Справа № 504/3336/20
провадження №2/504/1170/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2021смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі

головуючої судді Вінської Н.В.

секретарі Коцар А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом у якому просив стягнути з ОСОБА_1 борг у сумі 68729,22 грн.

У обґрунтування позову зазначив, що 29.11.2017 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК-7372085, згідно якого позивач взяв на себе обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок ДТП з вини водія автомобіля «Opel Combo» д/н НОМЕР_1 . В подальшому 15.11.2018 року в м. Одеса сталось ДТП за участю автомобіля «Skoda Octavia A7» під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Opel Combo» під керуванням ОСОБА_1 , якого постановою Малиновського районного суду м. Одеси було визнано винним у скоєнні ДТП. Після чого 12.02.2019 року до позивача з вимогою в порядку суброгації звернулось ПрАТ СК «ПЗУ Україна» в якій була застрахована автомобіль «Skoda Octavia A7» за договором добровільного страхування та 19.07.2019 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» звернулось із заявою про доплату страхового відшкодування у розмірі 20918,77 грн., а всього позивачем було сплачено на рахунок ПрАТ СК «ПЗУ Україна» 68729,22 грн за вийнятком 1000 грн франшизи. Зазначає, що 20.09.2019 року відповідачу надсилалась вимога про сплату страхового відшкодування, але відповідач не відшкодував шкоду у добровільному порядку, у зв`язку з чим він посилаючись на ст. 1191 ЦК України та ст. 38 ЗУ «про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просить задовольнити позов та стягнути з відповідача борг.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, відповіді на відзив не надав.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надавши відзив на позов у якому просив у задоволенні позову відмовити, мотивуючи це тим, що позивач не надсилав йому претензію вимогу про добровільне відшкодування заподіяної шкоди також посилається на не об`єктивність визначення завданої шкоди. У своїх подальших поясненнях просив відмовити посилаючись на не вірне застосуванням позивачем норм права в частині суброгації та регресу.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, відзив на неї, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 29.11.2017 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_1 був укладений договір обов`язкового страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК-7372085, відповідно до якого позивач взяв на себе зобов`язання відшкодувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок ДТП за вини водія автомобіля «Opel Combo» н/з НОМЕР_1 .

15.11.2018 року в м. Одесі на вул. Балківська, відбулось ДТП за участю автомобіля «Opel Combo» під Керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Skoda Octavia A7» під керуванням ОСОБА_2

ОСОБА_1 , визнано винним у ДТП постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 09.01.2019 року.

Відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ №129718, укладеного між ОСОБА_3 та ПрАТ СК «ПЗУ Україна», останній взяв на себе обов`язок застрахувати транспортний засіб «Skoda Octavia», н/з НОМЕР_2 .

З матеріалів справи вбачається, що потерпілий ОСОБА_2 водій транспортного засобу «Skoda Octavia» звернувся до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування, яка в свою чергу звернулась до ПРАТ «СК «Арсенал страхування» із вимогою в порядку суброгації №79/2019 на суму 48810,45 грн. та із заявою про доплату страхового відшкодування на суму 20918,77 грн.

Позивачем на вимогу в порядку суброгації, було сплачено ПрАТ СК «ПЗУ Україна», грошові кошти у сумі 47810,45 грн. та 20918,77 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №9994960 від 25.03.2019 року та №49663382 від 29.08.2019 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що оскільки між потерпілою особою та його страховиком ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було укладено договір добровільного страхування, то відповідно до договору суброгації між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ПрАТ СК «ПЗУ Україна» відбулася заміна осіб у зобов`язанні добровільного страхування зі збереженням самого зобов`язання, тобто, зобов`язань, які викладені у добровільному договорі страхування не можуть стосуватись відповідача.

Крім того, позивач у своєму позові просить стягнути з відповідача не заборгованість в порядку регресу, а саме борг, порядок стягнення якого передбачений ст. 625 ЦК України, в контексті якої боржник на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, тобто в порядку договору добровільного страхування, вимоги якого перейшли до позивача від ПрАТ СК «ПЗУ Україна», тобто і стягнення мало відбуватися в рамках вимог ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», де встановлено інший особливий правовий режим.

Таким чином, враховуючи, що відносини між відповідачем та позивачем регулюються умовами Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а правовідносини між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та власником автомобіля «Skoda Oktavia A7» д/н НОМЕР_2 виникли на підставі договору добровільного страхування, позов задоволенню не підлягає.

При вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК України і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, то з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічне визначено також у ст. 27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 6 ЗУ "Про страхування", добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) за кожним страховим випадком суперечило б меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди, а тому стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає виключні випадки, за яких страховик може подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до вимог п. «г» ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Суд, не сприймає як доказ надану позивачем копію постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 09.01.2019 року, оскільки у зазначеній постанові не зазначена дата набрання законної сили.

Суд критично відноситься до твердження представника позивача в частині направлення відповідачу претензію з вимогою сплатити страхове відшкодування, оскільки у матеріалах справи відсутня зазначена вимога та відповідач заперечує щодо її отримання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Матеріали справи не містять відомостей про письмове сповіщення відповідача про заміну кредитора.

Згідно зі змістом ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином із урахування вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.12,13,81,76-77, 80-81, 141, 263-265,ЦПК України, 15-16, 993 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ

У задоволенні позову ПАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів до апеляційного суду Одеської області відповідно до ч. 1 ст. 354 та ст. 355 ЦПК України .

Відповідно до пункту 15.5 перехідних положень ЦПК України в редакції 15.12.2017 року до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя: Н.В. Вінська