Житомирський апеляційний суд
Справа №279/402/20 Головуючий у 1-й інст. Коваленко В. П.
Категорія 76 Доповідач Галацевич О. М.
У Х В А Л А

06 вересня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі судді Галацевич О.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд» (змінено назву на Акціонерне товариство «Аграрний фонд») про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на посаді, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 грудня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ ПАТ «Аграрний фонд» №550-к від 09 грудня 2019 року в частині звільнення ОСОБА_2 з посади заступника начальника відділу з фінансово-економічної безпеки відділу у Житомирській області департаменту середнього і малого бізнесу ПАТ «Аграрний фонд» на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_2 на посаді заступника начальника відділу з фінансово - економічної безпеки відділу у Житомирській області департаменту середнього та малого бізнесу ПАТ «Аграрний фонд» з 09 грудня 2019 року.

25 серпня 2021 року ОСОБА_1 разом із апеляційною скаргою подав клопотання про відстрочення сплати судового збору.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначив, що на даний час у Київському апеляційному суді на розгляді перебуває справа №761/16609/20 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Аграрний фонд», третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку. Посилаючись на важкий фінансовий стан ОСОБА_1 , спричинений запровадженням в Україні карантинних заходів, а також порушення трудових прав останнього з боку АТ «Аграрний фонд», просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення у справі по суті.

Дане клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права на доступ до суду. Ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та практику Європейського суду з прав людини, сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У п.60 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" (заява N 28249/95) зазначено, що сума зборів, призначена у світлі конкретних обставин цієї справи, включаючи спроможність заявника її сплатити та стадію, на якій перебував розгляд справи на той момент, коли обмеження було накладено, є важливими чинниками при визначенні того, скористалася ця особа своїм правом доступу до суду чи ні та чи мала "розгляд судом" (справа "Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства", заява №18139/91; справа "Аїт-Мугуб проти Франції").

Як вбачається із матеріалів справи, заявник оскаржує рішення суду першої інстанції в повному обсязі, яким було задоволено: дві вимоги немайнового характеру (про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи; про поновлення на посаді) та одну вимогу майнового характеру (про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу).

Враховуючи пп.1,2, п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» особа, яка подала апеляційну скаргу, мала сплатити судовий збір в сумі 3783,60 грн (840,8 (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб)х3=2522,40х150%).

Враховуючи зазначені заявником обставини та приймаючи до уваги, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників справи судового процесу перед законом і судом та те, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до апеляційного оскарження, приходжу до висновку, що сплата ОСОБА_1 судового збору в сумі 3783,60 грн підлягає відстроченню до ухвалення Житомирським апеляційним судом судового рішення у даній справі.

Керуючись ст. 136 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору в сумі 3783,60 грн за подання апеляційної скарги на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 грудня 2020 року, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя