Справа № 548/981/20
Провадження №2/548/71/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.08.2021 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської областів складі:

головуючого судді- Миркушіної Н.С.,

за участю секретаря судового засідання - Калініченко А.В.,

адвоката Грищенка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засідання у залі суду м. Хорол у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Ольвія" про стягнення боргу за договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом.

Позовні вимоги мотивував тим, що відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Ольвія" не виконало взяті на себе зобов`язання за договором про надання представницьких послуг у справі №548/2002/14-ц № 46/4 від 18.07.2016 року, а саме: не заплатило грошові кошти в еквіваленті 500 долларів США за проведену ним роботу по справі №548/2002/14-ц.

Позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 13 952, 20 грн. та судові витрати: судовий збір у сумі 840, 80 грн.

Заявою про збільшення позовних вимог позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 16 373, 52 грн. та судові витрати: судовий збір у сумі 840, 80 грн.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області Старокожка В.П. від 17.06.2020 року дану позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків.

Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області Старокожка В.П. від 25.08.2020 року повернуто позивачу дану позовну заяву у зв`язку з недоліками заяви, які не були усунуті у визначений судом строк.

Постановою колегії суддів Полтавського апеляційного суду від 23.11.2020 року ухвалу судді Хорольського районного суду Полтавської області Старокожка В.П. від 25.08.2020 року скасовано та направлено справу для продовження судового розгляду.

Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області Старокожка В.П. від 11.12.2020 року задоволено заяву судді Старокожка В.П. про самовідвід та передано справу на автоматичний розподіл.

22.12.2020 року автоматичним розподілом дану цивільну справу розподілено судді Коноводу О.В.

Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області Коновода О.В. від 24.12.2020 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 22.01.2021 року задоволено заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Коновода О.В.

01.02.2021 року автоматичним розподілом дану цивільну справу розподілено судді Миркушіній Н.С.

Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області Миркушіній Н.С. від 01.02.2021 року справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 26.02.2021 року відкладено підготовче судове засідання у справі.

Ухвалою суду від 19.04.2021 року прийнято заяву про збільшення позовних вимог позивача, продовжено представнику відповідача строк на подання відзиву, прийнято та долучено до матеріалів справи відзив представника відповідача та витребувано у позивача докази.

Ухвалою суду від 19.05.2021 року витребувано докази та вирішено допита свідка в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 06.07.2021 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 08.07.2021 року відкладено основний судовий розгляд.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 збільшені позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задоволити.

У судовому засіданні представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Ольвія"- адвокат Грищенко О.М. просив суд відмовити в задоволенні позову, так як спірний договір не підписаний представником відповідачає, а також повідомив, що позивач за виконану ним роботу по веденню вищевказаної цивільної справи не отримав відповідну винагороду.

У відзиві на позов відповідач просив відмовити в задоволенні позову так як представник відповідача не підписував договір, який є підставою позову.

У відповіді на відзив позивачем вказано, що даним відзивом представник відповідача не спростував його позовних вимог.

Суд, з`ясувавши позицію позивача та представника відповідача, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України з`ясувавши всі обставини справи та надавши їм правову оцінку, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

За змістом ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору.

Судом встановлено, що 18.07.2016 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Ольвія" було укладено договір № 46/4 про надання представницьких послуг у справі №548/2002/14-ц за позовом ОСОБА_2 до TOB Агрофірма "Ольвія" про розірвання договору оренди землі, який він фактично виконав на протязі 5 років, що підтверджується аркушами справи №548/2002/14-ц, а саме том 1: 25, 26, 36, 37, 56, 57, 80, 86-89, 98, 99, 109-114, 119, 134, 145, 165-167, 200, 201, 204, 206, 213, 215, 227, 234, 237, 238, 241; том 2: 4, 5, 17, 39, 75-77, 83, 88, 89, 101, 107.

Згідно п.2.1.2 вищевказаного договору слідує, що : «Крім вищезазначеного, щодо громадянки ОСОБА_2 , яка звернулася у суд з позовом до замовника (справа №548/2002/14-ц) останній виплатить виконавцю еквівалент 500 долларів США у випадку відмови судом у її позові, або закриття провадження у цій справі.(т.1 а.с.167)

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 01.11.2019 року, яка набрала законної сили 19.11.2019 року, закрито провадження по справі №548/2002/14-ц за позовом ОСОБА_2 до TOB Агрофірма "Ольвія" про розірвання договору оренди землі в зв`язку із тим, що набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Ольвія" не виконало взяті на себе зобов`язання за вищевказаним договором про надання представницьких послуг, а саме: не заплатило грошові кошти в еквіваленті 500 долларів США за виконану ОСОБА_1 роботу у цій справі №548/2002/14-ц.

В судовому засіданні 19.05.2017 року позивач ОСОБА_1 заявив клопотання про витребування та огляд цивільної справи на доказ виконання ним обовязків по договору, що є підставою позову, яке було задоволено відповідною ухвалою суду.

Справу оглянуто у засіданні та з її матеріалів встановлено судом, що позивач виконав обовязки представника ТОВ „Агрофірма Ольвія у справі № 548/2002/14 з моменту відкриття провадження по 2020 рік включно, тобто протягом 5 років.

Підставою позову є відсутність підтвердження оплати з боку відповідача позивачу за ведення вищезазначеної справи на умовах договору № 46/4 „представницьких послуг, укладеного сторонами 18 липня 2016 року.

Оскільки договором строк виплати коштів не зазначений, а зазначена відкладальна умова, обумовлена у п. 2.1.2. та п 4.3. цього договору, то позивачем 04 березня 2020 року буланаправлена вимога негайної виплати за договором, яка залишилась без реагування з боку відповідача (а.с. 162 т 1, докази направлення на а.с. 163-164 т.1, докази отримання відповідачем на а.с. 165-166 т.1.).

Ухвалою суду у справі № 548/2002/14 було закрито провадження у справі, по якій ОСОБА_1 виконав обумовлену договором роботу , а тому, на переконання суду є всі підстави для задоволення позову.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов, які зводяться до того, що ним не підписаний договір, який є підставою позову, суд сприймає критично з наступних підстав.

Представник відповідача, посилаючись на попереднього керівника ТОВ „Агрофірма Ольвія, не надав доказів того, що ТОВ „Агрофірма Ольвія не підписувала договору, що є підставою позову.

В той же час, в межах змагальності сторін та диспозитивності суду, за для всебічного вивчення обставин справи суд ужив усіх заходів для надання рівної можливості доведення позиції кожної зі сторін перед судом. Судом було задоволено клопотання відповідача про витребування оригіналів письмових доказів, копії яких додано позивачем до позову.

На виконання ухвали суду про витребування доказів позивачем 12 травня 2021 року було направлено суду перелік документів, які витребовувались судом. Втім, за незясованих обставин оригінал договору, який було направлено в числі інших оригіналів листом з описом № 223, до справи не дійшов.

Після зясування цього у засіданні 19 травня 2021 року судом було зроблено технічну перерву, під час якої працівниками канцелярії суду складено акт про відсутність оригіналу договору, надісланого позивачем в числі документів, перелік яких міститься в поштовому описі листа на а.с. 170 т.1.

За таких обставин судом зроблено перерву у засіданні, та надано час сторонам для пояснення ситуації, висловлення своїх думок та міркувань, заявлення можливих клопотань.

Позивач 10 червня 2021 року висловив свою незгоду з зазначеним актом відповідною заявою, поданою цього дня через канцелярію суду. За таких обтавин судом констатується той факт, що позивачем були надіслані усі документи, що витребовував суд, що підтверджується поштовим описом листа (т.1а.с. 170)проте до справи за цим переліком дійшли усі документи, окрім оригіналу договору.

З метою доведення суду укладання договору між сторонами, що є підставою позову позивач надав його завірену копію відповідачем (головним бухгалтером відповідача та печаткою останнього), і усно клопотав про його приєднання до матеріалів справи в звязку з втратою оригіналу. Судом це клопотання задоволено.

Представник відповідача показав суду, що подана позивачем копія договору між сторонами у засіданні (після втрати оригіналу) не є належним доказом існування договору між сторонами, а головний бухгалтер не мала права завіряти копію договору.

Оскільки самим відповідачем завірено копію договору, що є підставою позову, у суду не має сумнівів у тому, що такий договір між сторонами укладений, і позивачем (з урахуванням огляду судом справи № 548/2002/14) виконаний. Отже, відповідач також мав виконати свої обовязки по договору (п 2.1.2.), а невиконання їх і спричинило звернення позивача до суду з позовом.

За таких обставин у сукупності суд вважає завірену відповідачем копію договору, який є підставою позову, належним та допустимим доказом існування між сторонами договору № 46/4 „про надання представницьких послуг, укладеного сторонами 18 липня 2016 року.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, - зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Стаття 11 ЦК України регламентує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Предметом вищезазначеного договору обумовлено комплекс дій, які повинен був провести позивач, з метою захисту інтересів відповідача у відносинах з зазначеною у договорі особою.

В межах цього договору на виконання обов`язків обумовлених ним, позивач діяв у судах як представник відповідача на підставі довіреності наданої для цього останнім, що доводиться зокрема ухвалами у справі № 548/2002/14. На підставі ухвали Хорольського райсуду від 01.11.19 р. у вказаній справі закрито провадження за заявою зазначеної громадянки, а ухвалою від 24.01.20р. у вказаній справі за заявою ОСОБА_1 знято забезпечення, накладене судом на час провадження у ній.

Вказана справа була у провадженні судів з 2014 року, а ухвала про закриття провадження у цій справі постановлена в листопаді 2019 року, але до цього часу відповідач свої обов`язки за договором не виконав.

Пунктом 4.3. вищевказаного спірного договору (т.1 а.с.167) встановлено, що термін платежу за пунктом 2.1.2 цього договору становить 7 днів з моменту вступу рішення або ухвали суду у законну силу.

Оскільки, ухвала Хорольського районного суду Полтавської області від 01.11.2019 року, якою закрито провадження по справі №548/2002/14-ц - набрала законної сили 19.11.2019 року, то відповідач мав сплатити з урахуванням терміну на виконання фінансового зобов`язання передбаченого договором, вказану заборгованість до 25.11.2019 року. Отже, починаючи з 26.11.2019 року відповідач прострочив виконання платежу за договором.

За таких обставин, в зв`язку з невиконанням відповідачем перед позивачем обов`язків, передбачених договором № 46/4, укладеним сторонами 18 липня 2016 року, з урахуванням вищезазначеного суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч.ч.1,3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

На підставі ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Правильність розрахунку позивачем заборгованості відповідача належними та допустимими доказами не спростована. На спростування розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідач заперечень відносно позову до суду не подав.

Тобто розрахунок до позову відповідачем не спростовувався та не заперечувався.

З врахуванням вказаного, суд вважає, що зазначена сума заборгованості, вказана позивачем в розрахунку заборгованості по договору, доданому до позовної заяви, обрахована вірно і, оскільки позивач дійсно виконав роботу обумовлену договором, а відповідач істотно порушив умови договору, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для примусового стягнення з нього визначеної позивачем заборгованості.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 1-14, 76-81, 141, 209-211, 213, 216, 221, 228, 229, 235, 240-242, 258, 259,263-265,268, 354,355 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Ольвія" про стягнення боргу за договором задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Ольвія", , на користь позивача, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 16 373, 52 (шістнадцять тисяч триста сімдесят три гривні п`ятдесят дві копійки) грн., з яких: 12 017, 00 грн.- тіло боргу за договором; 1 276, 20 грн. - інфляційні втрати; 2 629, 68 грн. - пеня за несвоєчасно виконане грошове зобов`язання; 450, 64 грн. - 3% річних.

Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Ольвія", на користь держави судовий збір в розмірі 840, 80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Хорольський районний суд Полтавської області.

Сторони справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 ,

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Ольвія", , що знаходиться за адресою: с.Бовбасівка Лубенського району Полтавської області, вул. Шевченка, 17,.

Представник відповідача адвокат Грищенко Олександр Миколайович, що знаходиться за адресою м. Київ, а/с 9.

Повний текст судового рішення складено 13.08.2021 року.

Суддя: Н.С.Миркушіна