УХВАЛА

28 квітня 2021 року

м. Київ

справа №369/11377/17

провадження № 61-6536ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши питання про прийняття до розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області та постанову Київського апеляційного суду в цивільній справі за позовом Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, Міськрайонного управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі та місті Ірпінь, Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа - Державне підприємство «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «Укрндпіцивільбуд», про скасування рішення сільської ради, визнання недійсним правочинів, скасування реєстрації права власності, повернення земельної ділянки та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, Міськрайонного управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі та місті Ірпінь, Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області та постанову Київського апеляційного суду.

Вивчивши касаційну скаргу, суд дійшов висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.

За подання касаційної скарги не сплачений у повному обсязі судовий збір.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За правилами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За правилами статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору дорівнює 200% ставки що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, скарги.

Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

ОСОБА_1 оскаржує судові рішення в повному обсязі, відомостей про сплачений до суду першої інстанції судовий збір за подання первісного та зустрічного позовів мотивувальні частини оскаржуваних судових рішень не містять, а тому судовий збір підлягає обчисленню на загальних підставах.

З постанови суду апеляційної інстанції вбачається, що з первісним та зустрічним позовами позивачі звернулися до суду в 2017 році.

Так в первісному позові Крюківщинська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області заявила три вимоги немайнового характеру та вимогу майнового характеру.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час подання позову, за подання юридичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору дорівнює розміру 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01 січня 2017 року був встановлений у розмірі 1600 грн.

На підставі вимог частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за три немайнові позовні вимоги до суду першої інстанції підлягав сплаті судовий збір у розмірі 4800 грн (1600х3=4800).

Також селищна рада заявляла позовну вимогу майнового характеру про витребування земельної ділянки, ціна позову за якою в контексті вимог статті 176 ЦПК України дорівнює сумі вартості спірної земельної ділянки.

Мотивувальні частини оскаржуваних судових рішень не містять інформації щодо нормативно-грошової оцінки спірної земельної ділянки, на стадії прийняття касаційної скарги до розгляду у суду відсутні матеріали справи, в зв`язку з чим суд на підставі вимог частини другої статті 6 Закону України «Про судовий збір» вважає за можливе попередньо визначити суму судового збору у розмірі 1600 грн, яка підлягала сплаті до суду першої інстанції за позовну вимогу майнового характеру, з подальшим застосуванням наслідків, передбачених положеннями частини другої статті 6 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки в зустрічному позові ОСОБА_1 заявляв позовну вимогу майнового характеру про визнання права власності на ту саму спірну земельну ділянку, то суд аналогічно вважає за можливе визначити суму судового збору за цю позовну вимогу у розмірі 1600 грн з подальшим застосуванням наслідків, передбачених положеннями частини другої статті 6 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, загальний розмір судового збору, який був сплачений за подання первісного та зустрічного позовів, становив 8000 грн, а відповідно за подання касаційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 16 000 грн.

З урахуванням сплаченого судового збору у розмірі 2816,80 грн скаржнику необхідно доплатити 13183,20 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду оригінал документу, що підтверджує його сплату або документи на підтвердження наявності підстав для звільнення від сплати судового збору.

Крім того, касаційна скарга не відповідає в повній мірі вимогам статті 392 ЦПК України.

Скаржник в порушення вимог пункту четвертого частини другої статті 392 ЦПК України не зазначає дати оскаржуваних судових рішень.

Суд касаційної інстанції роз`яснює, що в контексті вимог статті 13 ЦПК України зобов`язаний розглядати скаргу в межах заявлених учасником справи вимог, включаючи перегляд в касаційному порядку чітко зазначеного судового рішення з необхідними реквізитами для його ідентифікації (дата рішення, номер справи тощо).

Суд наголошує на тому, що незважаючи на наявність інформації щодо дат судових рішень в Єдиному державному реєстрі судових рішень скаржнику необхідно чітко вказувати такі ідентифікаційні дані судових рішень у касаційній скарзі.

Крім того, касаційна скарга всупереч вимогам пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України не містить посилань на підстави касаційного оскарження, їх обґрунтування. Скаржник узагальнено посилається на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права.

Суд не уповноважений в розумінні статті 13 ЦПК України на власний розсуд, поза волею скаржника, шляхом тлумачення змісту касаційної скарги обирати підстави касаційного оскарження.

Таким чином, скаржнику необхідно надати до суду виправлену касаційну скаргу, в якій зазначити підстави касаційного оскарження, їх відповідне обґрунтування та надати копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи, яких крім скаржника - 7 осіб.

За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та на підставі вимог статей 185, 393 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку на усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області та постанову Київського апеляційного суду залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш