Справа № 194/235/21
Номер провадження 2/194/151/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2021 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді Солодовник І.С.,
при секретарі - Клімовій Д.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення боргу кредитором спадкодавця, в якій зазначає, що ОСОБА_2 з метою отримання банківських послуг звернулася до АТ КБ «Приватбанк» та підписала заяву б/н від 06.02.2015 р..
14.06.2018 р. відбулась державна перереєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з ПАТ КБ «Приватбанк» на АТ КБ «Приватбанк».
Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві та був ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом позичальника у анкеті-заяві.
Відповідно до виявленого бажання, позичальнику було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, який в подальшому збільшився до 8000 грн..
Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких позичальник при укладанні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.
Позивач вказує, що власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту.
АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
У порушення норм закону та умов договору позичальник зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 померла. За вимогами ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємці позичальника мали право подати заяву про прийняття або про відмову в прийнятті спадщини у строк з 01.05.2019 р. по 01.11.2019 р.. Позивач вказує, що в даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 ..
Крім того, позивач зазначає, що на виконання вимог ст. 1281 ЦК України, 12.06.2020 р. АТ КБ «Приватбанк» була направлена претензія кредитора до Тернівської державної нотаріальної контори та 07.08.2020 р. отримана відповідь.
16.11.2020 р. до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, за якою позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.
Станом на дату смерті, заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 06.02.2015 р. становить 8007,56 грн., яка складається з наступного: 8007,56 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 8007,56 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту.
У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість в розмірі 8007,56 грн. за кредитним договором б/н від 06.02.2015 р., а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак засобами електронного зв`язку надіслав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за відсутністю представника позивача за наявними в матеріалах доказами, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 110-111).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с. 99-101, 107-109), причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов та заяви про розгляд справи за її відсутністю до суду не надала, у зв`язку з чим, зі згоди представника позивача та на підставі ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір на підставі анкети-заяви б/н від 06.02.2015 р., відповідно до якого ОСОБА_2 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, із сплатою відсотків за користування кредитом згідно з умовами договору, витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 22-63).
Згідно з Статутом АТ КБ «Приватбанк», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 р. № 594, АТ КБ «Приватбанк» є правонаступником ПАТ КБ «Приватбанк», про що проведено державну реєстрацію змін (а.с. 79-81).
З матеріалів справи встановлено, що АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_2 за кредитним договором б/н були відкриті кредитні картки з визначеним терміном дії, остання кредитка картка відкрита 29.11.2017 р. з терміном дії по 05/21 (а.с. 64).
З довідки АТ КБ «Приватбанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_2 видно, що кредитний ліміт кредитної картки періодично змінювався, а саме збільшувався до 8000 грн., та зменшувався до 0,00 грн., та остання зміна кредитного ліміту відбулася 16.05.2019 р. і кредитний ліміт ОСОБА_2 зменшено до 0,00 грн. (а.с. 21).
Крім того, судом встановлено, що позичальник ОСОБА_2 користувалася кредитними коштами на власні потреби та здійснювала поповнення кредитної картки на погашення заборгованості, про що свідчить виписка АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_2 за договором б/н станом на 24.12.2020 р. (а.с. 13-20).
Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору б/н від 06.02.2015 р., зокрема, станом на 21.12.2020 р. заборгованість позичальника за тілом кредиту, в т.ч. за простроченим тілом кредиту становить 8007,56 грн. (а.с. 9-12).
З позовної заяви видно, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник - ОСОБА_2 померла, про що також свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 06.05.2019 р. Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 69).
12.06.2020 р. позивачем направлено претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України до Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з вимогою включити кредиторські вимоги АТ КБ «Приватбанк» в спадкову масу (а.с. 70-71).
З листа завідуючої Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Надтоки З.В. від 24.07.2020 р. за вих. № 409/01-16 видно, що державний нотаріус залишив без виконання претензію АТ КБ «Приватбанк» після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зазначенням причин повернення, а саме: відповідно до ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. В претензії не зазначено коли банку стало відомо про смерть спадкодавця, отже банком пред`явлена претензія поза межами визначених законом строків (а.с. 72).
Відповідно до ст.ст. 11, 525 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Положеннями ст.ст. 610, 611 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно з ч. 1 ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
За ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять yсі права i обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.
Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Разом з тим, відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.
З матеріалів справи не встановлено коли банку стало відомо про смерть позичальника ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та про прийняття спадщини відповідачем ОСОБА_1 .. Крім того, до Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із претензією кредитора позивач звернувся лише 12.06.2020 р., на підставі чого, позивачем пропущений строк пред`явлення вимоги до спадкоємця, передбачений ст. 1281 ЦК України.
Крім того, позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що на час відкриття спадщини з спадкодавцем ОСОБА_2 постійно проживала відповідач по справі ОСОБА_1 , і ця обставина підтверджується лише тим, що в паспорті відповідача зазначена однакова адреса реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 , про що також свідчить довідка про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщені, надана 16.03.2021 р. на вимогу суду відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області (а.с. 103).
Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
В правових позиціях, викладених у пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 р. зазначено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальником за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.
З огляду на викладене, спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише у разі прийняття майна у спадщину та у межах вартості успадкованого майна.
За змістом ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
За таких обставин, АТ КБ «Приватбанк» не доведено, що саме відповідач ОСОБА_1 є спадкоємцем майна та майнових прав після смерті ОСОБА_2 , та саме вона прийняла після померлої спадщину і вартість майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину може задовольнити вимоги кредитора.
Отже, сам факт реєстрації місця проживання відповідача за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме ОСОБА_1 є спадкоємцем та прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки з матеріалів справи встановлено, що спадкова справа до майна померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилась (а.с. 97-98).
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відсутні обґрунтовані підстави для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором б/н від 06.02.2015 р. у розмірі 8007,56 грн..
У зв`язку з відмовою АТ КБ «Приватбанк» у задоволенні позовних вимог про стягнення боргу кредитором спадкодавця, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору сплаченого при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 223, 258, 263-265, 274, 280-281 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.
Заява про перегляд цього рішення може бути подана відповідачем в Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Тернівський міський суд Дніпропетровської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Сторони справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Суддя: І.С. Солодовник