Справа № 495/355/21
№ провадження 2/495/1367/2021
З А О Ч Н Е р і ш е н н я
15 квітня 2021 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,
за участю секретаря Іванченко А.С.,
справа №495/355/21,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , виконавчого комітету Мологівської сільської ради ОТГ про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,
Позивач ОСОБА_1 , звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Виконавчого комітету Мологівської сільської ради ОТГ, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 14.01.2021 року, за реєстровим № 11, він є співвласником житлового будинку АДРЕСА_1 .
Іншими співвласниками є члени його родини - дружина, ОСОБА_4 та діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
При цьому кожному з співвласників належить по 1/4 частині спірного домоволодіння.
Вказує, що даний житловий будинок вони придбали у ОСОБА_7 .
За даними довідки, виданої виконкомом Мологівської сільської ради № 76 від 18.01.2021 року, у житловому будинку за вищевказаної адресою зареєстроване місце проживання : ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були власниками цього будинку, у яких ОСОБА_7 придбав його 11.03.2008 року.
Продавши належний відповідачам будинок, вони мали знятися з реєстрації через встановлений сторонами місячний строк, але чомусь чого не зробили.
Незважаючи на той факт, що вони вже більше 13 років не проживають в належному позивачу та членам його сім`ї будинку, вони досі не знялися з реєстрації.
Зі слів колишнього власника будинку ОСОБА_7 , він неодноразово пропонував відповідачам знятися з реєстрації, проте попри їх обіцянки, відповідачі не зробили вказаного і по теперішній час, без поважних причин не дотримались їх домовленостей.
Тому, вказує, що реєстрація відповідачів у належному позивачу та членам його сім`ї будинку порушує їх право власності та не дає можливості вільного розпорядження ним, покладаючи надмірний тягар на власників, зокрема несення витрат на комунальні послуги.
Враховуючи вищевикладене, він і звернувся до суду за захистом своїх прав.
26 січня 2021 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду провадження по справі було відкрито та вона призначена до її підготовчого розгляду.
17 березня 2021 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті.
Позивач в судове засідання не з`явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи у відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України належним чином, про причину неявки суду не сповістили.
Так, у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Представник виконкому Мологівської сільської ради ОТГ в судове засідання не з`явився , в матеріалах справи наявна його заява з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Зі згоди позивача, про що свідчить заява його представника, суд ухвалою від 15 квітня 2021 року перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України.
Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданих заяв, за наявними матеріалами справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Вивчивчи матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником 1/4 частки житлового будинку за АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором купівлі-продажу житлового будинку серії НМК 745495 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 240431209 від 14.01.2021 року /л.с.9-13,14/.
Згідно наведеного вище Договору купівлі-продажу вбачається, що позивач придбав у власність разом з членами своєї сім`ї - дружиною ОСОБА_4 та дітьми /в т.ч. і в їх інтересах ОСОБА_6 / - ОСОБА_5 . Подавцем за договором виступав ОСОБА_7 /л.с.9-13/.
Між тим, згідно письмової заяви продавця будинку ОСОБА_7 повідомлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були колишніми власниками будинку.
Після відчуження нерухомого майна ОСОБА_7 , дані особи зобов`язались знятися з реєстрації місця проживання через обумовлений місячний строк, але цього не зробили.
Він неодноразово їм пропонував знятися з реєстрації самостійно, проте без поважних на те причин, його вимоги були проігноровані.
Незважаючи на те, що тривалий час / вже більше 13 років/ вони не проживають за місцем реєстрації, вони досі є зареєстровані за місцем вже набутого у власність позивачем будинку.
У відповідності до ч.4 ст.334 ЦК України, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.
У відповідності до частини першої статті 316 ЦК України встановлено, що право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). При цьому згідно статті 346 ЦК України право власності припиняється, зокрема, в разі відчуження власником свого майна.
Таким чином, після укладення договору відчуження від 11.03.2008, право власності відповідачів перейшло від них до набувача ОСОБА_7 , тобто право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вказаного житлового будинку припинилось.
Згодом будинок було відчужено вже позивачу, проте питання самостійного зняття з реєстрації колишніх власників/ ОСОБА_2 та ОСОБА_3 / не було вирішено.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки № 02-24/156 від 11.02.2021 року, виданої Мологівською сільською радою, повідомлено,що ОСОБА_2 зареєстрований з 08.06.2006 року за адресою: АДРЕСА_1 .
У відповідності до довідки, виданої виконавчим комітетом Мологівської сільської ради № 76 від 18.01.2021 року, згідно запису в по господарській книзі № 2 особовий рахунок № НОМЕР_1 в житловому будинку, розташованому в АДРЕСА_1 , який належить по 1/4 частці гр. ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , малолітні та неповнолітні діти, недієздатні чи обмежено дієздатні не зареєстровані та не проживають.
В будинку зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . /л.с.15/
Між тим, згідно акту про фактичне місце проживання /не проживання/, складеного 17.01.2021 року депутатом Мологівської сільської ради ОСОБА_8 , в присутності власника ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , повідомлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 згідно опитувань сусідів більше 10 років не проживають в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказане також підтверджують сусіди ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у своїх письмових заявах від 19.01.2021 року, посвідчених секретарем виконкому Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_11 .
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Отже як вбачається з матеріалів справи відповідачі не є членом сім`ї позивача, їх право власності на спірний житловий будинок припинилося укладенням договору відчуження у 2008 році, вони не проживають у будинку з моменту укладання договору, тобто вже більше 10 років.
Тому, зважаючи на вищевикладене, відповідачі своєю реєстрацією у житловому будинку АДРЕСА_1 порушують право позивача як власника на користування та розпорядження його майном, захист, якого передбачений ст. 391 ЦК України.
Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Таким чином, не зняття з реєстрації колишніх власників житлового будинку порушує право власності дійсного власника, тобто позивача.
Враховуючи вищевикладене, а саме зареєстроване у встановленому порядку право власності позивача на 1/4 частку житлового будинку за АДРЕСА_1 , ту обставину, що попередні власники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вказаного вище житлового будинку не проживають в ньому з моменту укладання договору відчуження, а саме з 2008 року, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житлом.
Стосовно вимог позивача про зняття з їх реєстрації, суд приходить до наступного.
У відповідності до ч. 3 п.34 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК України; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
У ч.2 ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зазначено, що зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи.
Положеннями ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" закріплено, що судове рішення, що набрало законної сили, є самостійною підставою для зняття з реєстрації.
Враховуючи визначений чинним законодавством порядок зняття з реєстрації осіб, про які судом вирішено питання про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 в частині зняття з реєстрації ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного та керуючись ст. 150 ЖК України, ст. 319, 391, 405,406 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265, 280 -281, 354 ЦПК України , суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , виконавчого комітету Мологівської сільської ради ОТГ про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
В задоволені іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складений 19 квітня 2021 року.