Справа № 212/244/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області у складі: Головуючого - судді Власенко М.Д., за участю секретаря - Яцик А.Д., представника позивача - ОСОБА_1 , представника відповідача - Ніколенко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику в наслідок ушкодження його здоров`я,-

встановив:

В січні 2021 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат"(далі ПАТ «Кривбасзалізрудком») про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я, посилаючись на те, що він перебував у трудових відносинах з підприємством відповідача, працюючи на посаді дорожньо-колійного робітника 4-го розряду дільниці №2 шахти «Гвардійська» ТОВ «Кривбасзалізрудком».19 листопада 2009 року внаслідок нещасного випадку на виробництві, ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді «закритого перелому основної фаланги V пальця стопи без зміщення». Висновком МСЕК від 23.06.2020 року позивачу первинно встановлено 5 % втрати професійної працездатності в зв`язку з трудовим каліцтвом з 15 червня 2020 року до 01.07.2021 року.

Позивач вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я і йому завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що в наслідок виробничої травми, позивач обмежений в можливості пересуватися звичайним способом, відчуває постійний біль, кліматичну чутливість. Тривалий реабілітаційний період після перелому, який потребував медичного обслуговування та лікування ноги з метою підтримання її у належному стані та недопущення ускладнення, спричинило позивачу та членам його сім,ї моральні страждання, позбавило його на звичний період часу нормальних життєвих зв`язків та вимагало додаткових зусиль для нього та членів його сім,ї для організації свого життя. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в сумі 100 000 грн., яку просив стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 19 січня 2021 року судом відкрито провадження у справі та призначене розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі доказами.

28 січня 2021 року судом отримано клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, яке за результатами розгляду ухвалою суду від 17.02.2021 року залишено без задоволення. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 24 березня 2021 року задоволено клопотання представника відповідача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, просив задовольнити в повному обсязі. Вказав, що позивач дійсно раніше звертався до відповідача з позовом про відшкодування моральної шкоди, але він просив відшкодувати йому шкоду, завдану завданої професійним захворюванням. Вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої нещасним випадком на виробництві, він раніше не заявляв і про отримане трудове каліцтво у першій справі не згадував. Отримавши в листопаді 2020 року на виконання рішення суду від відповідача компенсацію моральної шкоди за професійне захворювання в розмірі 45 000 гривень, позивач вважає її недостатньою і бажає ще стягнути кошти за трудове каліцтво.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у відзиві, в якому зазначили, що згідно п.п. 6 Акту про нещасний випадок на виробництві № 9 від 21.11.2009 року, що стався 19.11.2009 року встановлено вину самого позивача, який порушив вимоги п. 1.14 «Інструкції з охорони праці № 44 для дорожньо- колійного робітника». Тому, оскільки ОСОБА_2 в процесі виконання робіт знехтував вимогами нормативно-правових іктів з охорони праці та особистою безпекою, вина відповідача, як роботодавця, за незабезпечення безпечних умов праці, у даній цивільній справі відсутня. Крім того, нещасний випадок на виробництві з ОСОБА_2 стався 19.11.2009 року, в той час діяв Порядок встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків, затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 22.11.1995 р. № 212. Позивач на підтвердження факту нанесення шкоди внаслідок настання нещасного випадку на виробництві посилається на висновок МСЕК від 24.02.2010 року, згідно з яким ОСОБА_2 встановлено 5 % втрати професійної працездатності. Однак, рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02.09.2020 року з ПАТ "Кривбасзалізрудком" на користь ОСОБА_2 вже було стягнуто 45000 грн. Вказана сума моральної шкоди була визначена на підставі довідки МСЕК серії 12 ААА М 079099 від 23.06.2020 року, якою позивачу при одночасному первинному та повторному огляді встановлено всього 30 % втрати професійної працездатності, з яких: 25 % - первинно за профзахворювання, зокрема: радикулопатія та 5% - повторно за трудове каліцтво, яке сталося 19.11.2009 року. Таким чином, відповідачем перед позивачем вже виконано зобов`язання щодо відшкодування моральної шкоди за трудове каліцтво, яке ОСОБА_2 отримав внаслідок настання нещасного випадку на виробництві 19.11.2009 року.

22 березня 2021 року позивачем надані додаткові пояснення по суті справи, в яких вказано, що підставою його звернення до суду з відповідним позовом стали його моральні страждання, переживання, хвилювання, вимушене лікування, які були зумовлені настанням нещасного випадку, що стався з ним 19 листопада 2009 року на підприємстві відповідача, який був визнаний таким, що пов`язаний з виробництвом. Отримана ним травма стала причиною для встановлення йому стійкої втрати працездатності 5 % за результатами первинного огляду МСЕК від 24 лютого 2010 року. Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02 вересня 2020 року про відшкодування позивачу моральної шкоди було прийнято судом з підстав встановлення позивачу в травні 2020 року професійного захворювання, у зв`язку з чим йому при первинному огляді МСЕК було встановлено 30 % втрати працездатності, у той же час як підставою звернення до суду в даній справі є моральні страждання які позивач зазнав внаслідок нещасного випадку на виробництві від 19 листопада 2009 року, який спричинив 5 % втрати його працездатності.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_2 10 вересня 2001 року по 27 квітня 2018 року працював у публічному акціонерному товаристві «Криворізький залізорудний комбінат», де з 04 серпня 2014 року по момент звільнення займав посаду дорожньо - колійного робітника 4 розряду, зайнятий повний робочий день на підземних роботах, дільниця № 26 ш. «Гвардійська».

27.04.2018 року позивач звільнений згідно наказу №510-к за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком згідно ст. 38 КЗпП України.

19 листопада 2009 року близько о 14 годин 45 хвилин на дільниці №10 шахти «Октябрська» ТОВ "Кривбасзалізрудком", правонаступником якого є ПАТ "Кривбасзалізрудком", після виконання робіт з ремонту рейкової колії в орт-заїзді 41 осі гор.1190 м. ОСОБА_2 почав вантажити домкрат на вагон типу «коза». В цей час з рук ОСОБА_2 вислизнув домкрат і впав йому на ліву стопу, травмувавши при цьому п`ятий палець, що підтверджується актом № 9 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом.

21 листопада 2009 року на підприємстві відповідача було складено Акт розслідування нещасного випадку, що стався 19.11.2009 о 14-45 год. форми Н-5, згідно висновку комісії, нещасний випадок з ОСОБА_2 визнано таким, що пов`язаний з виробництвом і складено Акт форми Н-1. Комісія встановила, що дорожньо-колійний робітник дільниці №10 ОСОБА_2 при виконанні робіт з завантаженням домкрату не подбав про особисту безпеку та почав підіймати вагу, яка перевищує санітарну норму, порушив п. 1.14 «Інструкції з охорони праці №44 для дорожньо-шляхового робочого.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами по справі, що за результатами первинного огляду МСЕК від 24 лютого 2010 року позивачу було встановлено 5% втрати професійної працездатності у зв`язку з трудовим каліцтвом, а отже вказані обставини не підлягають доказуванню відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України.

Судом також встановлено, що згідно довідки МСЕК серії 12 ААА М 079099 від 23.06.2020 року позивачу встановлено 30 % втрати професійної працездатності. З аналізу змісту вказаної довідки вбачається, що позивачу ОСОБА_2 було проведено одночасно первинний та повторний медичний огляд. Так, при первинному огляді на предмет наявності хронічного професійного захворювання, позивачу встановлено 25 % втрати професійної працездатності у зв`язку з отриманим професійним захворюванням, викликаним радикулопатією. Одночасно, 23.06.2020 року проведено повторний медичний огляд на предмет підтвердження втрати професійної працездатності через раніше встановлене трудове каліцтво, що мало місце в 2009 році та встановлено 5 % втрати професійної працездатності внаслідок трудового каліцтва. За результатами вказаного огляду видано єдину довідку МСЕК та визначено загальний розмір втрати позивачем професійної працездатності - 30 % з 15 червня 2020 року до 01.07.2021 року, з переоглядом 01.06.2021 р., група інвалідності не визначена.

Отримавши вказану довідку, 29 липня 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до ПАТ «Кривбасзалізрудком», в якому просив стягнути 200 000 грн. завданої моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров`я, посилаючись на втрату професійної працездатності в розмірі 30% внаслідок професійного захворювання.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.09.2020 року на користь ОСОБА_2 з ПАТ «Кривбасзалізрудком» стягнуто в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я 45 000 грн, яке не оскаржене та набрало законної сили.

Сторонами також не заперечувались обставини повного виконання ПАТ «Кривбасзалізрудком» зазначеного судового рішення, шляхом виплати ОСОБА_2 присудженої суми моральної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що позивач скористався своїм правом на отримання компенсації моральної шкоди, заподіяної йому ушкодженням здоров`я, при цьому звертаючись до суду в липні 2020 року позивач був достеменно обізнаним про наявність трудового каліцтва внаслідок нещасного випадку, що стався в 2009 році, надавши при цьому до суду довідку МСЕК із вказівкою на таке трудове каліцтво.

Як вбачається зі змісту судового рішення від 02.09.2020 року, підставою для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 стало отримане ним ушкодження здоров`я під час роботи на підприємстві відповідача, яке було підтверджене довідкою МСЕК серії 12 ААА М 079099 від 23.06.2020 року та встановлена втрати працездатності в загальному розмірі 30%. Саме з такого відсотку виходив суд, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди при оцінці у сукупності всіх обставин справи, а отже 5% втрати професійної працездатності внаслідок трудового каліцтва в 2009 році, які є складовою частиною загальних 30% втрати працездатності позивача, вже були оцінені судом з присудженням відповідної компенсації позивачу за завдану моральну шкоду внаслідок трудового каліцтва, яка відшкодована відповідачем.

З урахуванням наведеного, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача про повторне стягнення з відповідача моральної шкоди, завданої втратою професійної працездатності в розмірі 5 % внаслідок трудового каліцтва, яке сталося 19.11.2011 року, у зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 1168 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України, ст.ст. 82, 141, 247, 264, 265, 274-279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику в наслідок ушкодження його здоров`я.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційної інстанції через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», , юридична адреса: 50029, Дніпропетровська область м. Кривий Ріг вул. Симбірцева, 1А.

Повний текст рішення складено та підписано 26.04.2021 року.

Суддя: М. Д. Власенко