ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 661/3432/20
Номер провадження: №22-ц/819/531/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2021 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

Орловської Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 26 листопада 2020 року у складі судді Ведяшкіної Ю.В. у справі позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що моральна шкода заподіяна їй бездіяльністю відповідача і полягала у моральних стражданнях та переживаннях, яких вона зазнала через те, що її запит до відповідача про наявність на території м. Нова Каховка Херсонської області вільних земельних ділянок, які можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд залишився без відповіді.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 року визнано протиправною бездіяльність відповідача, виконавчий комітет Новокаховської міської ради Херсонської області зобов`язано надати ОСОБА_1 відповідь на запит від 06.04.2020 року.

Посилаючись на те, що бездіяльністю відповідача їй завдано моральної шкоди, яка полягала у стражданні та приниженні (біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність), при цьому порушення її прав з боку суб`єкта владних повноважень викликало у неї негативні емоції, внаслідок яких у неї погане самопочуття та пригнічений настрій, оскільки їй притаманне особливо розвинуте емоційне сприйняття дійсності та почуття справедливості, а нехтування її правами призводить до сильного психологічного дискомфорту, емоційного хвилювання та порушує стан душевної рівноваги та самопочуття, що також підсилювалось тим, що вона є інвалідом ІІ групи, позивач просила суд у відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідача 23615 грн.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 26 листопада 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Відзив на апеляційну скаргу в порядку визначеному положеннями ст.ст.183, 360 ЦПК України до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що хоча бездіяльність відповідача, як суб`єкта владних повноважень і викликала у позивача негативні емоції, проте, оцінюючі у сукупності всі обставини у справі, у тому числі відсутність доказів на підтвердження як ступеня значущості, важливості та актуальності для позивачки відповіді суб`єкта владних повноважень з порушеного питання, яка надійшла із пропуском визначеного законодавством строку, так і доказів на підтвердження причино-наслідкового зв`язку між протиправними діями відповідача та наслідками у виді заподіяння моральної шкоди, а також враховуючи, що сам факт ненадання відповіді протягом передбаченого законодавством строку не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди, а з огляду на диспозитивність цивільного судочинства підлягає доведенню у визначеному законом порядку, у зв`язку із чим дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що такі негативні емоції досягли рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки суд дійшов до нього повно та всебічно дослідивши обставин справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам, правильно встановивши характер правовідносин сторін у справі та застосувавши до спірних правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 06 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області з запитом про отримання публічної інформації, в якому просила надати інформацію про наявність на території м. Нова Каховка Херсонської області вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до штампу вхідної кореспонденції Виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області запит отримано відповідачем 15 квітня 2020 року (а.с.40).

Згідно листа Виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області від 16 квітня 2020 року № 17/1619 року на запит ОСОБА_1 повідомлено про відсутність вільних ділянок, які можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.41).

Відомості про отримання вказаного листа позивачкою в матеріалах справи відсутні.

08 липня 2020 року рішенням Херсонського окружного адміністративного суду визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області щодо ненадання ОСОБА_1 публічної інформації за запитом від 06.04.2020 року.

Зобов`язано Виконавчий комітет Новокаховської міської ради Херсонської області надати ОСОБА_1 відповідь на запит від 06.04.2020 року.

У задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Виконавчого комітету Новокаховської міської ради щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит на інформацію відмовлено.

Ухвалюючи вказане рішення Херсонський окружний адміністративний суд критично оцінив надані виконавчим комітетом Новокаховської міської ради докази надіслання відповіді на запит ОСОБА_2 , оскільки вони не підтверджують факт направлення та отримання вказаної відповіді позивачем.

Відповідно до супровідного листа Виконавчого комітету Новокаховської міської ради від 14 липня 2020 року на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року виконавчим комітетом Новокаховської міської ради Херсонської області на адресу ОСОБА_1 направлено відповідь на запит про отримання публічної інформації від 06 квітня 2020 року, що підтверджується також квитанцією АТ «Укрпошта» (а.с.51-52).

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 1 ст.1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Положеннями ч.1 ст.1173 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше 5 робочих днів з дня отримання запиту.

Пленум Верховного Суду України у п. 9 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснив, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходи із засад розумності, виваженості та справедливості.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України); приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (п. 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України).

З аналізу наведеного слід дійти висновку, що моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання.

Виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади та органами місцевого самоврядування, позивач повинен довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір.

Як зазначає Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №464/3789/17, судам слід враховувати, що порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

З викладеного випливає, що сам факт визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень не є безумовною і достатньою підставою для стягнення з нього моральної шкоди. У кожному випадку позивач повинен обґрунтувати заподіяння йому такої шкоди, зокрема пояснити в чому конкретно проявилося порушення його нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, що саме спричинило йому моральні страждання і в чому проявляється їхній взаємозв`язок з протиправними діями відповідача.

Враховуючи, що права ОСОБА_1 на отримання публічної інформації поновлені рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року, яке ще до набуття ним чинності виконано Виконавчим комітетом Новокаховської міської ради, зважаючи на незначний проміжок часу, який потрібен був для відновлення прав позивачки, а також те, що відшкодування моральної шкоди не повинно приводити до безпідставного збагачення заявника, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди у грошовому вигляді.

Посилання скаржниці на неврахування судом факту, що вона є інвалідом ІІ групи за рівнем обмеження життєдіяльності, а також неврахування положень Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні", Конвенції про права осіб з інвалідністю колегія суддів відхиляє, оскільки судом не встановлено, що бездіяльність відповідача була пов`язана з віднесенням ОСОБА_1 до осіб з інвалідністю.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись ст.ст. 367,374, 375,381-384 ЦПК України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 26 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови лише у випадках, встановлених п.2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

Н.В. Орловська