Справа № 750/6078/21
Провадження № 2/750/1618/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді - Маринченко О.А.,

секретар судового засідання - Шилова Ж.О.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

04 червня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду.

Обгрунтовано позов тим, що позивач є інвалідом з дитинства, має ІІІ групу інвалідності та ряд хронічних захворювань, у зв`язку з чим не може працевлаштуватись та є непрацездатним. Позивач проживає з матір`ю, яка отримує мінімальну заробітну плату, та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча позивач її потребує, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

В установлений судом строк відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі. Зокрема, відповідач у відзиві зазначив, що відповідно до наданих позивачем до позовної заяви доказів позивач може виконувати просту фізичну роботу, однак він звертався до Чернігівського міського центру зайнятості за пошуком підходящої роботи тільки один раз - 24 січня 2020 року. Також, надані позивачем докази не свідчать про неможливість позивача працювати і забезпечувати себе матеріально. Крім того, відповідач до червня 2021 року щонеділі надавав позивачу матеріальну допомогу у розмірі 200 грн., що на місяць складало 1000 грн., а іноді і більше. Відповідач від іншого шлюбу має дочку - ОСОБА_4 , 2001 року народження, яка продовжує навчання у Київському університеті культури, вартість навчання за семестр складає 10500 грн., що покладається на нього, як батька. Також, відповідач постійно надає матеріальну допомогу на лікування матері - ОСОБА_5 , 1951 року народження, яка є непрацездатною, має мінімальну пенсію і протягом 2021 року вже двічі перебувала на лікуванні. Відповідач має невеликий дохід, а тому не має можливості надавати матеріальну допомогу працездатному повнолітньому сину.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві. Додатково вказала, що позивач є працездатним і може працювати, однак цього не бажає, а відповідач був звільнений з роботи у зв`язку зі скороченням в КНП «Чернігівська центральна районна лікарня» в липні 2021 року, на даний час працевлаштувався, однак його заробіток є невеликим, а тому він не має можливості сплачувати аліменти на повнолітнього сина.

Заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4).

Позивач є інвалідом ІІІ групи, про що свідчить копія довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ № 878854. З вказаної довідки вбачається, що позивач може виконувати просту фізичну роботу, а інвалідність встановлена на строк до 01 лютого 2023 року (а.с. 7).

Крім того, відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_1 позивач є інвалідом з дитинства ІІІ групи, йому призначено державну соціальну допомогу, в тому числі з 01.02.2021 до 01.02.2023 (а.с. 8).

Позивач зазначив, що він має також ряд хронічних захворювань, а тому не може працювати, є непрацездатним. Його мати - ОСОБА_6 працює вихователем та отримує заробітну плату на рівні мінімальної, а батько матеріальної допомоги не надає.

Відповідач 14 липня 2001 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 .

Від вказаного шлюбу відповідач має доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання в Київському національному університеті культури.

Відповідно до статті 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

При цьому, сімейне законодавство визначає поняття непрацездатності і нужденності стосовно регулювання відносин подружжя щодо взаємного утримання, яке підлягає застосуванню і при зазначених відносинах батьків та дітей, зокрема, непрацездатними визнаються інваліди І, ІІ, ІІІ груп. Разом з тим, не має значення, коли настала непрацездатність - до досягнення повноліття або в будь-який інший час.

Згідно із частиною першою, другою статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до частини першої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною першою статті 201 Сімейного кодексу України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, суд враховує вимоги закону, стан здоров`я відповідача, його працездатність та матеріальне становище, наявність у відповідача повнолітньої дочки ОСОБА_4 , яка продовжує навчання на платній основі та наявність непрацездатної матері, а також те, що позивач є непрацездатним і хоча отримує державну соціальну допомогу, однак потребує матеріальної допомоги, у зв`язку з чим вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/7 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 04 червня 2021 року до 01 лютого 2023 року, тобто до закінчення строку, на який позивачу встановлена інвалідність.

Суд не стягує аліменти з відповідача в розмірі 1/3 частини заробітку, як це просить позивач, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в такому розмірі.

Крім того, на підставі статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, а відповідно до статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354, 430 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Березанка Чернігівського району Чернігівської області, (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) аліменти в розмірі 1/7 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 04 червня 2021 року до 01 лютого 2023 року.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 908 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 02.09.2021.

Суддя