Справа № 699/620/20
Номер провадження № 2/699/118/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2021 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Літвінової Г.М., за участю секретаря судового засідання Сміян А.В., позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позивач мотивує позов тим, що раніше він був зареєстрованим і проживав в будинку своєї матері ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . В цьому ж будинку зареєстрований та проживає рідний брат позивача ОСОБА_2 . ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час спільного проживання позивач був приватним підприємцем, займався перевезеннями вантажів і отримував від цього прибуток. Перевезення здійснював вантажними автомобілями, а тому у зазначений період скуповував вживані вантажні автомобілі різних марок, ремонтував їх та використовував для перевезень, розкомплектовував і залишав на зберіганні на подвір`ї своєї матері ОСОБА_3 . Спадкоємцем всього майна матері відповідно до заповіту є брат позивача - відповідач у справі. Фактично майно позивача залишилось на території домоволодіння його матері, яке тепер належить відповідачу у справі.

Позивач просив відповідача повернути його майно, проте останній добровільно повертати майно відмовився та не допустив позивача на подвір`я.

Позивач неодноразово звертався до Корсунь-Шевченківського відділення поліції та до Набутівської сільської ради щодо сприяння у повернення його майна, однак отримував відповіді, що дані органи не можуть здійснювати огляд господарства ОСОБА_4 без відповідного рішення суду.

З огляду на викладене, позивач звернувся до суду та просив зобов`язати відповідача ОСОБА_2 передати належне ОСОБА_1 майно, а саме:

- кузов від автомобіля моделі МАЗ самоскид;

- кузов від автомобіля ГАЗ-53 самоскид;

- кузов від автомобіля моделі «Урал» бортовий металевий;

- раму від автомобіля МАЗ-500 бортовий;

- кабіну від автомобіля моделі МАЗ-500;

- кабіну до автомобіля ГАЗ-53;

- раму до автомобіля ГАЗ-53 з двома мостами (переднім і заднім), ресорами передніми і задніми;

- обшивку передню з крилами та капотом до автомобіля моделі ГАЗ-52 - ГАЗ-53;

- блок від автомобіля МАЗ - 500;

- 3 коробки передачі до автомобіля моделі «Іфа»;

- передній і задній мости до автомобіля марки «Іфа»;

- автомобіль моделі МАЗ - 500 самоскид д.н.з. НОМЕР_1 в розібраному стані з рамою, кузовом і двома мостами;

- 2 металеві чани для перевезення води;

- бетонозмішувач;

- 3000 шт. цегли будівельної;

- катер з двигуном, який перебував у неробочому стані.

Справа призначена до розгляду у порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого провадження.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Літвіновій Г.М. Попереднім складом суду ухвалою від 29.12.2020 було закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті. З огляду на це після повторного розподілу справа призначена до розгляду по суті.

Учасники справи належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

У судовому засіданні позивач наполягав на розгляді справи у відсутність відповідача, оскільки справа перебуває на розгляді з серпня 2020 року, судові засідання відкладалися неодноразово через неявку відповідача. Сам позивач є особою з інвалідністю І групи, потребує постійної сторонньої допомоги, йому фізично важко приїжджати до суду та брати участь у засіданнях, які відкладаються через неявку відповідача. Просив захистити його права та розглянути справу по суті.

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи у відсутність відповідача суд виходить з наступного.

Позовна заява надійшла до суду 18.08.2020. Ухвалою судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 07.09.2020 відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 06.10.2020. Належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з`явився, через що підготовче засідання було відкладено на 03.11.2020. Відповідачу у встановленому порядку направили судову повістку, а також додатково на офіційному сайті суду розмістили оголошення про виклик відповідача для участі у справі. У судове засідання відповідач не з`явився, проте 10.11.2020 він з`явився до суду та подав заяву про направлення йому судових повісток та повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлень (а.с. 43).

У судове засідання 29.12.2020 належним чином повідомлений відповідач знову не з`явився. Судом проведено підготовче судове засідання у його відсутність та постановлена ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду на 08.02.2020. Відповідачу було направлено судову повістку в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення, а також додатково на офіційному сайті суду було розміщено оголошення про виклик відповідача для участі у справі. Відповідач у судове засідання не з`явився.

Справу призначено до судового розгляду на 22.03.2021. Відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте знову у судове засідання не з`явився.

Отже, відповідач, будучи обізнаним з інформацією щодо перебування на розгляді суду цивільної справи, у який він є відповідачем, у судове засідання неодноразово не з`являвся.

Таким чином, ужиті заходи попри їх об`ємність не сприяли досягненню мети забезпечення участі відповідача у судовому засіданні.

Оскільки сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність відповідача ОСОБА_2 (див. у т.ч. п. 38 постанови ВС від 15.05.2019 у справі № 0870/8014/12).

Вказане узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини від 14.10.2003 у справі «Трух проти України», від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», від 26.04.2007 у справі «Шевченко проти України», відповідно до яких в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

За таких обставин суд постановив здійснювати розгляд справи у відсутність відповідача.

У судовому засіданні позивач надав пояснення, які збігаються з викладеними у позовній заяві. Свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Викликаний у судове засідання свідок ОСОБА_5 повідомив, що позивача та відповідача знає з дитинства. Підтвердив, що позивач займався раніше вантажними перевезеннями, був зареєстрований підприємцем. Часто купував вживані автомобілі та запчастини для них. Свідок неодноразово допомагав позивачу розвантажувати придбані автомобілі та їх складові на території домоволодіння матері позивача та відповідача у с. Набутів. Вказав, що позивач збирався будувати там гараж та далі займатися вантажними перевезеннями. Проте потім позивач переїхав до м. Корсунь-Шевченківський, захворів та припинив свою діяльність. Свідок вказав, що йому відомо про конфлікт між братами (сторонами у справі) щодо майна. Свідку відомо, що придбане позивачем майно зберігається за місцем проживання відповідача. Свідок зазначив, що майно перебуває на подвір`ї в чагарниках, його видно з дороги через забор. ОСОБА_5 вказав, що відповідач ніколи автомобілі не купував, у його власності автомобілі не перебували.

У судове засідання не з`явилися свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Позивач просив здійснювати розгляд справи без допиту вказаних свідків.

Дослідивши матеріали справа, заслухавши пояснення позивача та показання свідка, судом установлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 з 27.08.1990 до 08.12.2006 був зареєстрований у будинку своїй матері по АДРЕСА_1 (а.с. 9, 14). Разом з ним у цьому будинку проживав його брат - ОСОБА_2 (відповідач) та власниця будинку (мати позивача) ОСОБА_4 .

У цей період часу позивач займався підприємницькою діяльністю, пов`язаною з вантажними перевезеннями. Мав фінансову можливість та виробничу необхідність купувати вживані автомобілі, запчастини до них та інше необхідне йому майно. Придбані автомобілі, запчастини та інше майно зберігав за місцем свого проживання, тобто за вищевказаною адресою будинку своєї матері.

Відповідно до листа Територіального сервісного центру № 7144 регіонального сервісного центру в Черкаській області МВС України від 18.04.2018 № 31/23/44-250 у базі даних ДАІ 2000 та НАІС на імя позивача зареєстровано:

-29.08.2007 автомобіль ГАЗ 53, днз НОМЕР_2 ;

-15.09.1998 автомобіль МАЗ 504 В, днз НОМЕР_3 ;

-28.05.1991 автомобіль ИФА-50Л, днз НОМЕР_4 (а.с.11).

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру Фірми «Крон-Інвест» серії 01 АЦ № 971503 (а.с. 12) позивач 17.03.1998 купив МАЗ-500 бортовий, бочку-чан 2,5 куб (будівельну), чан 300 л. (будівельний).

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру Фірми «Крон-Інвест» серії 01 АЦ № 971504 (а.с. 13) позивач 18.10.1998 купив кузов МАЗ самоскид, кузов ГАЗ 53 самоскид, кузов Урал бортовий (брухт).

У 2006 році позивач переїхав до м. Корсунь-Шевченківський, проте належні йому автомобілі, запчастини до них та інше майно з дозволу своєї матері продовжував зберігати на території належного їй домоволодіння, оскільки за новим місцем проживання не мав місця для зберігання належного йому майна.

Приблизно з 2015 року стосунки між позивачем, його матірю та братом погіршились.Мати померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 25), після чого спадкоємцем домоволодіння, на подвірї якого зберігається майно позивача, став відповідач у справі.

Відповідно до акту огляду подвіря по АДРЕСА_1 від 20.12.2019 комісією у складі сільського голови ОСОБА_8 , провідного спеціаліста-юриста виконавчого комітету Набутівської сільської ради Пухи І.І., громадян ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_9 було встановлено, що на території домоволодіння знаходиться рухоме майно, а саме автомобіль Іфа бортовий розкомплектований, автомобіль МАЗ 504В розкомплектований, автомобіль ГАЗ 52-53 розкомплектований, бочка-чан об`ємом 2,5 куби, чан малий на 300 л., кузов МАЗ 504 самоскид, кузов бортовий від Урал, кузов ГАЗ 53 самоскид. У акті зазначено, що вищевказане майно перебуває на подвір`ї серед чагарників. Під час проведення огляду комісія на подвір`я не заходила, вказане майно добре видно з проїжджої частини.

Позивач намагався забрати належне йому майно, проте відповідач на це не дав згоди та не допустив позивача на подвір`я.

Позивач звертався до Корсунь-Шевченківського відділення поліції та до Набутівської сільської ради щодо сприяння у повернення майна, однак отримував відповіді, що дані органи не можуть здійснювати огляд господарства ОСОБА_4 без відповідного рішення суду (а.с. 15-19, 26).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Зі змісту ст. 319 ЦК України вбачається, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном.

Підстави витребування майна із чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) врегульовано положеннями статей 387- 390 ЦК України.

Так, за правилами ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Аналізуючи положення ст. 387 ЦК України суд доходить висновку, що зазначений засіб захисту права власності застосовується в тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти (право власності) й користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває з його володіння.

Цей спосіб захисту полягає у відновленні становища, що існувало до порушення права власності, шляхом повернення майна у володіння власника (титульного володільця) із метою відновлення у власника усього комплексу його правомочностей. Витребування майна шляхом віндикації застосовується якщо між власником і володільцем майна немає зобов`язальних (договірних) відносин і таке майно перебуває у володільця не на підставі укладеного із власником договору.

При цьому у правовій конструкції витребування майна шляхом віндикації позивач повинен довести наявність таких обов`язкових елементів даного способу захисту права власності:- позивач є безсумнівним власником майна, що витребовується; - майно, що є предметом віндикації вибуло з володіння позивача поза його волею; - відсутні правові підстави для вибуття спірного майна з володіння позивача. Обов`язок доводити наявність усіх елементів такої правової конструкції покладається саме на позивача.

Отже, звертаючись з віндикаційним позовом до суду, позивач насамперед має підтвердити своє право власності на витребувану річ або інше титульне право на річ, посилаючись на ті чи інші докази.

Суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено його право власності на автомобіль ГАЗ 53, днз НОМЕР_2 ; автомобіль МАЗ 504 В, днз НОМЕР_3 ; автомобіль ІФА-50Л, днз НОМЕР_4 ; кузов від автомобіля моделі МАЗ самоскид; кузов від автомобіля ГАЗ-53 самоскид; кузов від автомобіля моделі «Урал» бортовий; раму від автомобіля МАЗ-500 бортовий; чан металевий будівельний ємністю 2,5 м.куб.; чан металевий будівельний ємністю 300 л. Крім того, судом встановлено, що вказане майно без належних правових підстав перебуває у фактичному володінні відповідача на території належного йому домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Відтак позовні вимоги у частині витребування з відповідача вказаного майна підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено право власності на 3 коробки передач до автомобіля моделі «Іфа»; передній і задній мости до автомобіля марки «Іфа»; бетонозмішувач; 3000 шт. цегли будівельної; катер з двигуном, який перебував у неробочому стані. У частині витребування цього майна позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем визначено ціну позову у 46150,00 грн. Оскільки позивач є особою з інвалідністю 1 групи, судовий збір ним сплачено не було. Визначена позивачем вартість майна, яке витребувано з відповідача, складає у відсотковому розмірі 67,28 % від ціни позову. Позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки є особою з інвалідністю 1 групи. Зважаючи на викладене, з відповідача в дохід державного бюджету підлягає стягненню судовий збір у сумі 610,90 грн. Судовий збір у розмірі 297,10 грн. має бути віднесений на рахунок державного бюджету.

Керуючись статтями 15, 16, 317, 321, 328, 387 ЦК України, статтями 12, 13, 81, 89, 141, 263, 264, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння - задовольнити частково.

Витребувати та вилучити у ОСОБА_2 :

-автомобіль ГАЗ 53, державний номерний знак НОМЕР_2 або складові цього автомобіля у розібраному стані;

-автомобіль МАЗ 504 В, державний номерний знак НОМЕР_5 складові цього автомобіля у розібраному стані;

-автомобіль ІФА-50Л, державний номерний знак НОМЕР_4 , або складові цього автомобіля у розібраному стані;

-кузов від автомобіля моделі МАЗ самоскид;

-кузов від автомобіля ГАЗ-53 самоскид;

-кузов від автомобіля моделі «Урал» бортовий;

-раму від автомобіля МАЗ-500 бортовий;

-чан металевий будівельний ємністю 2,5 м.куб.;

-чан металевий будівельний ємністю 300 л.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збіру розмірі 610,90 (шістсот десять грн. 90 коп.) грн.

Віднести на рахунок державного бюджету судовий збір у розмірі 297,10 (двісті дев`яносто сім грн. 10 коп.) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 29.03.2021.

СуддяЛітвінова Г.М.