ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 квітня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 743/522/20

Головуючий у першій інстанції Жовток Є. А.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/127/21

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Онищенко О.І., Харечко Л.К.

сторони:

позивач: Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області у складі судді Жовтка Є.А. від 24 липня 2020 року, місце ухвалення рішення смт.Ріпки, у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернулось до суду з даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 25.11.2010 року у розмірі 14 757 грн. 40 коп., яка складається із наступного: 8 049 грн. 22 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 8 049 грн. 22 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 3 097 грн. 25 коп. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст.625; 2 432 грн. 01 коп. - нарахована пеня; 0,00 грн. нарахована комісія; а також штрафи, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 678 грн. 92 коп. - штраф (процентна складова). Вказану суму заборгованості позивач просив стягнути на свою користь із відповідача, а також відшкодувати понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 2 102 грн. Вимоги заявленого позову Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк обґрунтовувало тим, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору №б/н від 25.11.2010 року, відповідачу було надано у користування кредитну картку. В подальшому, розмір кредитного ліміту було збільшено до 2 000 грн. Позивач вказує, що підписанням заяви разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на відповідному банківському сайті, відповідач підтвердила свою згоду на те, що між нею та позивачем укладено договір про надання банківських послуг. Позивач зазначає, що у зв`язку із порушеннями відповідачем зобов`язань за кредитним договором, ОСОБА_1 станом на 17.03.2020 року має заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 14 757 грн. 40 коп., яка складається із наступного: 8 049 грн. 22 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 8 049 грн. 22 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 3 097 грн. 25 коп. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст.625; 2 432 грн. 01 коп. - нарахована пеня; 0,00 грн. нарахована комісія; а також штрафи, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 678 грн. 92 коп. - штраф (процентна складова). Вказану суму заборгованості за кредитним договором позивач просить стягнути на свою користь з відповідача, а також відшкодувати за рахунок відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2 102 грн.

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 24.07.2020 року позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено частково. Судом стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк заборгованість за кредитним договором у розмірі 8 049 грн. 22 коп. У задоволенні іншої частини позову судом відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк в якості відшкодування судового збору 1 146 грн. 51 коп.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк просить скасувати рішення суду першої інстанції від 24.07.2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог, та ухвалити у вказаній частині позовних вимог нове рішення, яким позов Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк задовольнити. В іншій частині рішення суду першої інстанції від 24.07.2020 року апелянт просить залишити без змін. Доводи апеляційної скарги вказують, що у оскаржуваній частині рішення суду першої інстанції від 24.07.2020 року є необгрунтованим, ухваленим без повного, всебічного дослідження обставин справи, без належної оцінки доказів по справі, має місце невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, судом порушено норми матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги зазначають, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які викладені на відповідному банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. В доводах апеляційної скарги Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк стверджує, що відповідач користувалась банківської карткою, було здійснено перевипуск банківської карки, при цьому, відповідач частково погашала заборгованість за укладеним кредитним договором, що в силу статті 642 ЦК України свідчить про прийняття відповідачем пропозиції щодо укладення кредитного договору на умовах, визначених банком. Доводи апеляційної скарги вказують про безпідставність відмови судом першої інстанції у задоволенні позовних вимог щодо стягнення процентів, згідно статті 625 ЦК України та неустойки. Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк зазначає, що за умови наявності в матеріалах справи чинного на момент підписання відповідачем заяви витягу з Умов та правил надання банківських послуг, висновок суду першої інстанції щодо непогодження між сторонами умов про сплату неустойки, є безпідставним. Доводи апеляційної скарги стверджують, що відповідно до положень укладеного між сторонами договору, відповідач мала право надати банку заяву про розірвання договору, у разі її незгоди із змінами Умов та правил надання банківських послуг або Тарифів Банку, проте, відповідач особисто здійснювала операції з використанням кредитної карки, а також частково погашала існуючу заборгованість. Доводи апеляційної скарги вказують про обґрунтованість вимог заявленого позову, з посиланням на висновки, викладені в постановах Верховного Суду, а саме, апеляційна скарга містить в собі посилання: на постанову Верховного Суду у справі №642/5533/15-ц від 11.09.2019 року, на постанову Верховного Суду у справі №127/7543/17 від 19.09.2019 року, на постанову Верховного Суду у справі №375/250/18 від 23.12.2019 року, на постанову Верховного Суду у справі №753/10779/16-ц від 29.07.2020 року, на постанову Верховного Суду у справі №755/7704/15-ц від 23.01.2018 року, на постанову Верховного Суду у справі №159/2146/15-ц від 26.09.2018 року. З посиланням на статті: 526, 527, 530, 549, 550, 551, 599, 610, 617, 624 ЦК України, доводи апеляційної скарги зазначають про необґрунтованість висновку рішення суду першої інстанції від 24.07.2020 року щодо відмови у задоволенні вимог заявленого позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитом та неустойки.

В іншій частині рішення суду першої інстанції від 24.07.2020 року апелянтом не оскаржується.

Відповідно до ч.1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За даних обставин, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції від 24.07.2020 року у оскаржуваній АТ КБ ПриватБанк частині, тобто, в частині відмови судом у задоволенні позовних вимог АТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно приписів ч.1 статті 369 ЦПК України, апеляційний суд розглядає справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 24.07.2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони даного спору обізнані про наявність ухвал апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі та про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що між сторонами даного спору 25.11.2010 року було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

25.11.2010 року ОСОБА_2 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.33).

Як вбачається з копії паспорта відповідача, прізвище відповідача - ОСОБА_3 було змінено на ОСОБА_4 (а.с.61-62, 63).

Згідно наданого позивачем суду розрахунку заборгованості відповідача за договором №б/н від 25.11.2010 року, станом на 17.03.2020 року (а.с.20-20, зворот), у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов укладеного із банком договору, сума заборгованості за даним договором становить 14 757 грн. 40 коп., яка складається із наступного: 8 049 грн. 22 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 8 049 грн. 22 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 3 097 грн. 25 коп. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно ст.625; 2 432 грн. 01 коп. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нарахована комісія; а також штрафи, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 678 грн. 92 коп. - штраф (процентна складова).

З виписки по карті ОСОБА_5 за період з 18.03.2013 року по 01.03.2020 року вбачається, що відповідач користувалась платіжною карткою (а.с.21-30).

Відповідно до довідки позивача про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_5 , згідно договору б/н (а.с.31), старт карткового рахунку - 18.03.2013 року, зміни кредитного ліміту: 27.11.2013 року, кредитний ліміт 800 грн.; 16.01.2014 року, кредитний ліміт 2 000 грн.; 08.11.2014 року, кредитний ліміт 2 000 грн.; 13.05.2019 року, кредитний ліміт 0,00 грн.

Згідно довідки позивача (а.с.32), ОСОБА_5 , відповідно до підписаного кредитного договору №б/н, було надано наступні кредитні картки: № НОМЕР_1 , дата відкриття: 18.03.2013 року, термін дії: 07/16; № НОМЕР_2 , дата відкриття: 08.11.2014 року, термін дії: 01/18; № НОМЕР_3 , дата відкриття: 22.08.2016 року, термін дії: 04/18; № НОМЕР_4 , дата відкриття: 25.05.2016 року, термін дії: 05/18; № НОМЕР_5 , дата відкриття: 01.01.2016 року, термін дії: 09/18; № НОМЕР_6 , дата відкриття: 11.01.2017 року, термін дії: 09/18; № НОМЕР_7 , дата відкриття: 30.10.2017 року, термін дії: 07/21.

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 24.07.2020 року позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено частково. Судом стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк заборгованість за кредитним договором у розмірі 8 049 грн. 22 коп. У задоволенні іншої частини позову судом відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк в якості відшкодування судового збору 1 146 грн. 51 коп.

Як вбачається із рішення суду першої інстанції від 24.07.2020 року, відмовляючи у задоволенні позовних вимог до відповідача в частині стягнення нарахованих відсотків, пені, а також штрафів, суд зазначив, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ ПриватБанк дотримався вимог ч.2 статті 11 Закону України Про захист прав споживачів про повідомлення споживача щодо умов кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк просить скасувати рішення суду першої інстанції від 24.07.2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог, та ухвалити у вказаній частині позовних вимог нове рішення, яким позов Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк задовольнити. В іншій частині рішення суду першої інстанції від 24.07.2020 року апелянт просить залишити без змін. Доводи апеляційної скарги вказують, що у оскаржуваній частині рішення суду першої інстанції від 24.07.2020 року є необгрунтованим, ухваленим без повного, всебічного дослідження обставин справи, без належної оцінки доказів по справі, має місце невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, судом порушено норми матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги зазначають, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які викладені на відповідному банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. В доводах апеляційної скарги Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк стверджує, що відповідач користувалась банківської карткою, було здійснено перевипуск банківської карки, при цьому, відповідач частково погашала заборгованість за укладеним кредитним договором, що в силу статті 642 ЦК України свідчить про прийняття відповідачем пропозиції щодо укладення кредитного договору на умовах, визначених банком. Доводи апеляційної скарги вказують про безпідставність відмови судом першої інстанції у задоволенні позовних вимог щодо стягнення процентів, згідно статті 625 ЦК України та неустойки. Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк зазначає, що за умови наявності в матеріалах справи чинного на момент підписання відповідачем заяви витягу з Умов та правил надання банківських послуг, висновок суду першої інстанції щодо непогодження між сторонами умов про сплату неустойки, є безпідставним. Доводи апеляційної скарги стверджують, що відповідно до положень укладеного між сторонами договору, відповідач мала право надати банку заяву про розірвання договору, у разі її незгоди із змінами Умов та правил надання банківських послуг або Тарифів Банку, проте, відповідач особисто здійснювала операції з використанням кредитної карки, а також частково погашала існуючу заборгованість. Доводи апеляційної скарги вказують про обґрунтованість вимог заявленого позову, з посиланням на висновки, викладені в постановах Верховного Суду, а саме, апеляційна скарга містить в собі посилання: на постанову Верховного Суду у справі №642/5533/15-ц від 11.09.2019 року, на постанову Верховного Суду у справі №127/7543/17 від 19.09.2019 року, на постанову Верховного Суду у справі №375/250/18 від 23.12.2019 року, на постанову Верховного Суду у справі №753/10779/16-ц від 29.07.2020 року, на постанову Верховного Суду у справі №755/7704/15-ц від 23.01.2018 року, на постанову Верховного Суду у справі №159/2146/15-ц від 26.09.2018 року. З посиланням на статті: 526, 527, 530, 549, 550, 551, 599, 610, 617, 624 ЦК України, доводи апеляційної скарги зазначають про необґрунтованість висновку рішення суду першої інстанції від 24.07.2020 року щодо відмови у задоволенні вимог заявленого позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитом та неустойки.

В іншій частині рішення суду першої інстанції від 24.07.2020 року апелянтом не оскаржується.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

На адресу апеляційного суду надійшли письмові пояснення позивача, із клопотанням про прийняття доказів (а.с.115-125), в додатку до яких позивач надає апеляційному суду: розрахунок заборгованості відповідача за укладеним договором за ставкою 3% на місяць (36% річних), копію довідки від 16.11.2011 року за підписом відповідача про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна, а також докази надсилання вказаних документів на адресу відповідача (а.с.126).

Апеляційний суд, відповідно до ч.4 статті 263 ЦПК України, враховує висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 11.09.2019 року у справі №153/1334/16-ц, провадження №61-16362св18. А саме, Верховний Суд у даній постанові вказав: Апеляційний суд, відхиливши клопотання про прийняття доказів, зазначив, що вони подані до суду апеляційної інстанції з порушенням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, оскільки дані документи, як докази до суду першої інстанції позивачем не подавалися та їх неподання не зумовлено поважними причинами.

Як наголошено в Рішенні Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Суд може визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, однак зобов`язаний встановити обставини, які підлягають доказуванню і зобов`язаний вжити всіх необхідних заходів з метою встановлення істини. Принцип змагальності не виключає необхідності всебічного та повного дослідження всіх обставин справи задля встановлення об`єктивної істини та об`єктивного вирішення справи.

Приймаючи до уваги вищенаведене, а також те, що загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, які стосуються заявлених позовних вимог, і без виконання даних процесуальних дій ухвалити обґрунтоване рішення в справі неможливо, апеляційний суд вважає за необхідне проведення апеляційного перегляду даної справи з врахуванням наданих позивачем документів (а.с.119-125).

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 25.11.2010 року ОСОБА_2 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.33). При цьому, відповідач у даній анкеті-заяві вказала:Я згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, становить між мною та банком договір про надання банківських послуг. Я ознайомилась і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, з Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді.

Відповідно до ч.1 статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно ч.1, ч.2 статті 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до умов укладеного договору, відповідач 16.11.2011 року підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна, 30 днів пільгового періоду (а.с.125).

Підписанням вказаної довідки відповідач підтвердила, що: З фінансовими умовами надання Кредитки Універсальна, 30 днів пільгового періоду і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлена.

Таким чином, після укладення договору про надання банківських послуг від 25.11.2010 року, сторонами даного спору 16.11.2011 року були окремо письмово погоджені всі істотні умови кредитування, а саме, визначено розмір процентної ставки за користування кредитними коштами - 3% на місяць (36% річних), а також письмово погоджено розміри, підстави і порядок нарахування пені та штрафів при порушенні умов договору.

Відповідач укладений між сторонами даного спору договір не оспорювала, доказів на спростування заборгованості за укладеним договором суду не надала.

При вирішенні вимог заявленого позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками та неустойки, апеляційний суд, відповідно до ч.4 статті 263 ЦПК України, враховує висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 11.09.2019 року у справі №153/1334/16-ц, провадження №61-16362св18, а також в постанові Верховного Суду від 07.04.2021 року у справі №724/970/20, провадження №61-1620 св 21.

При цьому, необхідно зазначити, що у довідці про умови кредитування від 16.11.2011 року, підписаній відповідачем (а.с.125), зазначена базова процентна ставка - 3 %, вказано розмір щомісячних платежів, строк їх внесення - до 25 числа місяця, наступного за звітним, вказано розмір комісії, а також розмір пені та штрафу за порушення умов договору. Підписавши заяву (а.с.33) та довідку (а.с.125), які є складовими частинами кредитного договору, позичальник відповідно до статей: 3,627 ЦК України добровільно погодилась на вказані умови кредитного договору, взяла на себе відповідні зобов`язання. При цьому, відповідачем не спростовано факт підписання нею довідки про умови кредитування, про погодження з нею даних умов кредитування.

Як вбачається із розрахунку заборгованості відповідача, за договором №б/н від 25.11.2010 року, станом на 17.03.2020 року, укладеного між сторонами даного спору (а.с.119-124), загальний борг по кредиту відповідача становить 8 049, 22 грн., загальний залишок заборгованості відповідача по процентам по ставці 36% річних становить - 1 933,28 грн., штрафи: 500 грн. - фіксована частина, 499,12 грн. - процентна складова (5%), а всього: 10 981 грн. 62 коп.

Відомості щодо нарахування відповідачу пені за договором №б/н від 25.11.2010 року, станом на 17.03.2020 року, у вказаному розрахунку відсутні.

Приймаючи до уваги вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк необхідно задовольнити частково. При цьому, рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 24.07.2020 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками та штрафів, частково задовольнивши позовні вимоги у вказаній частині. Апеляційний суд вважає за необхідне прийняти постанову, якою стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк, , юридична адреса: вул.Грушевського, буд.1-Д, м.Київ заборгованість за кредитним договором №б/н від 25.11.2010 року, станом на 17.03.2020 року - по відсоткам у розмірі 1 933 грн. 28 коп., штраф у розмірі 500 грн. (фіксована частина), штраф у розмірі 499 грн. 12 коп. (процентна складова (5%)), а всього: 2 932 (дві тисячі дев`ятсот тридцять дві) грн. 40 коп.

За даних обставин, апеляційний суд вважає за необхідне рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 24.07.2020 року змінити в частині розподілу судових витрат між сторонами, виклавши третій абзац його резолютивної частини у наступній редакції: Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк 1 555 (одну тисячу п`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 48 коп. в рахунок часткового відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Згідно приписів ч.1,ч.13 статті 141 ЦПК України, розрахунок наступний: 2 102 грн. (а.с.5) х 74% (задоволено судом вимоги заявленого позову) = 1 555 грн. 48 коп.

В іншій оскаржуваній частині рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 24.07.2020 року необхідно залишити без змін.

Апеляційний суд, відповідно до ч.1 статті 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк 1 355 (одну тисячу триста п`ятдесят п`ять) грн. 79 коп. в рахунок часткового відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Розрахунок наступний: 3 153 грн. (а.с.100) х 43% (задоволено апеляційним судом вимоги апеляційної скарги) = 1 355 грн. 79 коп.

В іншій частині рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 24.07.2020 року апеляційним судом не переглядається в силу приписів ч.1 статті 367 ЦПК України.

Керуючись статтями: 141, 367, 369, 374; п.4 ч.1,ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк задовольнити частково.

Рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 24 липня 2020 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками та штрафів, частково задовольнивши позовні вимоги у вказаній частині.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк, , юридична адреса: вул.Грушевського, буд.1-Д, м.Київ заборгованість за кредитним договором №б/н від 25.11.2010 року, станом на 17.03.2020 року - по відсоткам у розмірі 1 933 грн. 28 коп., штраф у розмірі 500 грн. (фіксована частина), штраф у розмірі 499 грн. 12 коп. (процентна складова (5%)), а всього: 2 932 (дві тисячі дев`ятсот тридцять дві) грн. 40 коп.

Рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 24 липня 2020 року змінити в частині розподілу судових витрат між сторонами, виклавши третій абзац його резолютивної частини у наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк 1 555 (одну тисячу п`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 48 коп. в рахунок часткового відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

В іншій оскаржуваній частині рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 24 липня 2020 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк 1 355 (одну тисячу триста п`ятдесят п`ять) грн. 79 коп. в рахунок часткового відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 26.04.2021 року.

Головуючий: Судді: