У Х В А Л А

Справа № 183/2482/21

№ 2-з/183/143/21

02 вересня 2021 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Оладенко О.С.

за участю секретаря судового засідання Гончарової С.Є.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву фермерського господарства «Самара» про забезпечення позову Фермерського господарства «Самара» до Губиниської селищної ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Новомосковська районна державна адміністрація, Фермерське господарство Вільне Агро, Фермерське господарство Фірма Агромир, селянське фермерське господарство «Сантос» про скасування рішення та визнання права постійного користування землею,

В С Т А Н О В И В:

15 квітня 2021 року Фермерське господарство «Самара» звернулося до суду з вищезазначеним позовом до Губиниської селищної ради (надалі за текстом відповідач 1), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (надалі за текстом відповідачі 2-10) про скасування рішення та визнання права постійного користування землею.

31 серпня 2021 року через канцелярію суду представник позивача подав заяву про забезпечення позову, яку передано судді 01 вересня 2021 року.

У заяві про забезпечення позову позивач просить накласти арешт на земельну ділянку площею 34,3 га кадастровий номер :01:009:0001, власниками якої є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; накласти арешт на земельну ділянку площею 18,69 га кадастровий номер :01:009:0002., власниками якої є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову посилався на те, що предметом позову є визнання за позивачем права на постійне користування земельною ділянкою та визнання недійсним рішення відповідача 1 про передачу відповідачам 2-10 у власність спірних земельних ділянок. Позивач зазначає, що ухвалою суду від 16 квітня 2021 року йому було відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову через недоведеність намірів відповідачів вчинити дії, які можуть утруднити виконання рішення у справі. Побоювання позивача справдилися, станом на 30 серпня 2021 року позивачу відомо, що відповідачі 2-10, передали землю в оренду селянському (фермерському) господарству «Сантос». Своєчасне невжиття заходів забезпечення позову, вже призвело до порушення прав позивача, ускладнює йому можливість розпорядження спірним майном, в разі задоволення позову через необхідність в подальшому визнати договори оренди недійсними та витребовувати майно у орендаря.

Заява розглядається без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Враховуючи, що розгляд заяви про забезпечення позову відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи, встановив наступне.

15 квітня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом у якому просив:

- визнати недійсним та скасувати рішення Вільненської сільської ради № 9-39/VІІ від 01.12.2020 року «Про передачу у спільну сумісну власність земельної ділянки» кадастровий номер :01:009:0002, площею 18,69 га громадянам: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 членам ФГ «Вільне Агро»;

- визнати недійсним та скасувати рішення Вільненської сільської ради № 10-39Л/1І від 01.12.2020 року «Про передачу у спільну сумісну власність земельної ділянки» кадастровий номер :01:009:0001, площею 34,3 га громадянам: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 членам ФГ «Фірма Агромир»;

- визнати за фермерським господарством «Самара» право постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер: :01:009:0001, площею 34,3 га та кадастровий номер: :01:009:0002, площею 18,69 га, що розташовані на землях Вільненської сільської ради (правонаступник Губиниська селищна рада) Новомосковського району Дніпропетровської області.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2021 року, яка залишена без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 липня 2021 року відмовлено у забезпеченні позову у вигляді арешту спірних земельних ділянок.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2021 року провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у порядку загального провадження, призначено підготовче засідання.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30 серпня 2021 року, на спірні земельні ділянки кадастровий номер: :01:009:0001, площею 34,3 га та кадастровий номер: :01:009:0002, площею 18,69 га, зареєстровано право оренди за селянським (фермерським) господарством «Сантос» на підставі договору оренди, укладеного 11 травня 2021 року.

Відповідно до ч. 1ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має право звернутися до суду.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що передача відповідачами 2-10 спірних земельних ділянок в оренду може утруднити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

У відповідності до ч.3 ст.153 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов може бути забезпечено: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

При цьому, процесуальний порядок арешту майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмеженні права користування майном або його вилученні у власника.

Заявник зазначив, з посиланням на відповідні докази, підстави для вжиття заходів забезпечення позову. Проте, вимоги в частині обрання саме арешту, як виду забезпечення позову не обґрунтував. Тобто застосування заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельні ділянки може призвести до негативних незворотніх наслідків для власників та користувачів цього майна.

Як встановлено у ч. 6 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суду надано право забезпечити позов повністю або частково, проте в силу принципу диспозитивності у суду відсутнє право самостійно обрати інший, менш обтяжливий вид заходу забезпечення позову, про який не зазначено заявником.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності накладення арешту; з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника про забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вказаної заяви.

Керуючись ст.ст. 149-151, 247 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви фермерського господарства «Самара» про забезпечення позову Фермерського господарства «Самара» до Губиниської селищної ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Новомосковська районна державна адміністрація, Фермерське господарство Вільне Агро, Фермерське господарство Фірма Агромир, селянське фермерське господарство «Сантос», про скасування рішення та визнання права постійного користування землею - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Ухвала суду складена і підписана 02 вересня 2021 року .

Суддя Оладенко О.С.