печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Григоренко І.В.,

при секретарі судового засідання - Рябцовій Ю.О.,

за участю:

представника заявника: не з`явився,

особи щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці: не з`явився,

представника банку: не з`явився,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про розкриття Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» інформації, яка містить банківську таємницю, відносно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області (далі - заявник, ГУ ДПС у Чернігівській області) звернулося до Печерського районного суд м. Києва із заявою про розкриття Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі - банк, АТ «Ощадбанк») інформації, яка містить банківську таємницю, відносно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - особа щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, ФОП ОСОБА_1 ), в якій просить надати інформацію про обсяг та обіг коштів за період з 01.01.2016 року по 05.11.2019 року по розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 (змінений на № НОМЕР_2 ) у АТ «Ощадбанк» із зазначенням контрагентів, а також дати та суми операцій, призначення платежів, які подавались до банку, з метою використання при проведені перевірки.

В обґрунтування заяви ГУ ДПС у Чернігівській області зазначає, що на обліку в ГУ ДПС у Чернігівській області, Ніжинському управлінні ДПІ перебуває ФОП ОСОБА_1 , якого взято на облік у податкових органах з 11.05.1999 року. ФОП ОСОБА_1 має рахунок № НОМЕР_1 (змінений на № НОМЕР_2 ), відкритий у АТ «Ощадбанк» 02.12.2011 року. Відповідно до даних інформаційної системи «Податковий блок» ФОП ОСОБА_1 у податкових деклараціях про майновий стан і доходи за 2017 рік та 3 квартал 2018 року задекларовано дохід від здійснення підприємницької діяльності на значні суми коштів, що унеможливлює проведення документальної перевірки відповідно до п. п. 78.1.7 п. 78 ст. 78 Податкового кодексу України. З метою проведення відповідних заходів у зв`язку із припиненням платника податку, ФОП ОСОБА_1 було направлено лист від 23.05.2019 року № 4330/ФОП/25-01-13-05-12 щодо надання документів, пов`язаних з господарською діяльністю за період часу з 01.01.2016 року до 27.09.2018 року, проте будь-які документи особи щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не надано. За таких обставин ГУ ДПС у Чернігівській області зазначає, що інформація про рух коштів по розрахунковому рахунку ФОП ОСОБА_1 надасть змогу належним чином виконати покладені на останнього повноваження, встановити фінансово-господарські взаємовідносини ФОП ОСОБА_1 з іншими суб`єктами господарювання та буде використана як доказова база під час проведення перевірки платника податків з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, тому просить заяву задовольнити.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2020 року справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2020 року в порядку окремого провадження відкрито провадження у цивільній справі за заявою Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про розкриття Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» інформації, яка містить банківську таємницю, відносно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , судове засідання призначено на 23.11.2020 року.

23.11.2020 року на адресу суду від представника АТ «Ощадбанк» адвоката Лизуненка С.О. надійшли письмові пояснення в яких останній просив відмовити в задоволені заяві ГУ ДПС у Чернігівській області, оскільки заявник не зазначає, обґрунтування обсягів та меж розкриття інформації, яка містить банківську таємницю; не наводить, які саме права та інтереси (норми права) буди порушені ФОП ОСОБА_1 .

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.11.2020 року, у зв`язку із неявкою учасників справи та відсутністю відомостей про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 19.01.2021 року.

19.01.2021 року на адресу суду від представника банку надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.01.2021 року, у зв`язку із неявкою учасників справи та відсутністю відомостей про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 11.03.2021 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.03.2021 року, у зв`язку із неявкою учасників справи та відсутністю відомостей про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 22.04.2021 року.

В судове засідання 22.04.2021 року учасники судового процесу не з`явилися, про дату, час і місце цього засідання повідомлені належним чином, причини неявки невідомі.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 349 ЦПК України, неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.

Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку в ГУ ДПС у Чернігівській області, Ніжинському управлінні ДПІ. На податковому обліку ФОП ОСОБА_1 перебуває з 11.05.1999 року.

27.09.2018 року ФОП ОСОБА_1 прийнято рішення про припинення підприємницької діяльності про що внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань.

23.05.2019 року ГУ ДПС у Чернігівській області направило ФОП ОСОБА_1 лист № 4330/ФОП/25-01-13-05-12 з вимогою надати документи, пов`язані з господарською діяльністю за період з 01.01.2016 року по 27.09.2018 року, у зв`язку із надходженням відомостей щодо припинення підприємницької діяльністю, на підставі ст. 20 Податкового кодексу України для проведення документальної перевірки відповідно до пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (а. с. 9 - 10). Проте, зазначений лист ФОП ОСОБА_1 повернувся із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання».

05.11.2019 року ГУ ДПС у Чернігівській області звернулося до Чернігівського регіонального відділення АТ «Ощадбанк» із запитом № 1760/10/25-01-33-05 про надання інформації про рух коштів по рахунку № НОМЕР_1 (змінений на № НОМЕР_2 ) у АТ «Ощадбанк», який відкрито ФОП ОСОБА_1 , із зазначенням контрагентів, дати операцій, суми проведених операцій та призначення кожного платежу по цьому рахунку за період з 01.01.2016 року до 05.11.2019 року.

У відповідь на запит АТ «Ощадбанк» у листі від 11.11.2019 року № 19/2-3447 повідомило, що запитувана інформація є банківською таємницею та її розкриття можливе за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1076 ЦК України, банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Згідно ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) системи охорони банку та клієнтів; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації; 9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності.

Отже, відомості про банківські рахунки та про обсяг та обіг коштів по рахунках ФОП ОСОБА_1 є банківською таємницею.

Порядок розкриття банківської таємниці визначений ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Цією нормою визначено коло осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, підстави її розкриття та обсяг інформації, яка надається.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 62 Закону, підставами для розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, є: по-перше, письмовий запит або дозвіл власника інформації; по-друге, письмова вимога або рішення суду; по-третє, письмова вимога уповноважених державних органів, перелік яких визначено законом і є вичерпним.

З аналізу зазначеної правової норми слідує, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську інформацію, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію.

Відповідно до п. 5 глави 3 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України від 14.07.2006 року № 267, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 03.08.2006 року за № 935/12809, банки зобов`язані виконувати рішення суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, у порядку, установленому законодавством України. За рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду.

Згідно з п. 73.4 ст. 73 ПК України, інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків надається в обсягах більших, ніж передбачені пунктом 73.3 цієї статті, банками та іншими фінансовими установами контролюючим органам за рішенням суду. Для отримання такої інформації контролюючий орган звертається до суду.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у пункті 12 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» № 10 від 30.09.2011 року, відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У зв`язку із цим у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 року у справі № 752/19172/18 та від 28.05.2020 року у справі № 761/13288/19.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. пп. 19-1.1.1, 19-1.1.2 п. 19-1.1 ст. 191 Податкового кодексу України (далі - ПК України)ПК України, контролюючі органи виконують, зокрема, такі функції: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Як визначено у п. п. 20.1.5 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України «Про банки і банківську діяльність» та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Відповідно до пп. 78.1.7. п. 78.1. ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Згідно з п. 78.4 ст. 78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до п. 42.2. ст. 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4. цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Як визначено у п. 78.5. ст. 78 ПК України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Згідно п. 81.1. т. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Відповідно до cт. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Разом з тим, ГУ ДПС у Чернігівській області не надано належних та допустимих доказів на підтвердження направлення копії наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки та копії направлення на перевірку засобами електронного зв`язку в електронній формі або засобами поштового зв`язку. Як і не надано суду доказів взагалі винесення наказу про проведення перевірки та видачі направлення на перевірку.

За таких обставин суд вважає, що ГУ ДПС у Чернігівській області не вжито передбачених чинним законодавством способів реагування щодо ФОП ОСОБА_1 та не надано доказів на підтвердження неможливості вжити такі дії відповідно до способів реагування.

Отже, заява ГУ ДПС у Чернігівській області про розкриття АТ «Ощадбанк» інформації, яка містить банківську таємницю, відносно ФОП ОСОБА_1 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 1076 Цивільного кодексу України, ст. ст. 19, 20, 42, 78, 81 Податкового кодексу України, ст. ст. 60, 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст. ст. 2, 4, 19, 23, 76-79, 95, 263-265, 268, 272, 293, 294, 349, 350, 354, пп. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені заяви Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про розкриття Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» інформації, яка містить банківську таємницю, відносно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 17.05.2021 року.

Суддя: І.В. Григоренко