Справа № 189/422/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.04.2021 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Степанової О.С.

при секретареві Комеристій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа (трудової книжки колгоспника), -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа (трудової книжки колгоспника), посилаючись на те, що 10.03.2021 року ОСОБА_1 звернувся до відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з питання призначення йому пенсії. Однак, відділом з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області згідно листа № 81905 від 18.03.2021 року в призначенні пенсії відмовлено, оскільки наявна розбіжність прізвища, ім`я по батькові за паспортом з прізвищем, ім`ям, по батькові вказаному в трудовій книжці. В трудовій книжці колгоспника, виданій 15.01.1982 року, вказано прізвище, ім`я, по батькові заявника як - « ОСОБА_3 » на російській мові, в той час як згідно паспорта він « ОСОБА_1 ». З архівної довідки виданої виконавчим комітетом Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області №18 від 24.02.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 в період з 1977 року по 1982 рік включно, працював в колгоспі імені Карла Маркса. Встановлення факту належності ОСОБА_1 трудової книжки колгоспника №б/н потрібне для врахування ГУ ПФУ в Дніпропетровській області до заяви про призначення пенсії. В зв`язку з чим, просить встановити факт, що трудова книжка колгоспника № б/н, в якій прізвище, ім`я, по батькові зазначено як « ОСОБА_3 », належать ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності сторін.

Представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просить заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надіслав до суду пояснення по справі, згідно яких при призначенні пенсії Управління керується «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005. Вимоги, встановлені цим Порядком є безумовними для Управління та регламентують процедуру встановлення на підставі поданих особою документів права на призначення відповідного виду пенсії. Відповідно, підставою для призначення будь-якої пенсії, окрім визначеного нормами матеріального закону права на таку пенсію (матеріальна складова), є виконання вимог Порядку, тобто подання документів, які підтверджують право особи на пенсію, визначене нормою матеріального закону (процесуальна складова). За правилами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Згідно із пунктом 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (із змінами внесеними постановою правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1) право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Пунктом 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 передбачено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові та прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа та інші документи даній особі може бути встановлено у судовому порядку. В зв`язку з чим, рішення просить винести на розсуд суду.

Крім того, до суду надійшли письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в яких свідки пояснили, що вони працювали разом з ОСОБА_1 в колгоспі імені Карла Маркса в період з 1977 року по 1982 рік включно, та підтвердили той факт, що в трудовій книжці колгоспника №б/н зазначено саме його прізвище, ім`я, по батькові.

Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, пояснення свідків, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, згідно даних копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 28.02.1997 року Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Олександрівка Покровського району Дніпропетровської області (а.с.3-4).

Як вбачається з матеріалів справи, титульна сторінка трудової книжки колгоспника №б/н від 15.01.1982 року заповнена російською мовою, прізвище, ім`я, по батькові заявника записано як - « ОСОБА_3 » (а.с.8).

З архівної довідки виданої виконавчим комітетом Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області №18 від 24.02.2021 року та з копії трудової книжки колгоспника №б/н від 15.01.1982 року вбачається, що ОСОБА_1 в період з 1977 року по 1982 рік включно, працював в колгоспі імені Карла Маркса (а.с.6-7,8).

Згідно листа відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пенсії, до загального стажу роботи ОСОБА_1 не зараховано період роботи в колгоспі, оскільки в трудовій книжці колгоспника «по-батькові» не відповідає паспортним даним (а.с.9-10).

Таким чином, судом достовірно встановлено, що в трудовій книжці колгоспника №б/н та в паспорті заявника наявна розбіжність прізвища, ім`я по батькові ОСОБА_1 .

Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Так, у відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, в порядку встановленому ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

З огляду на викладене, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки колгоспника № б/н - ОСОБА_1 потрібне для врахування ГУ ПФУ в Дніпропетровській області до заяви про призначення пенсії, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 обґрунтована, підтверджена матеріалами заяви та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст.12,13,77,81,259,263-265,268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа (трудової книжки колгоспника) задовольнити.

Встановити факт, що трудова книжка колгоспника № б/н, в якій прізвище, ім`я, по батькові зазначено як « ОСОБА_3 », належать ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Олександрівка Покровського району Дніпропетровської області, ІПН НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.С. Степанова