Справа № 147/1007/20
Провадження № 2/147/88/21
УХВАЛА

29 квітня 2021 року смт. Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Натальчук О.А.,

із секретарем Свистун А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агропромислова фірма «Іззія» про розірвання договору оренди земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року представник позивача, адвокат Купрій О.М., звернувся в суд з позовом до ПП АФ «Іззія» про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 23.09.2020р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

27.10.2020 р. закрито підготовче провадження у справі, а справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явилася. Від представника позивача, адвоката Купрія О.М., 12.04.2021 р. надійшла заява про відмову від позову, оскільки договір оренди землі, що є предметом цієї справи, був розірваний на підставі рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 29.08.2012 р. у справі №225/1273/12, яке набрало законної сили 24.01.2013 р. У зв`язку з чим відсутній предмет спору. Зазначив, що наслідки відмови від позову, передбачені ч.2 ст.256 ЦПК України, роз`яснені. Просив прийняти відмову позивача від позову та закрити провадження у справі. Також просив вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету судового збору, відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України. Заяву про відмову від позову просив розглянути без участі позивача та його представника.

14.04.2021 р. від директора ПП "Агропромислова фірма "Іззія" Борісової Ю.Г. надійшло клопотання, в якому просила визнати явку в судове засідання позивача ОСОБА_1 , обов`язковою для дачі особистих пояснень. Клопотання обґрунтовує тим, що частина позивачів в аналогічних справах відмовились від позовів та виникає ряд запитань, які представник відповідача має особисто до позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Також просив розглянути клопотання про визнання явки позивача обов`язковою.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового розгляду за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача, адвокат Купрій О.М., подав до суду письмову заяву про відмову від позову, просив закрити провадження у справі, оскільки на даний час відсутній предмет спору у даній справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

З наслідками закриття провадження у справі, передбаченими ст. 256 ЦПК України, представник позивача ознайомлений, про що вказав у заяві від 12.04.2021 р.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає можливим прийняти відмову від позову, так як це не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси та закрити провадження у справі.

Підстави для розгляду клопотання директора ПП "Агропромислова фірма "Іззія" Борісової Ю.Г. про визнання обов`язкової явки позивача - відсутні, оскільки суд закриває провадження у справі, у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як встановлено судом, позивачем було сплачено 840,80 грн судового збору за подання до суду позовної заяви, що підтверджується квитанцією №36 від 10.09.2020 р. (а.с.1).

За наведених обставин, з урахуванням відмови позивача від позову, суд вважає за можливе повернути ОСОБА_1 50 відсотків сплаченого ним судового збору, що становить 420,40 грн.

Керуючись ст. ст. 255, 256 ЦПК України , суд

п о с т а н о в и в:

Заяву адвоката Купрія Олександра Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , про відмову від позову - задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову та закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агропромислова фірма «Іззія» про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Тростянецькому районі Вінницької області повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 50 відсотків судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп., який сплачений на р/р UA0002549, МФО 899998, код отримувача 38051690, на підставі квитанції №36 від 10.09.2020 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до або через відповідні суди, протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. У разі якщо ухвалу не було вручено у день її складання, учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Суддя О.А. Натальчук