Ухвала набрала чинності "___"_________20____р.

Справа № 665/1132/21

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2021 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко Л.Г.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до державного реєстратора Хрестівської сільської ради Хільченко Юлії Олександрівни, ОСОБА_2 , третя особа: Хрестівська сільська рада про скасування рішення про державну реєстрацію права власності та про припинення зареєстрованого права власності

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2021 року до Чаплинського районного суду Херсонської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , у якому він звертаючись з позовом до державного реєстратора Хрестівської сільської ради Хільченко Юлії Олександрівни, ОСОБА_2 , третя особа: Хрестівська сільська рада просив суд скасувати рішення державного реєстратора Хрестівської сільської ради Каховського району Херсонської області Хільченко Юлії Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 50063014 від 06.12.2019 року відповідно до якого внесено запис про право власності №34401274 від 02.12.2019 року за ОСОБА_2 та зареєстровано право власності на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 ; та припинити право власності на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , яке зареєстровано за ОСОБА_2 , відповідно до рішення державного реєстратора Хрестівської сільської ради Каховського району Херсонської області Хільченко Юлії Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 50063014 від 06.12.2019 року відповідно до якого внесено запис про право власності №34401274 від 02.12.2019 року .

Ухвалою суду від 02 серпня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Хрестівської сільської ради Хільченко Юлії Олександрівни, ОСОБА_2 , третя особа Хрестівська сільська рада про скасування рішення про державну реєстрацію власності та про припинення зареєстрованого права власності. Ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження.

03 вересня 2021 року позивачем по справі подано заяву про забезпечення його позову, в якій останній посилаючись на те, що відповідач по справі з метою завдання майнової шкоди намагатиметься вчиняти дії з приводу відчуження майна, яке є предметом спору, просив суд накласти арешт на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 та заборонити ОСОБА_2 будь-яким шляхом відчужувати вказаний житловий будинок.

В обґрунтування своєї заяви вказував, що предметом його позову до державного реєстратора Хрестівської сільської ради Хільченко Юлії Олександрівни, ОСОБА_2 , є правомірність заволодіння відповідачем ОСОБА_2 житловим будинком, що розташований по АДРЕСА_1 та якийналежав його батькові ОСОБА_3 , та який останній за життя заповідав саме позивачу.

У свою чергу заявник вказує, що на даний час у нього з відповідачем ОСОБА_2 склалися неприязні сосунки, які стосуються питання розділу спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_3 , що підтверджується тим, що на розгляді Чаплинського районного суду, крім даної справи, також перебуває й інша цивільна справа між тими ж особами, щодо витребування майна з чужого незаконного володіння, а також тим, що позивач неодноразово звертався до органів національної поліції з приводу спадкового майна. Тому ОСОБА_2 з метою завдання шкоди майновим інтересам позивача має реальну можливість відчужити спірний будинок. Вказані обставини, з огляду на те, що предметом спору у даній справі є майнові вимоги позивача до яких належить в тому числі й вищезазначений будинок, призведе до неможливості реєстрації за ним права власності на спадкове майно. Тому для ефективності судового захисту просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту вказане майно та заборони відповідачу здійснювати його відчуження у будь-який спосіб.

Відповідно до частини 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого2006 року № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно з Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (ст. 1) високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені у розділі 1 цієї конвенції.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1 та 2 частини 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Також, відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Згідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України, питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Перевіривши матеріали справи і заяву про забезпечення позову та оцінивши надані докази, а також враховуючи, що заява подана з додержанням вимог статті 151 ЦПК України, а заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, є видами забезпечення позову, передбаченими ст. 150 ЦПК України і відповідають предмету позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи, з урахуванням чого слід дійти висновку за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову, та накласти арешт на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , оскільки як встановлено судом дійсно між сторонами виник спір щодо володіння даним будинком, що свідчить про співмірність поданої заяви з позовними вимогами. Також є велика вірогідність того, що в разі не вжиття даних заходів відповідачем по справі можуть бути вжиті заходи щодо відчуження майна, оскільки між сторонами на даний час склалися неприязні стосунки та в разі відчуження будинку позивач вимушений буде звертатися до суду з аналогічними позовами.

Таким чином, накладення арешту на майно відповідача, є відповідною правовою мірою для забезпечення в подальшому виконання рішення суду та унеможливить здійснити дії щодо відчуження вище зазначеного майна, та інші дії, які надалі можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по зазначеному спору та сприятимуть ефективному захисту прав позивача на стадії виконання рішення суду.

З урахуванням вище викладеного суд дійшов висновку, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, відповідач матиме можливість здійснити відчуження майна на користь інших осіб чи вчинити будь-які інші дії щодо зазначеного майна, тому дійсно існує реальна загроза утруднення або неможливість виконання рішення суду, так як у сторони спору (відповідача) до його вирішення наявна можливість розпорядитися об`єктом прав, що йому належать.

Крім того слід зазначити, що накладенням арешту на майно за рахунок якого позивач може задоволити свої вимоги, в разі задоволення позову, не порушуються інтереси інших осіб, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, справа на даний час не розглянута, у зв`язку з чим невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження..

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 та заборонити ОСОБА_2 будь-яким шляхом відчужувати житловий будинок, по АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду, шляхом подачі в 15-денний строк, з дня винесення ухвали, апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Чаплинський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Пилипенко