Справа № 209/3323/21
Провадження № 2/209/1246/21
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

01 вересня 2021 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Замкова Я.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про зняття арешту з майна та скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про зняття арешту з майна та скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

В поданій позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що 15 червня 2004 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області винесено рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 01 червня 2004 року до повноліття дитини. 16 червня 2004 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області було видано виконавчий лист № 2-1114.

Вказаний виконавчий лист перебував на примусовому виконанні в Дніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з 14 липня 2004 року по 14 грудня 2018 року, виконавче провадження - ВП № 23405805. В ході примусового виконання рішення суду у вказаному виконавчому провадженні ВП № 23405805 державним виконавцем Гусар Я.М. 11 квітня 2017 року була винесена постанова про арешт майна боржника - ОСОБА_1 , якою було накладено арешт на все моє майно.Крім того, 20 червня 2018 року державним виконавцем Тихоновою І.М. у виконавчому провадженні ВП № 23405805 було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України. У постанові було зазначено, що у ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої, згідно розрахунку від 31 травня 2018 року за період з 01 липня 2011 року по 31 травня 2018 року, становить 38376,98 грн. У зв`язку з чим було встановлено тимчасове обмеження боржнику ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 2- 1114. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 досягла повноліття.

14 грудня 2018 року державним виконавцем Тихоновою І.М. була винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу, якою виконавчий лист було повернуто стягувачу ОСОБА_2 . Позивач стверджує, що на теперішній час він повністю сплатив на користь відповідачки заборгованість по аліментам та пеню, що підтверджується наданими ним копіями та дублікатами квитанцій за 2017-2021 роки.

На підставі вищевказаного просить суд зняти арешт з його майна, що накладений постановою державного виконавця Дніпровського відділі державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Гусар Я.М. про арешт майна боржника від 11.04.2017 року та скасувати постанову від 20.06.2018 року винесену державним виконавцем Тихоновою І.М. Дніпровського відділі державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення тимчасового обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України у виконавчому провадженні № 23405805 згідно виконавчого листа № 2-1114 виданого 16.06.2004 року.

Вирішуючи питання про прийняття позову до розгляду, суд враховує наступне.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Приписами ч. 1 ст. 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Враховуючи наведені вище обставини, слід дійти висновку, що ОСОБА_1 наділений правом звернення до суду зі скаргою на дії, рішення державного виконавця в порядку приписів ст.447 ЦПК України.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі на № 340/25/19 від 22 січня 2020 року.

Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права) (ч.9 ст.10 ЦПК України).

Приписами ст.186 ЦПК України визначено перелік підстав відмови у відкритті провадження у справі.

Так, п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Позивач пред`явивши позов, зі змісту якого не вбачається спору між сторонами про право власності (володіння, користування розпорядження) на майно, на яке накладено арешт, і таке право позивача ніким не оспорюється, не містить позов і матеріально-правових вимог до відповідача, а тому позовна заява не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, оскільки передбачається інша форма звернення та порядок вирішення.

У пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що вимоги сторони виконавчого провадження про зняття арешту з майна розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб`єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб`єктом оціночної діяльності.

Вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Заявлені вимоги не можуть розглядатися у позовному провадженні, оскільки у такому випадку позивач одночасно має бути й відповідачем, так як його майно арештовано державним виконавцем і він є стороною за виконавчим провадженням, що є неможливим відповідно до вимог статтей 42, 48, 175, 447 ЦПК України, тому такий позов взагалі не підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Аналогічний правовий висновок містить постанова Верховного Суду від 04.11.2020 р. у справі справа № 520/7100/19, провадження № 61-7689св20.

Даний спір не може бути розглянутий судом за правилами позовного провадження, тому у відкритті провадження необхідно відмовити відповідно до ст.186 ЦПК України.

При цьому, захист порушених прав боржника ОСОБА_1 , щодо зняття арешту з майна та скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України, можливий шляхом звернення до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із скаргою на дії державного виконавця в порядку передбаченому ст.447 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.186,447 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про зняття арешту з майна та скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня вручення копії ухвали суду.

Суддя Я.В. Замкова