УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2021 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Ганжа Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року по цивільній справі № 755/20853/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,-

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 особі представника ОСОБА_3 15.03.2021 року звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22.02.2016 по цивільній справі № 755/20853/15-ц.

Заява обґрунтована тим, що 22 лютого 2016 заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики. Про існування рішення відповідач випадково довідався 09.03.2021 під час спроби вчинення нотаріальної дії та рішення суду було отримане 12.03.2021 при ознайомленні з матеріалами справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, оскільки не знав про існування судового процесу. Суд, в порушення вимог ч. 1 ст. 109 ЦПК України, не повідомляв відповідача про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . Інформація про цю адресу була отримана на запит суду 20.11.2015 з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві. В матеріалах справи відсутні будь які зворотні повідомлення про те, що відповідач був належним чином сповіщений про призначені судові засідання, чим порушене право відповідача на участь в судовому розгляді. Позивач не подав до суду документів, що підтверджували б те, що між сторонами було укладеного договір позики і відповідач отримав від позивача грошові кошти в сумі 25 000 дол. США. За змістом розписки не визначено терміну повернення грошових коштів за такою розпискою. Дійсно 22.05.2015 відповідачем було написано розписку проте реальних коштів від позивача він не отримував. Натомість, розписка була надана позивачеві, як гарантія того, що відповідач буде вчиняти певні дії задля працевлаштування позивача та письмового фіксування тієї суми яку той буде винен відповідачу за проведену ним роботу в інтересах позивача (порука) за договором позики. З розписки не вбачається про надання відповідачеві грошових коштів під час написання розписки та не було надано жодних доказів про реальність договору позики укладеного між сторонами.

В заяві відповідач також просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 просив задовольнити вимоги заяви, скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

13.04.2021 до суду надійшли заперечення подані представником позивача ОСОБА_4 з проханням залишити без задоволення заяву про перегляд заочного рішення з посиланням на безпідставність вимог. Зазначено, що відповідачу на час постановлення рішення направлялись судові повістки за адресою проживання особисто вказаною ОСОБА_1 у розписці, написання якої ним не спростовується. Про отримання відповідачем коштів за договором позики вказано у самій розписці.

Відповідно положень ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З урахуванням викладеного суд вважає за можливе розглянути заяву без участі позивача за наявних у справі доказів та заяв з процесуальних питань.

Вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши наведені відповідачем підстави для скасування заочного рішення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Як убачається з матеріалів цивільної справи № 755/20853/15-ц, ОСОБА_1 фактично не отримував копії рішення суду від 22.02.2016 року. З матеріалами справи представник відповідача ОСОБА_3 ознайомився 12.03.2021 р., що підтверджується відповідною заявою наявною у матеріалах справи (а.с. 44). Заява про перегляд заочного рішення подана до суду 15.03.2021 року (а.с. 57).

За таких обставин відповідачу ОСОБА_1 слід поновити строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 22.02.2016 року.

22 лютого 2016 року Дніпровським районним судом м. Києва у цивільній справі № 755/20853/15-ц ухвалене рішення про задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 617 390,00 суми боргу, судовий збір у розмірі 6 090,00 грн., а всього суму 623 480 грн.

Рішення від 22.02.2016 року у вищевказаній справі ухвалене заочне з тих підстав, що відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу, вказану в позовній заяві, причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надсилав.

Згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України (у редакції закону № 1618-ІV на час ухвалення рішення), у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне

рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з неявками в судові засідання відповідача, неотриманням ним процесуальних документів та з урахуванням заяви позивача, який не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення, суд провів заочний розгляд справи та ухвалив заочне рішення у справі 22.02.2016 року про стягнення боргу за договором позики.

З матеріалів справи убачається, що відповідач ОСОБА_1 викликався в судові засідання за вказаною у позовній заяві адресою проживання: АДРЕСА_1 , яка також зазначена у розписці ОСОБА_1 від 22.05.2013 року (а.с. 2, 6). Процесуальні документи які надсилались за вказаною адресою були повернуті без вручення відповідачу.

За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в м. Києві від 20.11.2015, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Отже, на час розгляду справи відповідач ОСОБА_1 не проживав за зазначеною у позові адресою.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Враховуючи викладене, про розгляд справи відповідач ОСОБА_1 повідомлений не був.

За вимогами ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, лише сукупність зазначених обставин є підставою для скасування заочного рішення в порядку ст. 288 ЦПК України.

В даному випадку, окрім того, що суд дійшов висновку про неналежне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, у заяві відповідача ОСОБА_1 не наведено жодних посилань на конкретні докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, надані стороною позивача докази в процесі вирішення справи були оцінені судом і на підставі цієї оцінки та встановлених обставин прийняте рішення про задоволення позову.

Фактично у своїй заяві відповідач посилається на незаконність рішення, не з`ясування судом обставин видачі розписки та отримання за нею грошових коштів, тобто заявник фактично не погоджується з прийнятим рішенням і здійсненою судом оцінкою доказів та обставин справи.

Однак, такі посилання відповідача не є доказами, що мають істотне значення для правильного вирішення справи в розумінні положень ч. 1 ст. 288 ЦПК України.

Крім того, приймаючи рішення за заявою відповідача про перегляд заочного рішення, суд звертає увагу, що згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, відповідачем ОСОБА_1 до заяви не надано жодних доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи і які не були враховані судом під час ухвалення рішення, а тому у суду відсутні підстави визначені у ст. 288 ЦПК України для скасування заочного рішення, у зв`язку з чим заява задоволенню не підлягає.

Також суд роз`яснює, що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Керуючись ст. ст. 13, 76, 95, 260, 287, 288, 353, 354 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк для подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року по цивільній справі № 755/20853/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Роз`яснити заявнику, що заочне рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 28.04.2021 року.

Суддя