Справа № 286/510/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Вачко В. І.

з секретарем Деменчук О. Г.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Нафтогазова кампанія «Фактор» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні , -

В С Т А Н О В И В:

12.02.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до відповідача Дочірнього підприємства «Нафтогазова кампанія «Фактор», в якій, в якій з урахуванням уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість із заробітної плати та розрахункові на день звільнення в сумі 24921,23 грн. та середньомісячний заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні в сумі 22751,25 грн., мотивуючи тим, що з 04.02.2020 року по 04.01.2021 року перебував у трудових відносинах з відповідачем та був звільнений у зв`язку із скороченням штату; в день звільнення відповідач не провів повного розрахунку по заробітній платі; тому просить на підставі ст.ст.116, 117 КЗпП позов задоволити.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, просив позов задоволити з врахуванням уточнення позовних вимог.

Відповідач відзиву на позову заяву та витребуваних документів не подав, в судове засідання не з`явився, хоча була належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань не подавав.

Враховуючи, що неявка учасників справи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, у задоволення клопотання позивача, керуючись нормами ст.223 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи за відсутності її учасників.

Відтак, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків.

Позивач ОСОБА_1 у період з 04.02.2020 року по 03.01.2021 року працював на посаді наповнювача балонів ДП «Нафтогазова компанія «Фактор»; 04.01.2021 року звільнений у зв`язку із скороченням штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпПУ на підставі наказу № НГК7 від 04.01.2021 року, що стверджується копією трудової книжки НОМЕР_1 та довідкою ДП «Нафтогазова компанія «Фактор» № НГК00000015 від 15.02.2021 року.

Відповідно до ст.116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Як вбачається з довідки ДП «Нафтогазова компанія «Фактор» № НГК00000015 від 15.02.2021 року, нарахований сукупний дохід ОСОБА_1 за період з 01.11.2020 року по 03.01.2021 року склав 18137,14 грн. (в тому числі: за листопад 2020 року - 6764,10 грн., грудень 2020 року - 6279,74 грн., січень 2021 року - 5093,30 грн.), що за вирахуванням сум податків з доходу фізичних осіб та військового збору, ставить до виплати працівнику 16348,80 грн. (в тому числі: за листопад 2020 року - 5445,10 грн., грудень 2020 року - 5055,19 грн., січень 2021 року - 4100,10 грн.). Тобто заборгованість відповідача перед позивачем по зарплаті на момент його звільнення 04.01.2021 року склала 14600,39 грн. Доказів у спростування наведеного сторонами суду не подано.

Тобто відповідач при звільненні працівника з позивачем своєчасно не розрахувався, остаточного розрахунку по заробітній платі не провів.

Як вбачається з банківських виписок по картковому рахунку ОСОБА_1 за періоди з 01.08.2020 року по 08.02.2021 року, з 01.02.2021 року по 09.03.2021 року, на рахунок позивача 24.02.2021 року відбулося безготівкове зарахування зарплати за листопад 2020 року в сумі 2723 грн.

Тому на момент розгляду справи в суді заборгованість по заробітній платі позивача становила 11877,39 грн. (14600,39-2723).

Відтак, заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі підлягає задоволенню в частково, а саме в сумі 11877,39 грн.

Щодо вимог позивача стягнути з відповідача вихідну допомогу при звільненні в сумі 6521,92 грн. та компенсацію за невикористану відпустку в сумі 6521,92 грн., то в частині їх задоволення слід відмовити за недоведеністю.

Відповідно до ст.117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

У позові позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку по день подання позову до суду, тобто за період з 04.01.2021 року по 21.04.2021 року (по день постановлення рішення суду), в сумі 22751,25 грн.

Виходячи із відомостей, вказаних у довідці ДП «Нафтогазова компанія «Фактор» № НГК00000015 від 15.02.2021 року про дохід ОСОБА_1 , розмір середньоденної заробітної плати позивача, обчисленого виходячи із розміру нарахувань за останні два повних календарних місяці роботи, що передували звільненню, тобто за листопад-грудень 2020 року (6764,10+6279,74 / 43 робочі дні), становить 303,35 грн. Тому, виходячи із змісту ст.117 КЗпП, позивач має право на стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 04.01.2021 року по 21.04.2021 року, що складає 78 робочих днів, та виходячи із середньоденного заробітку в сумі 303,35 грн., у розмірі 23661,30 грн. Проте, виходячи із заявленого розміру позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за вказаний період лише в сумі 22751,25 грн. та відсутності в суду права виходу за межі позовних вимог, що обумовлено принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленому в ст.13 ЦПК України, суд доходить висновку про задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в повному обсязі в сумі 22751,25 грн.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» за подання позову про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Тому керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 223, 258, 259, 263-265, 273, 354, п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень, пп.15.5 п.15 п.1 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задоволити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Нафтогазова компанія «Фактор» (01033, м.Київ, вул.Жилянська, 9-11, ідентифікаційний код юридичної особи 36555818) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , 11133, Житомирська область, Коростенський район, Овруцька ОТГ, с.Поліське, РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість по заробітній платі за період з 01.11.2020 року по 03.01.2021 року в сумі 11877,39 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.01.2021 року по 21.04.2021 року в сумі 22751,25 грн.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Нафтогазова компанія «Фактор» (01033, м.Київ, вул.Жилянська, 9-11, ідентифікаційний код юридичної особи 36555818) на користь держави судовий збір в сумі 659,56 грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду або через Овруцький районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення,. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду або якщо суд визнає причини пропуску строку поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.04.2021 року.

Суддя: В. І. Вачко