Справа № 274/3290/21 Провадження № 2/0274/1275/21
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
03.09.21 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1
до1) ОСОБА_2 , 2) ОСОБА_3 ,
провизнання осіб такими, що втратили право користування житлом,
ОСОБА_1 звернувся з позовом, у якому, з урахуванням заяви від 02.09.2021 р., просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов визнали, про що зазначено у їхніх заявах від 31.08.2021 р. (а. с. 28, 29, 40, 41).
Судом з`ясовано, що ОСОБА_1 є власником житла за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 10, 16 17, 45, 46).
Адреса житла, розташованого по АДРЕСА_1 , є зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які є сином та дочкою ОСОБА_1 (а. с. 11, 18 20, 25, 26).
Частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 Цивільного кодексу України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.
Частиною першою статті 405 Цивільного кодексу України встановлено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Враховуючи зазначені норми Цивільного кодексу України, зважаючи на встановлені вище обставини, Суд вважає, що право ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користуванням житлом за адресою: АДРЕСА_1 , виникло на підставі закону як у члена сім`ї власника цього житла ОСОБА_1
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у житлі за адресою: АДРЕСА_1 , не проживають більше одинадцяти років (а. с. 39).
Судом не встановлено обставин, які б вказували на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у житлі за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні з поважних причин.
Частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як члени сім`ї власника житла за адресою: АДРЕСА_1 , які були відсутні у цьому житлі без поважних причин понад один рік, втратили право користування цим житлом, тобто наявні законні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 .
Відповідно до частини четвертої статті 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Виходячи з наведеного та зважаючи, що визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позову ОСОБА_1 про визнання їх такими, що втратили право користування житлом, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов.
На підставі статей 141 та 142 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 50% судового збору (454,00 грн.), сплаченого при поданні позову, інші 50% судового збору (454,00 грн.) підлягають поверненню ОСОБА_1 з державного бюджету.
Керуючись статтями 141, 142, 206, 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , дані про РНОКПП на момент ухвалення рішення у матеріалах справи відсутні), та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , дані про РНОКПП на момент ухвалення рішення у матеріалах справи відсутні) задовольнити.
2. Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 .
3. Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 .
4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 227,00 грн.
5. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 227,00 грн.
6. Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 454,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення у письмовій формі до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут