Ухвала

21 квітня 2021 року

місто Київ

справа № 199/1136/20

провадження № 61-5125ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Усика Г. І., Яремка В. В., дослідив касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 березня 2021 року у цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про витребування майна, скасування записів про державну реєстрацію,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

Дніпровська міська рада у лютому 2020 року звернулася до суду з позовом про:

- витребування від ОСОБА_1 на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради нерухомого майна, нежитлового приміщення № 1, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 373, 8 кв. м, у житловому будинку літ. А-10, на першому поверсі;

- скасування запису про державну реєстрацію права власності у Державному реєстрі речових прав на зазначене нежитлове приміщення за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 ;

- закриття розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна - 01, а саме: нежитлового приміщення № 1, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 375, 6 кв. м, в житловому будинку літ. А-10 на першому поверсі.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2020 року позов задоволено.

Витребувано від ОСОБА_1 на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради нерухоме майно, нежитлове приміщення № 1, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 373, 8 кв. м, у житловому будинку літ. А-10, на першому поверсі.

Скасовано запис про державну реєстрацію права власності у Державному реєстрі речових прав на зазначене нежитлове приміщення за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 .

Закрито розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна - 01, а саме: нежитлового приміщення № 1, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 375, 6 кв. м, в житловому будинку літ. А-10 на першому поверсі.

Здійснено розподіл судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволені позову відмовлено.

Додатковою постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 березня 2021 року заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат задоволено частково.

Стягнуто з Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 30 681, 72 грн за подання апеляційної скарги. У задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 143 024, 07 грн відмовлено.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 16 квітня 2021 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 березня 2021 року в частині відмови у стягненні судового збору щодо вирішення клопотання про зустрічне забезпечення; витрат, пов`язаних із вчиненням процесуальних дій, зокрема сплати послуг поштового зв`язку; витрат на професійну правничу допомогу. Справу в частині щодо розподілу судових витрат направити до суду апеляційної інстанції.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявником як підстави касаційного оскарження наведеного судового рішення визначено, що:

- оскаржуване судове рішення ухвалено з частково неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права;

- судом апеляційної інстанції ухвалено рішення без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15 (провадження № 14-382цс19), відповідно до зазначеного висновку зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування за рахунок іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони; у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), відповідно до зазначеного висновку при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін;

- суд апеляційної інстанції не дослідив докази на підтвердження понесення заявником витрат щодо сплати судового збору про розгляд клопотання щодо зустрічного забезпечення та витрат, пов`язаних із розглядом справи;

- суд апеляційної інстанції всупереч Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод неправосудно відмовив у покладенні на позивача, якому відмовлено у позові, підтверджених фактично та неминучих судових витрат відповідача.

Таким чином, серед підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявником зазначена та підстава, яка згадана у пункті 1 частини другої статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання нею вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

IІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу № 199/1136/20 за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про витребування майна, скасування записів про державну реєстрацію.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

Г. І. Усик

В. В. Яремко