Справа №949/756/21
У Х В А Л А

01 вересня 2021 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Кавійчик В.П., звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст.ст. 175 - 177 ЦПК України, а також вимогам ст. 95 цього Кодексу.

При вирішенні питання про відкриття провадження, було встановлено що позовну заяву було подано без додержання вимог п.п. 3, 8, 10 ч. 3, ч. 7 ст. 175, п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України.

Так, у даній справі позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів, а тому такі вимоги підлягають вартісній оцінці, а отже відносяться до вимог майнового характеру, а тому позовна заява має містити в собі зазначення ціни позову.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Крім того, в порушення п.п. 8, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви та підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У відповідності до ч. 7 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

При цьому, представник позивача ОСОБА_5 , підписуючи позовну заяву, не додала документу, який би підтверджував її повноваження як представника.

Ухвалою від 30 червня 2021 року позивачу надано п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вищевказаних недоліків.

У вказаний термін представником позивача - адвокатом Кавійчик В.П. подано заяву про усунення недоліків з доданням позовної заяви в новій редакції, які підписані представником позивача.

Однак, повноваження адвоката Кавійчик В.П., як представника позивача, залишились не підтвердженими належними доказами, як того вимагає ч. 7 ст. 177 ЦПК України.

Отже, у вказаний термін недоліки позовної заяви, які зазначені в ухвалі від 30 червня 2021 року, усунуто не в повному обсязі.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі "Круз проти Польщі" від 19.06.2001 року. У вказаному рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги те, що повернення позовної заяви, відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, так як після усунення вказаних недоліків позивач має право повторно звернутися до суду із вказаним позовом, суд вважає за необхідне позов визнати неподаним та повернути позивачу в зв`язку з неусуненням недоліків.

Керуючись ст.ст. 185, 352, 354 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів вважати неподаною та разом з доданими до неї документами повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду: Сидоренко З.С.