Справа № 754/2011/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

03 вересня 2021 року Суддя Деснянського районного суду міста Києва Зотько Т.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

02.09.2021 року ОСОБА_1 через свого представника -Адвоката Вангородської Г.І. звернулась до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 2-2417/14, виданого Деснянським районним судом м. Києва 23.10.2014, у справі № 754/2011/14 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" заборгованість по основній сумі у розмірі 93.843 грн. 50 коп., заборгованість по нарахованим відсоткам на дату відступлення права вимоги у розмірі 44.328 грн. 04 коп., нараховані відсотки на дату подачі позову у розмірі 20.061 грн. 72 коп., пеню за несвоєчасно виконані зобов`язання у розмірі 21.828 грн. 87 коп., 3% річних від простроченої суми у розмірі 2.815 грн. 30 коп. та судовий збір у розмірі 1.828 грн. 77 коп., а всього стягнути 184.706 грн. 20 коп..

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу вимог своєї заяви, вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано питання зупинення вчинення виконавчих дій виконавцем, тому це питання відноситься виключно до компетенції виконавця.

Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Системний та логічний аналіз зазначених норм у їх сукупності свідчить про те, що зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа застосовується судами як захід забезпечення при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

У роз`ясненнях, що містяться в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано про недопустимість забезпечення позову шляхом зупинення виконання судового рішення, що набрали законної сили.

Слід зазначити, що жодною нормою ЦПК України та іншими законодавчими актами не передбачено зупинення стягнення на підставі виконавчого листа після ухвалення заочного рішення та у зв`язку із розглядом заяви про перегляд заочного рішення.

Заявником до суду позов не подавався, і як вбачається зі змісту клопотання, воно подане виключно у зв`язку із розглядом заяви про перегляд заочного рішення.

Окрім того, суд звертає увагу, що заявником перед судом ставиться питання про перегляд заочного рішення суду, а не оскарження виконавчого документу, на підставі якого було відкрито виконавче провадження.

Отже, з огляду на те, що перегляд заочного рішення суду за своєю правовою природою не є стадією розгляду справи, а є однією із форм перегляду судових рішень, тому підстави для задоволення заяви про зупинення вчинення виконавчих дій під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення, відсутні.

Таким чином, у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 352-355, Розділом ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Суддя: