Справа № 326/1218/21
Провадження № 2/326/309/2021
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

30 серпня 2021 року м. Приморськ

Суддя Приморського районного суду Запорізької області Каряка Д.О. розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовські курорти» до Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України, третя особа Реєстраційна служба Бердянського районного управління юстиції, про зняття заборони з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Азовські курорти» звернулося до суду з позовом, в якому просить:

1) зняти заборону на відчуження будь-якого нерухомого майна ТОВ «Азовські курорти», накладеною відповідно до постанови від 09.01.2009 № б/н слідчим Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України Крамаренко Є.Г. в межах кримінальної справи № 01-12124;

2) виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про заборону наступних об`єктів нерухомості:

- дитячого оздоровчого комплексу «Червона гвоздика», накладений Державним реєстратором Приморського районного управління юстиції Запорізької області Поповою М.О., на підставі постанови слідчого Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України від 09.01.2009 № б/н;

- земельної ділянки площею 4,3993 га для розміщення дитячого оздоровчого комплексу «Червона гвоздика», накладений Державним реєстратором Приморського районного управління юстиції Запорізької області Поповою М.О., на підставі постанови слідчого Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України від 09.01.2009 № б/н;

3) судові витрати покласти на користь відповідача.

Позивач звернувся до суду в порядку цивільно-процесуального законодавства та посилається на норми ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Азовські курорти» просить суд скасувати арешт, який був накладений в рамках кримінальної справи № 01-12124 за ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України (2012 року) підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно (ч. 2 ст. 174 КПК України 2012 року).

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (ч. 4 ст. 174 КПК України 2012 року).

Отже, порядок скасування арешту майна, що накладений в межах кримінального провадження, встановлено статтею 174 КПК України 2012 року, і відповідно підлягає розгляду за правилами кримінального судочинства.

Проте, арешт дитячого оздоровчого комплексу «Червона гвоздика» було накладено у кримінальній справі № 01-12124 на підставі положень КПК України 1960 року.

Згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11.

Таким чином, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що вразі, якщо арешт накладений на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, розпочатого в період дії КПК України 1960 року, спір щодо зняття арешту з майна є приватноправовим і має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Разом з тим, суд зазначає про те, що ТОВ «Азовські курорти», яке не є стороною кримінального провадження, звернулося з позовом до Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України, третя особа Реєстраційна служба Бердянського районного управління юстиції, про зняття заборони з нерухомого майна в порядку цивільного судочинства.

Як було зазначено вище, відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці (п.6 ч. 1 ст. 20 ГПК України).

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17; далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Позивачем у даній справі є юридична особа - ТОВ «Азовські курорти».

Відповідачем є Головне слідче управління Міністерства внутрішніх справ України, яке є органом державної влади.

Таким чином, спір виник між юридичною особою та органом державної влади, що виключає можливість розгляду даної справи в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивачем заявлено вимоги, які не підлягають розгляду в порядку ЦПК України, необхідно на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, відмовити у відкритті провадження у вказаній цивільній справі, роз`яснивши позивачу його право на звернення до суду в порядку господарського судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовські курорти» до Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України, третя особа Реєстраційна служба Бердянського районного управління юстиції, про зняття заборони з нерухомого майна - відмовити.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів.

Суддя: Д.О. Каряка

Згідно з оригіналом: суддя Д.О. Каряка

30.08.2021