ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2566/20
Провадження № 2/210/167/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"21" липня 2021 р. м. Кривий Ріг
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Ступак С.В.,
за участі секретаря судового засідання Доценко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання нерухомого майна особистою власністю та права власності в порядку спадкування, -
05 травня 2020 року ОСОБА_1 звернула до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання нерухомого майна особистою власністю та права власності в порядку спадкування, уточнивши в вересні 2020 року позовну заяву просила суд, визнати квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 44,5 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м., набуту ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 12 травня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І., зареєстрованого в реєстрі за №6476, особистою власністю ОСОБА_4 та визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 44,5 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м., в порядку спадкування за законом, як спадкову трансмісію, після смерті брата ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування своїх вимог зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , за життя він склав заповіт, яким усе майно заповів батькові ОСОБА_5 . Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, після смерті ОСОБА_4 , спадкоємцями першої черги за законом є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як син спадкодавця та ОСОБА_5 , як батько спадкодавця. Інші спадкоємці першої черги відсутні, оскільки, на час смерті ОСОБА_4 в шлюбі не перебував, інших дітей не мав.
Батько, ОСОБА_5 у встановлений законом шести місячний строк, подав до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу заяву про прийняття спадщини, та нотаріусом відкрито спадкову справу. ОСОБА_2 , заяву про прийняття спадщини не подавав. Однак, ОСОБА_5 свідоцтво про право власності на спадщину не отримав, так як ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. За життя ОСОБА_5 заповіту не склав, у зв`язку з чим, позивач зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем першої черги після його смерті.
Позивач зазначила, що вона прийняла спадщину після смерті батька, так як подала заяву про прийняття спадщини, ОСОБА_2 не подав заяву про прийняття спадщини ні після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ні після смерті дідуся ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку з чим, на думку позивача, ОСОБА_2 вважається таким, що не прийняв спадщину, а позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину.
Позивач звернулась до нотаріуса та просила видати їй свідоцтво про право на спадщину на квартиру, яка належала братові, та на яку батько не отримав свідоцтво про право на спадщину. Нотаріус на належну братові квартиру АДРЕСА_2 , 25 лютого 2020 року видав їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за №276. Право власності було також зареєстроване в державному реєстрі речових прав. На іншу квартиру АДРЕСА_1 , нотаріус свідоцтво про право на спадщину не видав, мотивуючи це тим, що вказана квартира була набута братом в шлюбі, а тому може бути спільним майном подружжя.
Позивач також у позові вказала, що її брат ОСОБА_4 дійсно з 20.04.1991 року по 03.11.2005 рік перебував у шлюбі з ОСОБА_3 , від шлюбу у них народився син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В шлюбі вони придбали дві квартири: 05 вересня 2003 року квартиру АДРЕСА_3 та 12 травня 2005 року квартиру АДРЕСА_1 . Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 21 травня 2007 року звернулась до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою про усунення перешкод розпоряджатися квартирою. Вказана позовна заява, на думку позивача, була фактично позовом про поділ майна подружжя. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 жовтня 2007 року по цивільній справі № 2-2377 позов було задоволено та зобов`язано ОСОБА_4 не чинити перешкоди для оформлення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 . Зобов`язано ОСОБА_4 дати згоду ОСОБА_3 на покупку будинку їй разом з неповнолітнім сином за адресою АДРЕСА_4 .
У зв`язку з чим, позивач зазначила, що ОСОБА_3 при вирішенні позову в суді визнала ту обставину, що квартира АДРЕСА_1 , є особистою власністю її брата ОСОБА_4 , а не спільним майном подружжя. Тому вважає, що до складу спадщини входить 1/1 частина квартири АДРЕСА_1 , як особиста власність, а не квартири яка є у спільній власності подружжя.
Ухвалою суду від 08 травня 2020 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами загального позовного провадження. (а.с.33)
Ухвалою суду від 12 листопада 2020 року задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів та витребувано від приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Січкар Б.В. копії спадкових справ, відкритих після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.79)
Ухвалою суду від 30 березня 2021 року закрито підготовче провадження по вказаній справі та призначено судовий розгляд. (а.с. 95)
Ухвалою суду від 27 квітня 2021 року за клопотанням позивача ОСОБА_1 про витребування доказів, витребувано з архіву Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, належним чином засвідчену копію рішення суду від 03 жовтня 2007 року по цивільній справі №2-2377 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житловою квартирою.
У судовому засіданні позивач та її представник присутні не були, поза межами судового засідання, через канцелярію суду 21 липня 2021 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява, в якій позивачка просила суд позов задовольнити у повному обсязі, також зазначила, що проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у жодне судове засідання, які були призначені судом на 09 червня 2020 року, 27 липня 2020 року, 08 вересня 2020 року, 12 листопада 2020 року, 16 грудня 2020 року, 16 лютого 2021 року, 30 березня 2021 року, 27 квітня 2021 року та 21 липня 2021 року, не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, шляхом направлення судових повісток за вказаною у позовній заяві адресою проживання, які повернулись з поштового відділення з відміткою «За закінченням строку зберігання» (а.с.45-60, 72-75,157-160, 164-165, 171-173, 182-186, 191-194) про причини поважності неявки суд не сповістили, відзив на позовну заяву не надали.Відповідачі вважаються належним чином повідомленими про розгляд справи відповідно до п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України.
Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст.10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.
Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Згідно вимог ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідачі були належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання, не повідомили причини неявки, не подали відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_6 , про Дзержинським відділом РАЦС м. Кривого Рогу 21 січня 1960 року складено відповідний актовий запис №260, її батьками зазначені: батько - ОСОБА_5 , мати ОСОБА_7 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 21.01.1960 року. (а.с.9)
ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_4 , про що Інгулецьким відділом РАЦС м. Кривого Рогу 06 березня 1969 року складено відповідний актовий запис №140, його батьками зазначені: батько - ОСОБА_5 , мати ОСОБА_7 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 06.03.1969 року. (а.с.10)
08 грудня 1979 року ОСОБА_8 та ОСОБА_6 уклали шлюб, який був зареєстрований Дзержинським відділом РАЦС м. Кривий Ріг та складено відповідний актовий запис №2032, після реєстрацію шлюбу дружина змінила прізвище на ОСОБА_9 , що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 08.12.1979 року. (а.с.11)
Вказані документи підтверджують факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , як сестри та брата.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис №131, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 31.05.2019 року. (а.с.7)
22 червня 2019 року ОСОБА_5 звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Б.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті його сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який на день смерті постійно проживав за адресою: АДРЕСА_5 . У вказаній заяві ОСОБА_5 зазначив, що крім нього є інший спадкоємець за законом, син спадкодавця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . (а.с.106)
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис №508, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 12.08.2019 року. (а.с.8)
09 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Б.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 , який на день смерті постійно проживав за адресою: АДРЕСА_6 , та залишив заповіт на її ім`я, посвідчений 07 червня 2019 року ОСОБА_10 , державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №1-641, яким заповів їй все його майно. (а.с.84, 87)
25 лютого 2020 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Б.В. видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке складається з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_6 . Вказане Свідоцтво про право на спадщину зареєстровано в реєстрі за №276. (а.с.150 зворот)
Крім того, 03 квітня 2020 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Б.В. винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з якої вбачається, що 14 лютого 2020 року до приватного нотаріуса Січкар Б.В. звернулась ОСОБА_1 , з проханням видати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно, яке належало спадкодавцю, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька, ОСОБА_4 , який на день смерті постійно проживав за адресою: АДРЕСА_6 . Згідно заяви ОСОБА_1 серед спадкового майна є: квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , яка є спадщиною, що залишилася після сина спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку він фактично прийняв, але юридично не оформив своїх спадкових прав. Однак, приватним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки, квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , та не є особистою приватною власністю ОСОБА_4 , так як вказана квартира належить ОСОБА_4 , який на момент укладення цього договору перебував у зареєстрованому шлюбі, і грошові кошти, які витрачались ним на придбання вищевказаної квартири, були спільною сумісною власністю подружжя, правочин щодо набуття квартири вчинявся за згодою дружини ОСОБА_3 (а.с.152 зворот 153)
Відповідно до дублікату Договору купівлі-продажу квартири укладеного 12 травня 2005 року між ОСОБА_11 (продавець) та ОСОБА_4 (покупець) вбачається, що п.1 вказаного Договору продавець продав, а покупець купив двохкімнатну квартиру, розташовану на першому поверсі п`ятиповерхового житлового будинку, загальною площею 44,5 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м. Квартира знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 . Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І. та зареєстровано в реєстрі за №462. У вказаному договорі також зазначено, що приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І. Відповідно до п. 5 Договору зазначено, що покупець свідчить, що на момент купівлі квартири він перебуває у юридично-зареєстрованому шлюбі, квартиру купує за згодою дружини. (а.с.137 зворот 138)
При зверненні із позовом ОСОБА_1 зазначала, що ОСОБА_4 , з 20.04.1991 року по 03.11.2005 року перебував у шлюбі з ОСОБА_3 . В шлюбі вони придбали дві квартири: квартиру АДРЕСА_3 , 05 вересня 2013 року та квартиру АДРЕСА_1 . Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 , 21 травня 2007 року звернулась до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою про усунення перешкод розпорядитися квартирою. Вказана позовна заява, на думку позивача, була фактично позовом про поділ майна подружжя. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 жовтня 2007 року по цивільній справі № 2-2377 позов було задоволено та зобов`язано ОСОБА_4 не чинити перешкоди для оформлення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 . Зобов`язати ОСОБА_4 дати згоду ОСОБА_3 на покупку будинку їй разом з неповнолітнім сином за адресою АДРЕСА_4 .
Згідно частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка, зокрема, є майно: набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 червня 2018 року у справі № 711/5108/17 (провадження № 61-1935св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 3 частини першої статті 57 СК України та вказано, що «у випадку набуття одним із подружжя за час шлюбу майна за власні кошти, таке майно є особистою приватною власністю».
Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.
Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Посилання позивача на Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 жовтня 2007 року по цивільній справі № 2-2377, як підтвердження визнання ОСОБА_3 при вирішення позову в суді, що квартира АДРЕСА_1 , є особистою власністю її брата ОСОБА_4 , а не спільним майном подружжя, є обґрунтованим.
Так, відповідно до Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 жовтня 2007 року по цивільній справі № 2-2377, предметом розгляду вказаної справи було усунення перешкод в користування житловим приміщенням, зокрема для оформлення договору купівлі-продажу квартири яка була придбана у шлюбі за адресою: АДРЕСА_7 . (а.с.22-23)
Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).
Відповідно до статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.
Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Так, згідно зі статтею 16 Закону України «Про власність» (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин) майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Здійснення ними цього права регулюється цим Законом і Кодексом про шлюб та сім`ю України.
Відповідно до статті 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням.
В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.
Відповідно до матеріалів спадкової справи ОСОБА_5 , судом встановлено, що інший спадкоємець за законом, а саме, ОСОБА_2 своїм правом на отримання спадщини не скористався.
Згідно ч.1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).
Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України).
Відповідно до ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України).
Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, аналізуючи матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позиву ОСОБА_1 про визнання нерухомого майна особистою власністю та права власності в порядку спадкування.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 15, 16, 261, 319, 360, 541, 543, 544, 1276 ЦК України, ст.ст. 2, 5, 12, 13, 76-78, 80, 81, 89, 141, 247, 263, 264 ЦПК України, ст.ст. 57, 60, 61, 63, 69, 70 СК України, ст. 163 СК України, ст. 16 Закону України «Про власність», суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання нерухомого майна особистою власністю та права власності в порядку спадкування задовольнити у повному обсязі.
Визнати квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 44,5 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м., набуту ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 12 травня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І., зареєстрованого в реєстрі за №6476, особистою власністю ОСОБА_4 .
Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 44,5 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м., в порядку спадкування за заповітом, після смерті брата ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення через Дзержинський суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 ;

- відповідач: ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 .

Суддя: С. В. Ступак