Справа № 697/183/21
Провадження № 2/697/263/2021
У Х В А Л А

31 серпня 2021 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Скирди Б.К.,

за участю: секретаря судового засідання Васянович Ю.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Путраймса І.І.

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Каневі в порядку загального позовного провадження клопотання представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Путраймса І.І. про повернення позовної заяви з доданими до неї матеріалами, у зв`язку з зловживанням процесуальними правами з боку позивача ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про встановлення нікчемності заповіту, відшкодування майнової шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Канівського міськрайонного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про встановлення нікчемності заповіту, відшкодування майнової шкоди.

Представник відповідача адвокат Путраймс І.І. неодноразово в судових засіданнях звертав увагу на зловживання ОСОБА_1 своїми процесуальними правами, а також подавав письмові клопотання з цього приводу, в яких просив повернути позовну заяву з доданими матеріалами.

В обгрунтування таких клопотань представник відповідача адвокат Путраймс І.І. зазначив, що позивачем подано завідомо безпідставний позов та його дії найчастіше спрямовані не на реальне вирішення справи, а на свідоме обмеження прав інших учасників провадження. В даному випадку на обмеження права на спадкування за померлим чоловіком ОСОБА_3 , оскільки відкрите судове провадження є перешкодою у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Крім цього, представником відповідача адвокатом Путраймсом І.І. вказано, що системний аналіз та оцінка змісту судових рішень, які містяться в ЄДРСР в рамках справ, що перебували та перебувають в провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області та Канівського міськрайонного суду Черкаської області складають суб`єктивну думку про те, що зловживання процесуальними правами з боку ОСОБА_1 та інших пов`язаних осіб набули системний характер, що дає змогу в черговий раз критично віднестися до процесуальної поведінки позивача.

За таких обставин, вважає, що суд має запобігати недобросовісним діям позивача та повернути позовну заяву з доданими до неї матеріалами.

Позивач ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні заперечила щодо задоволення вказаного клопотання та просила в його задоволенні відмовити.

Представник відповідача адвокат Путраймс І.І., який брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав подане ним клопотання та просив це клопотання задовольнити.

Третя особа ОСОБА_2 заперечував щодо задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Путраймса І.І. про повернення позовної заяви з доданими до неї матеріалами.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що вказане клопотання не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Феномен зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

У п. 3 ч. 2 ст. 44 ЦПК України передбачено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч. 3 ст. 44 ЦПК України).

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч. 4 ст. 44 ЦПК України).

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами 2-5 цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ст. 13 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 16 ЦК України, суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин 2-5 ст. 13 цього Кодексу.

Тлумачення зазначених норм свідчить, що потрібно розмежовувати зловживання процесуальними правами та зловживання матеріальними (цивільними) правами.

Вказані правові конструкції відрізняються як по суті, так і за правовими наслідками щодо їх застосування судом.

При зловживанні процесуальними правами суд має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання, позов, чи застосувати інші заходи процесуального примусу.

Натомість правовим наслідком зловживання матеріальними (цивільними) правами може бути, зокрема, відмова у захисті цивільного права та інтересу, тобто відмова в позові.

Європейський суд з прав людини застосовує положення, передбачене ч. 3 ст. 35 Європейської Конвенції з прав людини, де вказано, що суд оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на подання заяви.

Питання щодо наявності чи відсутності зловживання правом на подання заяви вирішується судом у кожному конкретному випадку окремо.

Проте, за загальним правилом, яке міститься у справі «Миролюбов та інші проти Латвії» (рішення від 15 вересня 2009 року), про зловживання правом у розумінні п.3 ст. 35 Конвенції, мова йде у тих випадках, коли поведінка заявника, яка явно не відповідає призначенню гарантованого Конвенцією права на звернення до Суду, порушує встановлений порядок роботи Суду або ускладнює належний перебіг розглядів справ.

При цьому, суд наголошує, що визнання заяви неприйнятною з мотивів зловживання правом на подання заяви є винятковим процедурним заходом (пункти 62, 65).

Оцінивши та перевіривши доводи сторони відповідача з приводу зловживання процесуальними правами позивачем, судом не встановлено обставин, які б свідчили про подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмету спору або у спорі, що має очевидно штучний характер, При цьому доводи відповідача будуть враховані судом при ухвалені рішення при дослідженні доводів обґрунтованості позовних вимог, тому суд приходить до висновку, про необхідність відмови в задоволенні клопотання представника відповідача про визнання зловживання процесуальними правами та повернення позовної заяви.

Відповідно до ст. 148 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у тому числі і у випадку зловживання процесуальними правами.

У випадку зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд, враховуючи конкретні обставини справи, може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Вимоги представника відповідача про застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу є похідними від основної частини клопотання, які в даному разі без встановлення обставин зловживання позивачем своїми процесуальними правами, задоволенню також не підлягають.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Путраймса І.І. про повернення позовної заяви з доданими до неї матеріалами, у зв`язку з зловживанням процесуальними правами з боку позивача ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 259, 260, 272, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Путраймса І.І. про повернення позовної заяви з доданими до неї матеріалами, у зв`язку з зловживанням процесуальними правами з боку позивача ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про встановлення нікчемності заповіту, відшкодування майнової шкоди відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 02.09.2021.

Суддя Б . К . Скирда