонаступником ПАТ «СЕБ Банк», та ТОВ «Спектрус Ессетс», відбулась заміна кредитора у зобов`язанні, що є підставою для процесуального правонаступництва у процесі виконавчого провадження. Таким чином, наявні підстави для заміни стягувача у виконавчому провадження з примусового виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2011 року.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником (ч.5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї з сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 цього Кодексу).

Відповідно до ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Норма ч.1 ст.442 ЦПК України має імперативний характер, у ній прямо визначено правило поведінки, а саме право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як передбачено ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові від 21 березня 2018 року у справі №6-12076св18 Верховний Суд, а в постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду висловився щодо застосування процесуальної норми про заміну сторони виконавчого провадження і суд апеляційної інстанції враховує ці висновки.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Працевитого Геннадія Олександровича залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2020 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 22 квітня 2021 року.

Судді: С. В. Кухар

О. В. Крилова

О. З. Поляков