Справа № 461/7198/21
Провадження № 2/461/1859/21
УХВАЛА

01.09.2021 м.Львів

суддя Галицького районного суду м. Львова Романюк В.Ф., розглянувши у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ», за участі третіх осіб по справі -приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонова Олени Миколаївни, приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчук Володимира Ігоровича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ :

В провадження суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ», за участі третіх осіб по справі -приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонова Олени Миколаївни, приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчук Володимира Ігоровича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Також, представником позивача ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову шляхомзупинення стягнення за виконавчим написом, вчиненим 18 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною та зареєстрованим в реєстрі за № 1231 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ» заборгованості в сумі 33 150,00 грн, у виконавчому провадженні № 65986799.Зазначив, що враховуючи обставини справи, характер правовідносин, предмет та підстави позову, а також беручи до уваги те, що невжиття зазначених заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, заяву про забезпечення позову просив задовільнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, сторони у судове засідання не викликалися, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Вивчивши надану заяву, суд вважає, що вона підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Такий інститут цивільно-процесуального законодавства передбачений з метою попередження несумлінних дій відповідача, який може, наприклад, сховати або продати майно, тобто з метою усунення утруднення або неможливості виконання рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений ч. 1ст. 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6ст. 81 ЦПК України).

Частиною 1статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень ч. 3 ст. 77 ЦПК України.

У відповідності з роз`ясненнями, викладеними в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається із роз`яснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

18.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною вчинено виконавчий напис, зареєстровано в реєстрі за № 1231, яким звернено стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ» за кредитним договором № 3239779 від 23.11.2020, укладеним між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», правонаступником якого є відповідач, загальною сумою 33 150,00 грн.

06.07.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Меленчуком Володимиром Ігоровичем було відкрито виконавче провадження (ВП) № 65986799.У вказаному виконавчому провадженні відбувається стягнення із заробітної плати позивача у розмірі 20 % щомісячно.

Наведене дає підстави суду вважати, що невжиття заходів забезпечення позову, в даному випадку, може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів заявника, за захистом яких вінзвернувся до суд, оскільки фактичне стягнення з заробітної плати позивача заборгованості може утруднити виконання рішення суду в майбутньому, у разі задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом, вчиненим 18 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною та зареєстрованим в реєстрі за № 1231 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ» заборгованості в сумі 33 150,00 грн, у виконавчому провадженні № 65986799,може ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заходи забезпечення позову відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Керуючись ст. ст.149-153,260, 261, 353-355ЦПК України -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 вжиття заходів забезпечення позову - задоволити.

Зупинити стягнення за виконавчим написом, вчиненим 18 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною та зареєстрованим в реєстрі за № 1231 про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ» (код за ) заборгованості в сумі 33 150,00 грн, у виконавчому провадженні № 65986799.

Ухвала суду підлягає до негайного виконання.

Ухвала суду про забезпечення позову може бути пред`явлена до виконання 3 (три) роки з моменту її проголошення.

Позивач:

ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ», 04060, м. Київ, вул. Ризька, будинок 73-Г, офіс 7/1, Ідентифікаційний код: 40274286.

Треті особи по справі:

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна01133, АДРЕСА_2 , свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 7322.

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Меленчук Володимир Ігорович, 79039, м. Львів, вул. Тараса Шевченка, буд. 31, офіс 315, посвідчення приватного виконавця № 0039 від 06.06.2017.

Інші відомості, передбачені ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 157 ЦПК України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.Ф.Романюк