Справа №557/1889/19
04 лютого 2021 року смт.Гоща
Гощанський районний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді Пацка Д.В.
секретар судового засідання Довгалець Н.М.
за участю позивача ОСОБА_1
представника позивача адвоката Рудика В.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Гоща в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Бугринської сільської ради Гощанського району про визнання права власності на спадкове майно,
Законний представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до Бугринської сільської ради Гощанського району Рівненської області.
В обґрунтування позовних вимог, зазначає, що згідно рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 06 листопада 2018 року №5578/418/18 ОСОБА_1 є законним представником недієздатного ОСОБА_2 .
При цьому зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, а саме: право на земельну частку (пай) розміром 1,68 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Зоря» Гощанського району Рівненської області.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла дружина ОСОБА_2 , ОСОБА_4 .. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, а саме: право на земельну частку (пай) розміром 1,68 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Зоря» Гощанського району Рівненської області.
Зазначає, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за час свого життя були членами сільськогосподарського підприємства «Зоря» Гощанського району Рівненської області та були включені у списки пайовиків, як такі, що мають право на отримання земельної частки (паю). Однак за життя земельні частки не отримали, тому після їх смерті згідно додатку №2 протоколу комісії КСП «Зоря» від 27.01.1997 їх було виключено зі списку пайовиків як таких, що померли.
Зазначає, що ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем та спадщину після смерті дружини та сина прийняв своєчасно, так як на момент смерті проживала разом з ним та вступив в управління та володіння його майном.
А тому, позивач просить визнати за ОСОБА_2 право власності на земельні частки (пай) розмірами 1,68 умовних кадастрових гектарах, після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , та зобов`язати Бугринську сільську раду виділити йому вказану земельну ділянку із наявних земель запасу.
04 лютого 2021 року представником позивача ОСОБА_5 подано до суду заяву про зменшення позовних вимог відповідно до якої просить суд: визнати за ОСОБА_2 право власності на земельні частки (пай) розмірами 1,68 умовних кадастрових гектарах, після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
Відповідачі відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надав.
Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 31 жовтня 2019 року вказана позовна зава прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 04 березня 2021 року, підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду.
Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися.
Позивач в заяві на ім`я суду позовні вимоги підтримав повністю та справу просить розглянути без його участі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в заяві на ім`я суду, позов визнав та просить справу розглянути без їх участі.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позовних вимог немає.
Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що згідно рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 06 листопада 2018 року №5578/418/18 ОСОБА_1 є законним представником недієздатного ОСОБА_2 .
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були членами КСП «Зоря» на момент розпаювання землі підприємства фактично набули право на земельну частку (пай), оскільки були включені в списки КСП «Зоря» та відноситься до осіб, які мають право на земельну частку (пай).
Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 згідно додатку №1 до Державного акту на право колективної власності на землю серії РВ№2 від 14.12.1993, були включений до списку членів КСП «Зоря».
Згідно додатку № 2 до Державного акту на право колективної власності на землю серії РВ№2 від 14.12.1993, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були виключені зі списків членів КСП «Зоря» у зв`язку зі смертю останнії.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають - колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого Бугринською сільською радою Гощанського району Рівненської області.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 повторно виданого Гощанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.
Факт родинних відносин ОСОБА_2 та ОСОБА_4 підтверджується даним свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , згідно якого ОСОБА_4 є дружиною ОСОБА_6 .
Факт родинних відносин ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджується даними свідоцтва про народження останнього серії НОМЕР_4 від 16 січня 1969 року, де в графі батько значиться « ОСОБА_7 ».
ОСОБА_2 , як спадкоємець за законом, відповідно до вимог ст. 549 ч. 1 п. 1 ЦК Української РСР, 1963 року, прийняв спадщину після смерті дружини та сина, так як віна проживала разом з ними в одному будинку та фактично вступив в управління та володіння майном, що підтверджується довідками Бугринської сільської ради Гощанського району Рівненської області №2576 та 2577 від 04.10.2019.
Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року(561-12),Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95(720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР ( 1540-06 ). У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року (2768-14) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК( 435-15 ), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.
При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність, необхідної для цього землі, остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95(720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.
Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.
Відповідно до ч. 1ст. 26 Закону «Про колективне сільськогосподарське підприємство» держава гарантує додержання прав і законних інтересів підприємства та його членів.
Відповідно до ч. 2ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Пленум Верховного Суду України у п. 23Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. № 7, роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Таким чином, на думку суду, ОСОБА_2 , являючись спадкоємцем за законом, після смерті дружини та сина та прийняв спадщину так як на день його смерті проживав та вступила в управління та володіння майном померлих, та набув право на земельні частки (пай) спадкодавців зі земель КСП «Зоря» без визначення меж цієї частки в натурі на території Бугринської селищної ради Гощанського району Рівненської області, оскільки спадкодавці були включений у списки членів КСП на отримання паю.
За таких обставин, суд вважає позовні вимоги в даній частині доведеними і такі, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст.81,141,247,258,264-265,268,273, 293, 294 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Бугринської сільської ради Гощанського району про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) розміром 1,68 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Зоря» Гощанського району Рівненської області, яка належала його дружині - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Визнати за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) розміром 1,68 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Зоря» Гощанського району Рівненської області, яка належала його сину - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до "Прикінцеві положення" ЦПК України пункту 3 такого змісту:

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

С у д д я Д.В. Пацко