Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2-к/733/1/21
Єдиний унікальний №733/985/21
У Х В А Л А

Іменем України

02 вересня 2021 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого судді- Вовченка А.В.,

за участю секретаря судових засідань Мошенець Л.М.,

розглянувши клопотання Державної установи Управління Пенсійного фонду РФ в м.Узлова Тульської області (міжрайонне) про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду,-

В С Т А Н О В И В :

02.09.2021 до Ічнянського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання Державної установи Управління Пенсійного фонду РФ в м.Узлова Тульської області (міжрайонне) про примусове виконання рішення іноземного суду на території України - рішення мирового судді судової дільниці №13 Донського судового району Тульської області № 2-74 від 30 січня 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по переплаті щомісячної грошової виплати в розмірі 25253 (двадцять пять тисяч двісті пятдесят три ) рублі 41 коп.

Вирішуючи питання щодо прийняття до розгляду даного клопотання, суд зважує на наступні норми права.

Відповідно до статті 81 Закону України Про міжнародне приватне право в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Згідно ст. 6, 52, 53, 54 ч. 1 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах ратифікованої із застереженнями Законом № 240/94-ВР (240/94-ВР) від 10.11.1994 договірні Сторони надають один одному правову допомогу шляхом виконання процесуальних і інших дій, передбачених законодавством запитуваної Договірної Сторони, зокрема складання і пересилання документів, проведення обшуків, вилучення, пересилання і видачі речових доказів, проведення експертизи, допиту сторін, обвинувачених, свідків, експертів, порушення карного переслідування, розшуку і видачі осіб, що вчинили злочини, визнання і виконання судових рішень по цивільним справам, вироків у частині цивільного позову, виконавчих написів, а також шляхом вручення документів. Винесені установами юстиції кожної з Договірних Сторін і, що вступили в законну силу рішення, що не вимагають за своїм характером виконання, визнаються на територіях інших Договірних Сторін без спеціального провадження за умови якщо: а) установи юстиції запитуваної Договірної Сторони не винесли раніше по цій справі рішення, що вступило в законну силу; б) справа відповідно до цієї Конвенції, а у випадках, не передбачених нею, відповідно до законодавства Договірної Сторони, на території якої

рішення повинне бути визнане, не відноситься до виняткової компетенції установ юстиції цієї Договірної Сторони. Положення пункту 1 цієї статті відносяться і до рішень з опіки і піклування, а також до рішень про розірвання шлюбу, винесеними установами, компетентними відповідно до законодавства Договірної Сторони, на території якої винесене рішення. Клопотання про дозвіл примусового виконання рішення подається в компетентний суд Договірної Сторони, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано й у суд, що виніс рішення у справі в першій інстанції. Цей суд направляє клопотання судові, компетентному винести рішення по клопотанню. Клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у статті 51, розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. У випадку, якщо умови дотримані, суд виносить рішення про примусове виконання. Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав , до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно ч. 2 ст. 465 ЦПК України, якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, передбачено подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду через органи державної влади України, суд приймає до розгляду клопотання, що надійшло через орган державної влади України.

З цього приводу суд констатує, що клопотання управління пенсійного фонду Російської Федерації в м.Узлова Тульської області (міжрайонне) про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України виконавчого документу Російської Федерації спрямовано належним суб`єктом.

Вимоги до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду визначені у ч. 1 ст. 466 ЦПК України, зокрема клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити: 1) ім`я (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження; 2) ім`я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні; 3) мотиви подання клопотання.

Мотивуючи заявлене клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України виконавчого документу заступник начальника управління пенсійного фонду Російської Федерації в м.Узлова Тульської області (міжрайонне) Бокарева Т.Б. зазначила, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є уродженкою с.Припутні Ічнянського району Чернігівської області, а проживає : АДРЕСА_1 .

З метою встановлення місця проживання ОСОБА_1 судом 02.09.2021 направлено запит.

Згідно довідки Припутнівського страростинського округу Ічнянської ОТГ Чернігівської області від 02.09.2021 № 2270, наданої на запит суду, відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні.

Дана обставина позбавляє суд виконати вимоги ч. 1 ст. 467 ЦПК України про повідомлення боржника і запропонування йому у місячний строк подати можливі заперечення проти отриманого судом клопотання, тобто скористатись визначеними законом процесуальними правами.

Підсудність справ про надання дозволу на примусове виконання рішення суду визначено статтею 464 ЦПК України. Зокрема згідно ч. 1 ст. 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Відповідно до ч. 2 ст. 464 ЦПК України, якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України, або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

З огляду на наведене суд констатує, що подане клопотання не відповідає вимогам ст. 53 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ч. 1 ст. 466 ЦПК України, оскільки з наведених вище причин боржник не зареєстрований, не проживає та не перебуває на території Припутнівського старостинського округу Ічнянської ОТГ Чернігівської області та у суду відсутні відомості про наявність на території Ічнянського району Чернігівської області майна боржника (стягувач не вказав у клопотанні місцезнаходження майна).

Відповідно до ч. 4 ст. 466 ЦПК України суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення клопотання без розгляду та повернення його разом з документами, що додані до нього, стягувачеві.

Приймаючи до уваги викладене та керуючись Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ст. 258, 259, 260, 462, 464, 465, 466 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання державної установи -Управління Пенсійного фонду Російської Федерації в м.Узлова Тульської області, яке надійшло від Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Міністерства юстиції України про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду від 30.01.2018 року про стягнення грошових коштів із ОСОБА_1 - залишити без розгляду та повернути його разом з документами, що додані до нього, стягувачеві.

Роз`яснити державній установі -Управлінню Пенсійного фонду Російської Федерації в м.Узлова Тульської області, що залишення без розгляду клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України виконавчого документу Російської федерації не перешкоджає повторному зверненню після усунення обставин, що слугували підставою для прийняття такого рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала суду складена і підписана суддею 02.09. 2021 року.

Копію ухвали направити до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (адреса: Україна, 40003, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 28, e-mail: ) для спрямування до державної установи -Управління Пенсійного фонду Російської Федерації в м.Узлова Тульської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. В. Вовченко