Єдиний унікальний номер 229/7319/19
Номер провадження 2/229/164/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2021 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Гонтар А.Л.,

при секретарі судового засідання: Білик О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Краматорський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини,

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 27 листопада 2019 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на ті обставини, що

3 0 січня 2010 року він уклав шлюб зі ОСОБА_2 .

У шлюбі народився ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У документах про народження відповідно зазначено, що він є батьком обох дітей.

17 липня 2019 року він звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 .

8 жовтня 2019 року судом було прийнято рішення, відповідно до якого шлюб між ним та Відповідачкою було розірвано. Рішення суду про розірвання шлюбу набуло законної сили 9 листопада 2019 року.

Основною причиною для звернення до суду з позовом про розлучення було те, що він дізнався про факт того, що його дружина впродовж всього часу шлюбних відносин, перебувала у інтимних стосунках зі своїм сусідом, ОСОБА_5 .

Тобто, ОСОБА_2 проживала з позивачем однією сім`єю, вела з ним спільне господарство, виховувала спільних дітей, але упродовж всіх 9-ти років, протягом яких тривав шлюб, мала інтимний зв`язок з іншим чоловіком.

Це породжує його сумніви щодо кровного споріднення між ним та дітьми, народженими у період шлюбу з Відповідачкою, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - та Відповідачкою.

Просить виключити відомості про його батьківство з актового запису № 1506 від «21» вересня 2016 року про народження ОСОБА_4 , актового запису № 8 від «10» серпня 2016 року про народження ОСОБА_3 , зроблених Краматорським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції у Донецькій області.

Зобов`язати Краматорський міський відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції у Донецькій області внести зміни в актовий запис у книзі записів актів громадянського стану про народження та видати нове свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_4 та на ім`я ОСОБА_3 .

Судові витрати покласти на Відповідачку.

03 грудня 2019 року провадження по справі було відкрито та справу призначено у підготовче судове засідання на 20 грудня 2019 року (а.с.16-17).

19 грудня 2019 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про залучення до участі у справі його представника ОСОБА_6 та додані додаткові письмові пояснення до позовної заяви (а.с.21-22,24-26).

Ухвалою Дружківського міського суду від 20 грудня 2019 року підготовче засідання було закрито та справу призначено до судового розгляду на 14 люте 2020 року (а.с.30-31).

12 лютого 2020 року до суду надійшла заява від ОСОБА_2 , про відкладення розгляду справи (а.с.39).

17 березня, 28 квітня, 09 червня, 09 липня 2020 року до суду надійшла заява від ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи у зв`язку із введенням карантину (а.с.42,5,60,62).

23 липня 2020 року до Дружківського міського суду надійшов відзив на позовну заяву від ОСОБА_2 , відповідно до якої вона заперечувала проти того, що ОСОБА_1 не є батьком їх спільних дітей, а також клопотання про витребування доказів (а.с.69-77).

15 вересня 2020 року до суду вкотре надійшла заява від ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи у зв`язку із введенням карантину (а.с100).

07 жовтня 2020 року відповідач надав до суду відповідь на відзив (а.с.105-108).

19 жовтня, 10 листопада 2020 року до суду вкотре надійшла заява від ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи у зв`язку із введенням карантину (а.с. 115,122-123).

30 листопада 2020 року провадження по справі було зупинено та по справі призначено судово молекулярно-генетичну експертизу за клопотанням позивача (а.с.128-131).

16 березня 2021 року до Дружківського міського суду надійшов висновок експертизі (а.с.144-149).

17 березня 2021 року ухвалою Дружківського міського суду провадження по справі поновлено та справу призначено до судового розгляду на 16 квітня 2021 року (а.с.151-152).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи, повідомлявся належним чином, про що в справі є розписки та оголошення, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог (а.с.28,34,45,50,59,66,134,143,153).

Представник позивача ОСОБА_1 не з`явилась, у судове засідання, про час та місце розгляду справи була повідомлена.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, надала клопотання про розгляд справи без її участі, заперечує щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Третя особа Краматорський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з`явилася, представник відділу надав клопотання про розгляд справи без їх участі, проти заяви не заперечують (а.с.43,51, 55).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Відповідно до ч.2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого повторно 30 березня 2019 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 30 січня 2010 року зареєстровано шлюб, про що 30 січня 2010 року Ясинуватським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області зроблено відповідний актовий запис № 15. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 отримала прізвище « ОСОБА_2 » (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого повторно 30 березня 2019 року, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 10 серпня 2010 року виконавчим комітетом Осиківської сільської ради Старобешівського району донецької області складено відповідний актовий запис № 8. Батьками особи зазначено: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_2 (а.с.7) .

Згідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого повторно 30 березня 2019 року , ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 21 вересня 2016 року Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області складено відповідний актовий запис № 1506. Батьками особи зазначено: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_2 (а.с.8) .

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 08 жовтня 2019 року ЄУН 369/5888/19 зареєстрований 30 січня 2010 року шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишено прізвище « ОСОБА_2 » (а.с.9).

Відповідно до судового наказу 2-н/229/1063/2019 від 18 жовтня 2019 року виданого Дружківським міським судом Донецької області вирішено стягувати щомісячно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Кленівка, Амвросіївського району, Донецької області, РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с.Побєди,Амвросіївського району, Донецької області, РНОКПП НОМЕР_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 24 вересня 2019 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.10).

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Тлумачення статті 136 СК України свідчить, що підставою для оспорювання презумпції батьківства є невідповідність встановленого батьківства факту біологічного походження. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей з актового запису про народження дитини. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можливо будь-якими допустимими доказами, у тому числі висновками судово-медичної, біологічної чи генетичної експертиз.

Пунктами 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК ), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК). Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в книзі реєстрації народжень шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Підпунктом 2.13.1 пункту 2.13 "Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання", затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року N 96/5", встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Оспорити батьківство має право зокрема особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка, як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду в справі № 565/657/16-ц від 05.09.2018р., ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства, про що також зазначив Європейський суд з прав людини в справі № 3451/05 "Калачова проти Російської Федерації", § 34, від 7 травня 2009 року).

Вказані обставини, щодо цінності як доказу у справах про оспорювання батьківства висновку судово-генетичної експертизи, є загально відомим та очевидно були зрозумілі відповідачу, яка є повнолітньою дієздатною особою із достатнім життєвим досвідом.

Відповідно до висновку експерта № 179 молекулярно-генетичної експертизи від 03 березня 2021 року по встановленню батьківства громадянина ОСОБА_1 по відношенню до дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , встановлено що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , може бути біологічним батьком дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народжених ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Така вірогідність, і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зав`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,999999 % відносно кожної дитини (а.с.145-149).

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачами батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Отже, саме в інтересах дитини знати свого батька, а також отримувати від нього піклування та мати можливість на спілкування з ним.

Європейський суд з прав людини у справі "Савіни проти України" (заява № 39948/06) від 18.12.2008 року вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції (рішення у справі "МакМайкл проти Сполученого Королівства" від 24.02.1995 року).

З урахуванням викладених обставин, приймаючи до уваги висновок експерта, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог позивача.

У відповідності з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись керуючись ст. ст. 126, 134, 136 СК України, ст.ст. 59, 63 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 10, 12, 13, 27, 81, 82, 89, 258-259, 263, 265, 268, 273, 353-354 ЦПК України,

в и р і ш и в :

в задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Краматорський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини, -відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення було виготовлено 26 квітня 2021 року.

Суддя: А. Л. Гонтар