Справа № 716/1684/21
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

"03" вересня 2021 р. суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області Пухарєва О.В., розглянувши заяву адвоката Марченка Романа Михайловича - представника позивача ОСОБА_1 , про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Західний Буг» про припинення правовідносин,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 , що зареєстрований та проживає за адресою: с. Звенячин Заставнівського району Чернівецької області, в особі представника ОСОБА_2 , звернувся до суду із позовною заявою до Приватного підприємства «Західний Буг», місцезнаходження: с. Павлів Радехівського району Львівської області, просп. Юності,39, про припинення правовідносин, в якому просить визнати договір оренди землі від 01.07.2006, укладений між ОСОБА_1 та ТзОВ «Хрещатик-Агро», правонаступником якого на підставі передавального акту від 03.12.2019 є ПП «Західний Буг» () припиненим з 01.07.2021.

Одночасно із пред`явленням вказаного позову від представника позивача ОСОБА_2 до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить забезпечити позов шляхом заборони ПП «Західний Буг» вчиняти дії по експлуатації земельної ділянки, яка належить на праві власності ОСОБА_1 .

В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що ПП «Західний Буг» після припинення договору оренди землі від 01.07.2006 ігнорує звернення ОСОБА_1 із вимогами про припинення будь-яких сільськогосподарських робіт на земельній ділянці, яка перебувала в оренді ПП «Західний Буг» за договором оренди. Відтак, є підстави вважати, що відповідачем може бути нанесено шкоду об`єкту оренди та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до частини 1 статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно із п. 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Відповідно до частини 3 статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, співмірність, зокрема, полягає у тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Як роз`яснив Верховний Суд України у пункті 4 Постанови Пленуму від 22 грудня 2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діляьність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпеченя позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів даної позовної заяви, предметом позову є вимога орендодавця немайнового характеру - визнання припиненим договору оренди земельної ділянки, без застосування наслідків такого припинення.

При цьому, слід зазначити, що вид забезпечення позову, зазначений у заяві, не співмірний з заявленою вимогою, оскільки заборона вчиняти дії по експлуатації земельної ділянки, не є передумовою, направленою на можливість виконання рішення суду у випадку задоволення позову про визнання договору припиненим. Рішення суду, пов`язане із задоволенням такого позову, не потребує вчинення із спірною земельною ділянкою будь-яких дій, безпосередньо пов`язаних із фізичним чи механічним впливом на неї.

Встановлено, що ОСОБА_1 будь-яких матеріальних вимог щодо самої земельної ділянки до суду не заявлено,також не наведено достатніх підстав які б свідчили, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду або захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача, та не надано жодних доказів на підтвердження обставин, які викладені в заяві.

Саме лише припущення у заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Вирішуючи питання про забезпечення позову шляхом заборони ПП «Західний Буг» вчиняти дії по експлуатації земельної ділянки, яка належить на праві власності ОСОБА_1 , суд бере до уваги, що спірна земельна ділянка на даний час може використовуватися відповідачем для вирощування сільськогосподарських культур, у зв`язку із чим запропонований вид забезпечення позову буде фактичним втручанням в господарську діяльність юридичної особи та може спричинити негативні наслідки у зв`язку із перешкоджанням її господарської діяльності.

Приймаючи до уваги все вищевикладене, суд не вбачає правових підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову.

На підставі вищенаведеного, керуючись положеннями ст.ст. 149, 150, 153, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 03.09.2021.

Суддя О.Пухарєва